Справа № 2-а-346/2007
Суддя: Боймиструк С.В.
Дата ухвалення: 2007-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-346/07
П О С Т А Н О В А

І М
Е Н Е М У
К Р А
Ї Н И

16
жовтня 2007 року 12 годин 55 хвилин м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд

в особі головуючого: судді

Боймиструка С.В

за участю

секретаря судового засідання

Таустік Л.Г.

представника
позивача

ОСОБА_1.

представника відповідача

Коритнюка В.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом підприємця
ОСОБА_2

до
Державної податкової інспекції в м. Рівне

про визнання не чинним податкового повідомлення-рішення ,

В С Т А Н О В И В :

Звернувшись до суду підприємець ОСОБА_2 просить визнати нечинним податкове
повідомлення-рішення ДПІ в м. Рівне від 16 березня 2007 року №
2/1/11976/17-122. Після звернення позивача
до суду, позовні вимоги ним були уточнені, оскільки на адресу останнього
надійшло нове податкове повідомлення-рішення від 3 вересня 2007 року
№2/3/11976/17-122, яке було прийняте відповідачем за результатами
розгляду скарги позивача Державною податковою адміністрацією України.

Відповідно до п. 9 Положення про порядок подання та
розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби… раніше
надіслане податкове повідомлення або податкова вимога вважаються відкликаними
від дня отримання платником податків нового податкового повідомлення або
відповідної податкової вимоги, що містить нову суму податкового зобов'язання
(податкового боргу).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.

Виконавчим комітетом Рівненської міської
ради 9 вересня 2002 року, його - ОСОБА_2
було зареєстровано як суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу і
видано свідоцтво про державну реєстрацію №НОМЕР_1.

Основними видами підприємницької діяльності
позивача є здача в оренду не житлових приміщень, торгівельна діяльність (крім
алкоголю та тютюну), надання
інформаційно-консультаційних та посередницьких послуг.

Система оподаткування позивача: в 2004 році, II кварталі 2005 року - IV кварталі 2006 року - загальна система оподаткування, а в І
кварталі 2005 року - спрощена система оподаткування.

Державною податковою інспекцією у м. Рівне
проведено планову документальну перевірку дотримання вимог податкового
законодавства суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 за
період з 1 січня 2004 року по 31 грудня 2006 року та складено акт №53 від 6 березня 2007 року.

За результатами документальної перевірки ДПІ
у м. Рівне прийнято податкове повідомлення-рішення від 16 березня 2007 року
№2/0/11976/17-122, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 1772788 грн., яка включає в себе основний
платіж - 884269 грн. та штрафні санкції - 888519 грн..

З прийнятим рішенням позивач ОСОБА_2 не
погодився та оскаржив його.

За результатами розгляду первинної скарги
позивача Державна податкова інспекція у
м. Рівне прийняла рішення від 13 квітня 2007 року №17381/25-09, яким залишила без змін вказане
вище податкове повідомлення-рішення.

За результатами розгляду повторної скарги
позивача Державна податкова адміністрація в Рівненській області прийняла
рішення від 16 червня 2007 року №12902/25-16/66, яким скасувала податкове повідомлення-рішення від 16 березня
2007року №2/0/11976/17-122 (16 квітня 2007 року
№2/1/11976/17-122), рішення ДПІ у м. Рівне від 13 квітня 2007 року
за №17381/25-09 у частині 442134,50
грн. застосованої штрафної санкції та в частині задовольнила позивачу скаргу, а
в іншій частині зазначені податкове повідомлення-рішення та рішення ДПІ у м.
Рівне залишила без змін, а скаргу позивача без задоволення.

За результатами розгляду скарги позивача
Державною податковою адміністрацією України було прийняте рішення від 22 серпня
2007 року № 4181/Б/85-0315 яким було залишено без змін податкове
повідомлення-рішення від 16 березня 2007 року №2/0/11976/17-122 і 16
квітня 2007 року №2/1/11976/17-122 про сплату податкового
зобов'язання податку на додану вартість з урахуванням рішення ДПА в Рівненській
області від 16 червня 2007 року № 12902/25-16/66, прийнятого за розглядом
повторної скарги позивача.

