Справа № 2а-31/2007
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2007-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ № 2а-31/07

04.04.2007 р. м.
Донецьк

Калінінський
районний суд міста Донецька Донецької області у складі:

головуючої судді Карпушової О.В.

при секретарі Дмитрусенко К.О.

за участю сторін

позивача ОСОБА_1.

представник відповідача ОСОБА_5.

представник
третьої особи ОСОБА_2. - ОСОБА_6

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1до виконавчого комітету Калінінської районної м.Донецька Ради,
треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання рішення нечинним, -

ВСТАНОВИВ:

20.11.2006 р. ОСОБА_1подав до суду позов до виконавчого
комітету Калінінської районної м. Донецька Ради, про визнання рішення
виконавчого комітету № 297/2 від 09.10.1996 р. нечинним, так як згідно
вказаного рішення допоміжне приміщення площею 43.7кв.м. на восьмому поверсі
будинку АДРЕСА_1, незаконно було передано у власність ОСОБА_2. Заявник
зазначив, що згідно із ст. 1 Закону України "Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" вказане спірне приміщення є допоміжним
приміщенням. Відповідно до ст.10 Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду" допоміжні приміщення передаються у власність
квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Крім того,
п.11.рішення Конституційного Суду України по справі № 1-2/2004 від 02.03.2004
р. зазначено, що допоміжні приміщення передаються безоплатно у спільну
власність громадянам одночасно з приватизацією ними квартир. Відповідно до
п.1.2 цього рішення власники неприватизованих квартир багатоквартирного будинку
є співвласниками допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих
квартир. Посилаючись на ст.369 ЦК України, позивач вважає, що розпорядження сумісною
власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, і так як не він, ні члени
його родини, не надавали згоду на передачу допоміжного приміщення у власність
ОСОБА_2., рішення відповідача є незаконним. Заявник зазначив, що відповідач
приймаючи рішення вийшов за межі повноважень наданих законом, порушив норми
діючого законодавства, а також істотно порушив його права як співвласника
приміщення позбавивши його права володіння та використання цього приміщення.
Крім того, ОСОБА_1. стверджує, що є сумнів стосовно наявності погоджень із
пожежною охороною, архітектором, санепідермслужбою, районною ЖЕО, чи
справжності та відповідності чинному законодавству цих погоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги.

Представник
відповідача виконавчого комітету Калінінської районної м.Донецька Ради ОСОБА_5.
позовні вимоги не визнала, пояснила, що станом на 1996р., коли було прийняте
оскаржуване рішення виконавчого комітету Калінінської районної м.Донецька Ради
№297/2, виконавчий комітет керувався рішенням виконавчого комітету Донецької
міської Ради № 235 від 15.07.1992р "Про делегування виконавчим комітетам
районних Рад народних депутатів повноважень, передбачених Законом України про
місцеві Ради народних депутатів і місцевого і регіонального
самоврядування" зі змінами відповідно рішення виконавчого комітету
Донецької міської Ради № 68 від 27.04.1994р., де в пункті 5 розділу І
"Галузеві повноваження» зазначено, що виконавчі комітети районних Рад
ведуть облік нежилих приміщень на території Ради, мають право продавати чи
здавати в оренду, а також приймати рішення про приєднання і переобладнання
нежилих приміщень, які відносяться до комунальної власності міста, а жилі.
Представник зазначила, що вказане нежиле приміщення не є допоміжним
приміщенням, не є співвласністю позивачів, крім того, позивачі проживають в
будинку де не утворено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку.
Рішення виконавчого комітету не порушує вимоги Законів України "Про
приватизацію державного житлового фонду", "Про об'єднання
співвласників багатоквартирного будинку" Посилання позивачів на рішення
Конституційного Суду України від

2

2004р. не може прийматися судом до уваги, у зв'язку
з тим, що воно було прийнято після рішення виконавчого комітету № №297/2.

Представник
третьої особи ОСОБА_2. - ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав, зазначив, що
ОСОБА_2. є власником квартири АДРЕСА_1, і так як вона є багатодітною матір'ю,
для поліпшення житлових умов, звернулася до виконавчого
комітету з заявою про закріплення за нею спірного приміщення, для чого був
зібраний необхідний пакет документів, отримані відповідні дозволи, і на
підставі цього 09.10.1996 р. виконавчим комітетом було винесено рішення за №
297/2. Представник зазначив, що на підставі вказаного рішення виконавчого
комітету, у лицевий рахунок та у технічний паспорт були внесені відповідні
зміни, з жовтня 1996р. ОСОБА_2 проводиться оплата комунальних послуг з
урахуванням вказаного спірного приміщення.

Треті особи
ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися, неодноразово повідомлялися
про час, дату та місце слухання справи, суду від третіх осіб були надані заяви
про слухання справи за їх відсутністю.

Суд, заслухавши
пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, у межах позовних
вимог, вважає, що позов не обґрунтований і не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Статтями 4, 5 ЖК
України передбачено, що жилі будинки, жилі приміщення в інших будівлях, що
знаходяться на території держави, утворюють житловий фонд, який перебуває у
віддані місцевих Рад народних депутатів та у віддані міністерств, державних
комітетів і відомств. Повноваження виконавчих комітетів Рад у галузі
використання житлового фонду, передбачено ст.ст. 14, 15 ЖК України. Згідно ст.
24 ЖК України, для експлуатації державного і громадського житлового фонду
створюються житлово-експлуатаційні організації.

