Справа № К-2331/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака
В.І.

суддів Білуги С. В.

Гаманка О.І.

Загороднього
А. Ф.

Заїки М.М.

при секретарі Проценко О. О., за участю позивача ОСОБА_1.,

розглянувши
у судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Алчевського міського суду Луганської області від 30 січня 2004 року
та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 26 липня 2004 року у справі
за його позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Алчевську про
перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду
із позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Алчевську про
перерахунок пенсії та стягнення 578 грн. 86 коп. щорічної грошової допомоги до
05 травня як інваліду війни відповідно до статті 27 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Свої вимоги обґрунтовував
тим, що він є інвалідом 2 групи як учасник ліквідації наслідків Чорнобильської
АЕС, оскільки з 10 червня по 19 липня 1986 року в якості військовослужбовця
знаходився на ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, однак, всупереч
вимогам постанови Кабінету міністрів України №523 від 30 травня 1997 року при
нарахуванні пенсії відповідач не взяв до уваги його фактичний заробіток у
розмірі 2767, 80 крб., а взяв лише до уваги заробіток за неповний місяць
червень 1986 року.

Рішенням Алчевського
міського суду Луганської області від 30 січня 2004 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Луганської області від 26 липня 2004 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
Алчевського міського суду Луганської області від 30 січня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Луганської області від 26 липня 2004 року, посилаючись на
порушення судом норм матеріального права.

Колегія суддів,
перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної
інстанцій щодо правильного застосування норм матеріального та процесуального
права, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач в період з
10 червня по 19 липня 1986 року знаходився в якості військовозобов'язаного на
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, внаслідок чого отримав
захворювання, визнаний інвалідом другої групи, відповідач виплачує йому пенсію
по інвалідності, додаткову пенсію у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, що
були призначені відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також
підвищену пенсію у розмірі 350% мінімальної пенсії за віком, відповідно до
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Судами вірно зроблено висновок, що нарахування ОСОБА_1. підвищеної пенсії у
розмірі 350% мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 13 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та додаткової
пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 50 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» проводилось з розрахунку мінімальної пенсії за віком
16 грн. 62 коп., що була встановлена постановою Верховної Ради України від 20
лютого 1996 року, з врахуванням підвищення розміру цієї пенсії відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року.

Доводи позивача про нарахування пенсії з врахуванням підвищеної суми
мінімальної пенсії за віком не заслуговують уваги, оскільки змін розміру
базової пенсії для нарахування зазначених видів пенсій в законодавчому порядку
не відбувалось.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з рішеннями судів в тій
частині, що управління Пенсійного фонду України правомірно не врахувало
заробіток позивача за повний місяць роботи на ЧАЕС.

Правовідносини, які склались між позивачем і управлінням Пенсійного фонду
України в м. Алчевську регулюються Законами України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Конституцією України, яка
встановлює пріоритет прав і свобод громадян та гарантує їх захист, а тому дії
управління Пенсійного фонду України в м. Алчевську в частині призначення пенсії
без повного урахування заробітку позивача за час перебування його в зоні по
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції порушують
гарантовані Конституцією України права ОСОБА_1.

Судом першої інстанції при розгляді справи також було допущено порушення
норм процесуального права. Приймаючи заяву ОСОБА_1. про його відмову від
позовних вимог щодо стягнення щорічної грошової допомоги, суд не роз'яснив
позивачу наслідків прийняття такої відмови та не постановив у нарадчій кімнаті
відповідної ухвали.

За таких обставин судові рішення у справі підлягають скасуванню, а справа -
направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у
х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити. Рішення Алчевського міського
суду Луганської області від 30 січня 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 26 липня 2004 року у справі за його позовом до
управління Пенсійного фонду України в м. Алчевську про перерахунок пенсії - скасувати. Справу направити на новий
судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Співак В. І.

Судді
Білуга С. В.

Гаманко О. І.

Загородній А. Ф.

Заїка М. М.

З оригіналом згідно суддя Гаманко
О. І.