З даними рішеннями податкових органів позивач
не згідний оскільки вважає, що як і при
розгляді первинної скарги так і при розгляді повторної скарги були допущені
упередженість при дослідженні обставини справи та не об'єктивність при розгляді
акта перевірки і додатково доданих документів, оскільки податковими органами
робиться лише перелік окремих фактів без належної їх юридичної оцінки та просто
без всяких пояснень ігноруються очевидні факти.

Представник відповідача ДПІ у
м. Рівне вважає позовні вимоги надуманими, безпідставними та такими,
що не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

ДПІ у
м. Рівне було здійснено планову
документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства
СПД ОСОБА_2 за період з 01 січня 2004
року по 31 грудня 2006 року.
За результатами перевірки складено акт № 53 від 06 березня 2007 року та винесено
податкове повідомлення - рішення № 2/0/11976/17-122 від 16
березня 2007 року, яким підприємцю визначено податкове
зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 1772788 грн..

Зазначене вище податкове повідомлення -
рішення було оскаржено підприємцем до
ДПІ у м. Рівне. За результатами розгляду скарги ДПІ у м. Рівне винесено рішення від 13 квітня
2007 року № 17381/25-09 яким податкове повідомлення
- рішення № 2/0/11976/17-122
від 16 березня 2007 року залишено без
змін, а скаргу підприємця без задоволення.

ОСОБА_2. було подано скаргу до ДПА в
Рівненській області.

Рішенням від 16 червня 2007 року №
12902/25-16166 ДПА в Рівненській області скасовано податкове повідомлення -
рішення № 2/0/11976/17-122 від 16 березня 2007 року у частині 442134, 5 грн. застосованої
штрафної санкції, а в іншій частині залишено без змін. За результатами розгляду
скарги ДПІ у м. Рівне винесло податкове повідомлення - рішення №
2/2/11976/17-122 від 16 березня 2007 року, яким визначило податкове
зобов'язання зі сплати податку на додану вартість за основним платежем в сумі
884269 грн. та штрафні санкції в сумі 446384,5 грн., а всього 1330653,5 грн.

Підприємцем
було подано скаргу до ДПА України.

Рішенням про результати розгляду скарги від 22
серпня 2007 року № 4181/Б/85-0315 ДПА
України залишено скаргу СПД ОСОБА_2 без задоволення. За результатами розгляду
скарги ДПІ у м. Рівне винесло податкове повідомлення - рішення №
2/3/11976/17-122 від 03 вересня 2007 року, яким визначило податкове
зобов'язання зі сплати податку на додану вартість за основним платежем в сумі
884269 грн. та штрафні санкції в сумі 446384,5 грн. всього 1330653,5 грн..

Щодо правомірності донарахування податку на
додану вартість .

В ході перевірки суб'єктом господарювання
було надано документи, зазначені в п.1.8, п. 1.14 акту перевірки № 53 від 6
березня 2007 року. Крім того, на запит ДПІ у м. Рівне ЗАТ "Промбуд -
11" листом № 38 від 23 лютого 2007 року надано копію договору підряду від

27 листопада 2002 року та додаткової угоди № 1 від 15 березня 2007
року до договору підряду від 27 листопада 2002 року укладених з приватним
підприємцемОСОБА_2 та копії помісячних довідок форми № КБ-3 про вартість виконаних підрядних робіт та
витрати (для оплати замовником), які погоджені підприємцем ОСОБА_2. (йото
підписом та печаткою) а також на запит начальника Рівненського ВПМ УПМ ДПА в
Рівненській області надано відповідь КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" з копією
документів, а саме:

Акт державної технічної
комісії, про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва від 5 листопада
2003 року; Розпорядження міського голови № 3571-р від 3 грудня 2003 року про
затвердження акту державної технічної комісії, про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництва житлового будинку № 3, замовником якого є ОСОБА_2.; Розпорядження міського голови №
3590-р від 5 грудня 2003 року про оформлення права власності на житловий
будинок № 3 за підприємцем ОСОБА_2; свідоцтво про право власності на житловий
будинок № 3, згідно якого власником є ОСОБА_2..