Судом
встановлено, що ОСОБА_2. проживає в квартирі АДРЕСА_1, власником якої вона є.
Склад її сім'ї становить чотири особи: вона і діти - ОСОБА_7, 1984 р. народження,
ОСОБА_8, 1987 р. народження, ОСОБА_9, 1993 р. народження. Вказане підтверджено
договором дарування, довідками ЖЕО Калінінського району м.Донецька. Зазначений
будинок знаходиться на балансі житлово-експлуатаційної організації
Калінінського району м.Донецька і таким чином відноситься до житлового фонду
міста, комунальної власності. Вказане підтверджено довідкою ЖЕО.

Встановлено, що
08.07.1996 р. ОСОБА_2. звернулась з заявою до виконавчого комітету Калінінської
районної м.Донецька Ради з приводу отримання дозволу на користування нежилим
приміщенням, яке знаходиться поруч з її квартирою, закріпивши його за нею.
Вказана заява була погоджена з начальником Житлово-експлуатаційної організації
Калінінського району м.Донецька, і має відмітки-згоду сусідів з квартир 169,
165, 171, 170 того ж будинку. Вказане підтверджено зазначеною заявою ОСОБА_2.

Рішенням
виконавчого комітету Донецької міської Ради № 235 від 15.07.1992р "Про
делегування виконавчим комітетам районних Рад народних депутатів повноважень,
передбачених Законом України про місцеві Ради народних депутатів і місцевого і
регіонального самоврядування", зі змінами відповідно рішення виконавчого
комітету Донецької міської Ради № 68 від 27.04.1994р., передбачені повноваження
виконавчого комітету Калінінської районної м.Донецька станом на 1996р. Згідно
пункті 5 розділу І "Галузеві повноваження» передбачено, що виконавчі
комітети районних Рад ведуть облік нежилих приміщень на території Ради, мають
право продавати чи здавати в оренду, а також приймати рішення про приєднання і
переобладнання нежилих приміщень, які відносяться до комунальної власності
міста, в жилі.

Встановлено, що
заява ОСОБА_2. була розглянута відповідачем по суті. Були отримані погодження з
інших установ, а саме міськвиконком, санітарний лікар, житлово-експлуатаційна
організація, пожежна частина, архітектор району. 09.10.1996 р. виконавчим
комітетом Калінінської районної м. Донецька Ради на підставі вказаних погоджень
і відповідно до повноважень, було постановлено рішення № 297/2 про закріплення
за багатодітною сім'єю ОСОБА_2. нежилого приміщення в будинку АДРЕСА_1(хол,
ліве крило) с метою
користування для потреб сім'ї.

3

Таким чином,
судом встановлено, що відповідач, станом на 09.10.1996р., при розгляді заяви
ОСОБА_2., не перевищив свої повноваження, не порушив визначений чинний на той
час порядок.

Посилання
позивачів на те, що при вирішені вказаної заяви ОСОБА_2, виконавчий комітет
району їх не повідомив, не отримав згоду, суд не приймає до уваги, так як
вказане не передбачено законодавством.

Також
приймається до уваги, те, що суду не надані докази на підтвердження того, що
мешканцями будинку АДРЕСА_1, створено об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку, тому суд дійшов висновку, що вказаний будинок
відноситься до житлового фонду міста, є комунальною власністю міста. Крім того,
як убачається з матеріалів справи, сім'я ОСОБА_1 приватизували свою квартиру
АДРЕСА_2, тільки у 2004р., що підтверджено свідоцтвом про право власності.

Посилання
позивачів на те, що спірне нежиле приміщення є допоміжним приміщенням, суд не
приймає до уваги, у зв'язку з тим, що допоміжні приміщення, це ті приміщення
які призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового
обслуговування мешканців будинку, а саме сходові клітини, вестибулі, перехідні
шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища,
підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші
технічні приміщення. Вказане приміщення не відноситься ні до жодного вказаного
приміщення і не відноситься до будь-якого технічного приміщення. В судовому
засіданні вказане не спростовано.

Таким чином, суд
дійшов висновку, що вимоги позивача щодо визнання рішення виконавчого комітету
№ 297/2 нечинним - необгрунтовані і задоволенню не підлягають, в наслідку чого,
суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні не
підтверджені обставини того, що рішення виконавчим комітетом приймалися не
відповідно до чинного на той час законодавством.

На підставі
вказаного, ст.ст. 4, 5, 14, 15 ЖК України, рішення виконавчого комітету
Донецької міської Ради № 235 від 15.07.1992р "Про делегування виконавчим
комітетам районних Рад народних депутатів повноважень, передбачених Законом
України про місцеві Ради народних депутатів і місцевого і регіонального
самоврядування", зі змінами відповідно рішення виконавчого комітету
Донецької міської Ради № 68 від 27.04.1994р., керуючись ст.ст.П, 17, 105, 158-163
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити
ОСОБА_1у задоволені позовних вимог до виконавчого комітету Калінінської
районної М.Донецька Ради про визнання рішення нечинним.

Заява про
апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне
оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної
інстанції через Калінінський районний суд м. Донецька. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою до суду апеляційної інстанції. Заява про
апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків,
встановлених ст. 186 КАС України, залишаються без розгляду, якщо суд
апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що постановляється ухвала.