Справа № 2-а-84/2008
Суддя: Іванюта Т.Є.
Дата ухвалення: 2008-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№2-а-8408 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
лютого 2008 року Кагарлицький районний суд Київської
області в складі:

головуючого - судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Зайченко О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального захисту населення Кагарлицької РДА про
стягнення недоотриманої суми одноразової допомоги на оздоровлення,-

встановив
:

Позивач
звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що він має статус учасника
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС 1 категорії та інвалідом 2
групи і має право на виплату
щорічної допомоги на оздоровлення
в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Управління праці та соціального
захисту населення виплатило йому в 2005
-2007 роках значно нижчі. А тому він просить стягнути з відповідача недоплачену
суму одноразової допомоги на оздоровлення за 2005-2007 роки в розмірі 5208,5 грн.

В
судовому засіданні позивач свій позов підтримав.

Представник
відповідача в судове засідання не з”явився, про день і час слухання справи
повідомлений належним чином.

Заслухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід
задоволити частково з слідуючи підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що
позивач має статус особи, яка
постраждала від Чорнобильської
катастрофи 1 категорії та 2 групу
інвалідності . Відповідно до вимог ст..48 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” позивач має право на
виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5
мінімальних заробітних плат.

Управління
праці та соціального захисту населення
Кагарлицької РДА виплатило позивачу
в 2005 -2007р. р. допомогу на оздоровлення в розмірі, встановленому ПКМ
України від 26.07.1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” в розмірі 21,5 грн. в 2005 році та по 90 грн. в 2006-2007 р.р.

Згідно
з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов”язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Пунктом
1 ст.92 Конституції України встановлено, що виключно законами України
визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод.

Відповідно
до ст..48 ч.4 п.3 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” щорічна допомога на
оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1
категорії та які мають 2 групу інвалідності
виплачується в розмірі 5
мінімальних заробітних плат. При цьому розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати ( частина 7 ст.48 Закону).

Відповідно
до ст.. 83 Закону України “Про Державний бюджет України на 2005 рік” розмір
мінімальної заробітної плати встановлений з 1 січня 2005 року у розмірі 290
грн. на місяць, з 1 липня 2005 року - 310 грн на місяць, а з 1 вересня 2005
року - 332 грн. на місяць.

Законом
України від 2.12.2005 р. № 3235 розмір мінімальної заробітної плати
встановлений з 1 січня 2006 року 350
грн., з 1.07.2006 р. - 375 грн., з 1.12.2006 р. - 400 грн.

Законом
України від 19.12.2006 року № 489 розмір мінімальної заробітної плати
встановлений з 1 квітня 2007 року 420
грн., з 1.07.2007 р. - 440 грн..

Зі змісту вимог
вказаного Закону не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою
реалізації норми ст..48 Закону України №796-ХІІ.

Виходячи
із засад пріоритетності Законів України над урядовими нормативно-правовими актами,
суд вважає, що при вирішенні даного
спору слід застосовувати не Постанову КМ
України №836, а ст.. 48 Закону України
“Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Згідно
довідки управління праці та соціального захисту населення № 107 від 17.01.2008
року позивачу в жовтні місяці 2005 р. було виплачено компенсацію в сумі 21,50
грн., у березні 2006 року та січні 2007 року по 90 грн.

Тому
суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути недоплачені суми одноразової допомоги в розмірі 5208,5 грн.: за 2005 рік - 1638,5 грн. ( 332 грн.х 5- 21,50 грн.), за
2006 р. 1660 грн. (350 грн. х 5 - 90
грн.); за 2007 рік 1910 грн. ( 400 грн. х 5 - 90 грн.).

Від
сплати держмита сторони слід звільнити на підставі ст..4 Декрету Кабінету Міністрів України.

Враховуючи викладене,
керуючись ст. 158,159,160,161,162,163,167 КАС України, ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, суд,-

Постановив
:

Позов
задоволити .

Визнати
відмову Управління праці та соціального
захисту населення Кагарлицької РДА в перерахунку щорічної одноразової допомоги
на оздоровлення ОСОБА_1 неправомірною.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту
населення Кагарлицької РДА на користь
ОСОБА_1 5208,5 грн. недоотриманої
щорічної допомоги на оздоровлення за 2005, 2006 та 2007 роки .

Постанова
може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів.

Суддя :