Акт державної технічної
комісії, про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва від 10 грудня
2003 року; Розпорядження міського голови № 3782-р від 22 грудня 2003 року про затвердження акту державної технічної
комісії, про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва житлового будинку
№ 4 замовником якого є підприємець

ОСОБА_2.; Розпорядження міського голови № 3842-р від 25 грудня 2003 року
про оформлення права власності на житловий будинок № 4 за підприємцем ОСОБА_2.;
свідоцтво про право власності на житловий будинок № 4, згідно якого власником є

ОСОБА_2..

Акт державної технічної
комісії, про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва від 12 листопада
2004 року; Розпорядження міського голови № 2464-р від 15 листопада 2004 року,
про затвердження акту державної технічної
комісії, про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва
5-поверхового житлового будинку
замовником якого є підприємець ОСОБА_2; Розпорядження міського голови №
2465-р від 15 листопада 2004 року про оформлення права власності на
5-поверховий житловий будинок за підприємцем ОСОБА_2.; свідоцтво про право власності
на 5-ти поверховий житловий будинок, згідно якого власником є ОСОБА_2.

Акт державної технічної комісії, про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництва від 28 грудня 2004 року; Розпорядження
міського голови № 304-р від 01 березня 2005 року про затвердження акту державної технічної
комісії, про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництва прибудованих приміщень до 5-ти поверхового
житлового будинку замовником якого є підприємець ОСОБА_2.; Розпорядження
міського голови № 315-р від 02 березня 2005 року про оформлення права власності
на прибудовані приміщення 5-ти поверхового житлового будинку за підприємцем
ОСОБА_2,; свідоцтво про право власності на прибудовані приміщення 5-ти
поверхового житлового будинку, згідно якого власником є ОСОБА_2..

Згідно банківських виписок по руху коштів на
розрахунковому рахунку підприємця ОСОБА_2 № НОМЕР_2 ВАТ "Державний Ощадний
банк України", МФО 333368 встановлено, що ОСОБА_2. здійснював
розрахунки з підрядниками як підприємець на протязі 2004 - 2005 років, про що свідчать виписки Ощадбанку, надані для
перевірки.

Враховуючи вище зазначені документи,
будівництво, розрахунки з підрядниками за виконанні роботи, прийняття в
експлуатацію закінченого будівництва зазначених будинків здійснювалося
приватним підприємцем ОСОБА_2. Крім
того, згідно зазначених розпоряджень
міського голови та свідоцтв на право власності виданих на підставі зазначених розпоряджень, право
власності на зазначені будинки належить приватному підприємцю ОСОБА_2.

Що стосується Розпорядження міського голови
від 15 травня 2007 року № 738-р то воно прийнято після відчуження об'єктів в
складі житлово - громадського комплексу у м. Рівне по АДРЕСА_1.

Крім того, згідно загальних правил, відомчі
правові акти набирають чинності з часу, з якого вони надійшли адресату.
Щодо додаткової угоди від 28 листопада 2002 року про внесення змін до договору підряду від 27
листопада 2002 року та додаткової угоди від 17 березня 2003 року про внесення змін до додаткової угоди № 1 від
15 березня 2003 року, то зі змісту зазначених
угод випливає, що всі розрахунки по підрядним роботам проводяться громадянином
ОСОБА_2 з використанням його розрахункового рахунку. Однак як
вбачається з акту перевірки та документів, розрахунки по підрядних
роботах здійснювалися приватним підприємцем
ОСОБА_2 з рахунку підприємця, крім того вартість
виконаних підрядних робіт та витрати (для оплати замовником), погоджені
підприємцем ОСОБА_2. (його підписом та печаткою). Таким чином додаткові угоди
від 28 листопада 2002 року та 15 березня 2003 року були укладені без наміру створення
юридичного наслідку. Зазначені додаткові документи не надавалися підприємцем
при проведенні перевірки.

