Справа № К-4200/06
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2007-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
8 листопада 2007 року у м. Києві колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:
головуючого-судді: Юрченка В.В.
суддів:
Амєліна С.Є., Гуріна М.І., Кобилянського М.Г., Федорова М.О.,
при секретарі - Замезі Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в
порядку касаційного письмового провадження адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Соснівському районі м. Черкаси
про визнання рішення незаконним, припинення стягнення суми 3492 грн. 94 коп. та
стягнення 294 грн. 57 коп. за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 11 лютого 2005 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 31 травня 2005 року,
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою на
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 11 лютого 2005 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 31 травня 2005 року у
справі за його позовом до управління Пенсійного фонду України в Соснівському
районі м. Черкаси про визнання рішення незаконним, припинення стягнення суми
3492 грн. 94 коп. та стягнення 294 грн. 57 коп.

Зазначає, що він є працюючим пенсіонером і
має на утриманні двох неповнолітніх дітей. У зв»язку з цим йому була призначена надбавка до пенсії на
непрацездатних членів сім»ї, про що йому нічого не було відомо. Про призначення
такої надбавки він довідався лише тоді, коли відповідачем було розпочато
утримання надміру виплачених коштів з тих підстав, що він не мав права на
призначення вказаної надбавки, оскільки являється працюючим пенсіонером. З
такими станом речей він не погодився, що стало приводом для звернення до
керівництва відповідача. Відповідач на його звернення повідомив, що утримання
із пенсії проводяться правомірною, тому що він не повідомив пенсійний фонд про
працевлаштування, що призвело до виплати йому коштів надміру. Вважає, що такі
обставини не відповідають дійсності, оскільки його роботодавець постійно
звітував перед відповідачем про утримання із його заробітної плати коштів по
загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню.

Рішенням Соснівського
районного суду м. Черкаси від 11 лютого
2005 року в задоволенні позову
ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 31 травня 2005 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 було
відхилено, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2005 року залишено
без змін.

Вказуючи на допущені, на його думку, судами першої та апеляційної
інстанцій порушення норм чинного
процесуального та матеріального законодавства, що призвело до постановлення
неправильних
судових рішень, скаржник
просить скасувати постановлені
судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та
постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій при
розгляді справи встановлено, що позивачу при призначенні у червні 1993 року
пенсії була також призначена як непрацюючому пенсіонеру надбавка на двох
непрацездатних членів сім»ї, яка нараховувалась та виплачувалась по 31 грудня
2003 року.

В грудні 2003 року позивач подав до
управління Пенсійного фонду у Соснівському районі м. Черкаси заяву про
проведення перерахунку пенсії та надав документи на підтвердження його стажу
роботи з 2 січня 1995 року по грудень 2003 року, у зв»язку з чим права на
отримання надбавки на двох утриманців, яку він отримував протягом цього часу,
позивач не мав.

За період з 2 січня 1995 року по грудень 2003
року позивачу надлишково було виплачено 3492 грн. 94 коп.

Згідно зі статтею 78 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 15 травня 1992 року N 2356-XII, у тих випадках, коли
після призначення пенсії пенсіонер у зв'язку із зміною в сімейному стані,
влаштуванням на роботу або її припиненням здобуває або втрачає право на
надбавку на непрацездатних членів сім'ї або розмір цієї надбавки підлягає
зміні, провадиться відповідний перерахунок пенсії.

Відповідно до положень ст..102 зазначеного
Закону, чинного на час існування спірних правовідносин, пенсіонери зобов'язані
повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну
розміру пенсії або припинення її виплати.

У разі невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати
органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Статтею 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року N 1058-IV передбачено, що
суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Доводи позивача про те, що органи пенсійного
фонду мали можливість отримати інформацію про його працевлаштування самостійно
у даному випадку правового значення не мають, оскільки такий обов»язок законом
покладено на пенсіонера.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.220 КАС України суд касаційної
інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з ч.3 ст.210 КАС України підставами касаційного оскарження
є порушення судами норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 224 КАС України, суд
касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення
- без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення
справи.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів
справи, що оскаржувані судові рішення постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права, доводами касаційної скарги висновки,
викладені в судових рішеннях, не спростовуються, підстави для їх скасування
відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
ст. ст.210, 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 11 лютого
2005 року та ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 31 травня 2005 року - без змін.

Ухвала
остаточна і оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст..237 КАС України.

Головуючий: Юрченко В.В.

Судді: Амєлін С.Є.

Гурін М.І.

Кобилянський М.Г.

Федоров
М.О.