Крім того, після реєстрації права власності
на об'єкти в складі житлово - громадського комплексу у м. Рівне по АДРЕСА_1 СПД
ОСОБА_2. протягом 2003 - 2005 років
здійснив продаж нерухомості (товару) як громадянин, що підтверджено
приватним нотаріусом, однак як вбачається з матеріалів в справі операції по
будівництву та реєстрації права власності на вище зазначені об'єкти проводились приватним підприємцем ОСОБА_2..

Перевіркою встановлено, що СПД ОСОБА_2. у
2004 році були здійснені операції з поставки товарів (нерухомості) та послуг на
загальну суму 453736 тис. грн.. без врахування ПДВ (в тому числі станом на 20
листопада 2004 року, в сумі 68617 гри., в період з 21 листопада 2004року по 10
грудня 2004 року в сумі 177053 грн., в період з 11 грудня 2004 року по 31 грудня 2004 року в сумі 208066 грн.)

Пунктом
2.1 ст. 2
Законом України "Про
податок на додану вартість"
(далі Закону)визначено., що платником податку на додану вартість є
особа, обсяг оподатковуваних

операцій з поставки товарів (робіт, послуг) якої протягом будь-якого
періоду з останніх

дванадцяти календарних місяців перевищував 3600 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Згідно абзацу 1 п.9.3 ст. 9 Закону особи, що
підпадають під визначення платників податку згідно з статтею 2 цього Закону,
зобов'язані зареєструватися як платники податку в органі державної податкової
служби за місцем їх знаходження.

У відповідності до п. 9.4 ст. 9 Закону
реєстраційна заява має бути подана (надіслана) органу державної податкової
служби не пізніше двадцятого календарного дня, що настає за останнім днем
дванадцятимісячного періоду, зазначеного у пункті 2.1 Закону.

Підпункт
7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону визначає, що датою виникнення податкових зобов'язань
з поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або
дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника
податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а у разі
поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування
в касі платника податку, а при відсутності
такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує
платника податку; або дата відвантаження
товарів, а для робіт (послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт
виконання робіт (послуг) платником податку.

Таким чином, перевіркою встановлено, що в
порушення зазначених норм Закону приватний підприємець ОСОБА_2. при обсягу
оподаткованих операцій з поставки товарів(робіт послуг), що перевищували 3 600
неоподаткованих мінімумів доходів громадян, не зареєструвався у грудні 2004
року платником податку на додану вартість, не подав, декларації з ПДВ за
грудень 2004 року - лютий 2007 року та занизив податкове зобов'язання з ПДВ за грудень 2004 року - січень 2005
року, березень - травень 2005 року в сумі 884269 грн..

Посилання Позивача на п.п. 5.1.20 п. 5.1 ст.5 Закону України "Про податок
на додану вартість" в редакції яка діяла на момент продажу квартир в 2003
році, як підставу для визнання не чинним оскаржуваного податкового повідомлення
- рішення вважає безпідставним оскільки перевірку проведено за
період з 01 січня 2004 року по 31
грудня 2006 року та донарахування податку проведено по операціях
здійснених в 2004 - 2005 роках.

Щодо твердження позивача про те, що оформлення права
власності на житло після йото будівництва є першою поставкою цього житла то
слід зазначити, що у відповідності до п.1.4 ст. 4 Закону України
"Про податок ля додану вартість" поставка товарів - будь-які
операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни,
поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу
прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її поставки,

Крім того дію п.п 5.1.20 п. 5.1 ст.
5 Закону України "Про податок на додану вартість" зупинено на 2004
рік згідно із Законом України "Про
державний бюджет на 2004 рік" від
27 листопада 2003року № 1344-IV.

В задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно і
всебічно з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного
законодавства, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд
вважає, що позов підлягає до задоволення
з таких підстав.

Згідно акту планової документальної перевірки
№53 від 06 березня 2007 року відповідач прийшов до висновку про те, що
позивачем було занижено суми податкового зобов'язання з ПДВ в період з грудня
2004 року по червень 2005 року на загальну суму 884269,00 грн., чим було
допущено порушення п.9.3 та п.9.4 ст.9 та пп..7.3.1 п.7.З ст.7 Закону України "Про податок
на додану вартість". За вказані порушення податковим
повідомленням-рішенням від 03 вересня 2007 року №2/3/11976/17-122,
прийнятому за результатами адміністративного оскарження, позивачу визначені
податкові зобов'язання з податку на додану вартість у сумі 884269 грн.
основного платежу та 446384,5 грн. фінансових санкцій.

Підставою для визнання позивача платником
податку на додану вартість, нарахування ПДВ та застосування штрафних санкцій
став висновок ДПІ у м. Рівне про те, що позивач в межах здійснення власної
підприємницької діяльності здійснив будівництво житлово-громадського комплексу
у м. Рівне поАДРЕСА_1 і за ним, як суб'єктом підприємницької діяльності, було
зареєстроване право власності на вище вказаний об'єкт, а тому після його
реалізації отриманий дохід мав бути задекларований позивачем як дохід від
підприємницької діяльності та оподаткований згідно чинного законодавства, а
також позивач зобов'язаний був зареєструватися платником ПДВ в грудні 2004 року
і починаючи з січня 2005 року подавати декларації з ПДВ у передбачені законом
строки.

Однак, такий висновок податкового органу
суперечить фактичним обставинам справи з наступних підстав.

Згідно угоди №102-02 від 27 червня 2002 року
укладеної між громадянином ОСОБА_2. (замовник) та ПП „ Рівнепроектсервіс
" (виконавець), останнім було розроблено проект введення земельної ділянки
в оренду строком на сорок дев"ять років громадянину ОСОБА_2. для
будівництва житлово-громадського комплексу за рахунок земель ТзОВ
"Інтеа" в м. Рівне по
АДРЕСА_1 Вартість виконаних робіт була оплачена громадяниномОСОБА_2, що
підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №1 від 11 травня
2002 року.

Рішенням Рівненської міської ради від 18
липня 2002 року за №59 був затверджений проект відведення земельної ділянки на
АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_2. для будівництва житлово-громадського
комплексу та надано в оренду земельну ділянку площею 6400 кв. м. на АДРЕСА_1.

Керуючись вказаним вище рішенням між
Рівненською міською радою та громадянином ОСОБА_2. 09 серпня 2002 року
був укладений договір оренди земельної ділянки площею 6400 кв. м., місце
розташування якої: м. Рівне, АДРЕСА_1, який був нотаріально посвідчений
приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_3..

Розпорядженням міського голови м. Рівне від
12 вересня 2002 року за №2383-р було дозволено громадянину ОСОБА_2. розробити
проектно-кошторисну документацію на будівництво житлово-громадського комплексу
по АДРЕСА_1 .

Рівненською міською інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю громадянину ОСОБА_2. був виданий
дозвіл на виконання підготовчих робіт на земельній ділянці по АДРЕСА_1.
Будівельні роботи проводилися ЗАТ „Промбуд-11" на підставі договору
підряду від 27 листопада 2002 року, який був укладений з громадянином ОСОБА_2..

01 листопада 2002 року між громадянином ОСОБА_2. (замовник)
та ЗАТ „Рівнеінвестпроект" (виконавець) був укладений договір №
105.1151.02 на розробку останнім проекту житлово-громадського комплексу.

22 вересня 2003 року розпорядженням міського голови м. Рівне
за №2757-р громадянину ОСОБА_2. був наданий дозвіл на будівництво
житлово-громадського комплексу на АДРЕСА_1 в м. Рівне.

30 вересня 2003 року Рівненською міською
інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю громадянину ОСОБА_2.
був виданий дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва
житлово-громадського комплексу на АДРЕСА_1 в

м. Рівне. Будівельні роботи проводилися ЗАТ „Промбуд-11" та Дочірнім
підприємством ЗАТ „Рівнеінвестпроект" - „Проектбуд", договори з якими
також були укладені громадянином ОСОБА_2..

Розпорядженнями міського голови м. Рівне від
28 жовтня 2003 року за № 3153-р було дозволено громадянину ОСОБА_2. здати
в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти житлово-громадського комплексу на
АДРЕСА_1 в м. Рівне та доручено міській інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю створити технічну комісію по прийняттю його
в експлуатацію.

Право власності громадянина ОСОБА_2. на
житловий будинок №3 підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме
майно серія НОМЕР_1 , яке було видане Виконавчим комітетом Рівненської міської
ради на підставі розпорядження міського голови від 05.12.2003 р. за №3590-р і
зареєстроване комунальним підприємством Рівненське міське бюро технічної
інвентаризації в реєстрі прав власності на нерухоме майно за №3785643.

Право власності громадянина ОСОБА_2. на
житловий будинок №4 в складі житлового житлово-громадського комплексу на
АДРЕСА_1 в м. Рівне підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме
майно серія НОМЕР_2, яке було видане Виконавчим комітетом Рівненської міської
ради на підставі розпорядження міського голови від 25.12.2003 р. за №3842-р. і
зареєстроване комунальним підприємством Рівненське міське бюро технічної
інвентаризації в реєстрі прав власності на нерухоме майно за №4170205.

Право власності громадянина ОСОБА_2. на
5-ти поверховий житловий будинок в складі житлово-громадського комплексу на
АДРЕСА_1 в м. Рівне підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме
майно серіяНОМЕР_4, яке було видане Виконавчим комітетом Рівненської міської
ради на підставі розпорядження міського голови від 15 листопада 2004 року за
№2465-р і зареєстроване комунальним підприємством Рівненське міське бюро
технічної інвентаризації в реєстрі прав власності на нерухоме майно за
№8435198.

Право власності громадянина ОСОБА_2. на
прибудовані приміщення 5-ти поверхового житлового будинку в складі
житлово-громадського комплексу на АДРЕСА_1 в м. Рівне підтверджується
свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія НОМЕР_5, яке було видане
Виконавчим комітетом Рівненської міської ради на підставі розпорядження
міського голови від 02 березня 2005 року за №315-р і зареєстроване комунальним
підприємством Рівненське міське бюро технічної інвентаризації в реєстрі прав
власності на нерухоме майно за №10059662.

Право власності громадянина ОСОБА_2. на
приміщення будівлі виставочного павільйону в складі житлово-громадського
комплексу на АДРЕСА_1 в м. Рівне підтверджується свідоцтвом про право власності
на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Рівненської міської ради 28
грудня 2004 року і зареєстроване комунальним підприємством Рівненське міське
бюро технічної інвентаризації в реєстрі прав власності на нерухоме майно за
№9387455.

Згідно листа комунального підприємства
„Рівненське міське бюро технічної інвентаризації"" від 20 червня 2007
року за №1331 державна реєстрація права власності на об'єкти
житлово-громадського комплексу, що
знаходиться в м.
Рівне на АДРЕСА_1 здійснювалася за громадянином
ОСОБА_2. не як за суб'єктом підприємницької діяльності - приватним підприємцем,
а як за фізичною особою.

При проведенні перевірки та розгляду
апеляційних скарг позивача податковими органами безпідставно були проігноровані
додаткові угоди від 28 листопада 2002 року та від 17 березня 2003 року, якими
були внесені зміни до договору підряду укладеного між мною та ЗАТ Промбуд-11",
якими підтверджується укладання договору підряду громадянином ОСОБА_2., а також
розпорядження міського голови м. Рівне від 15 травня 2007 року за №378-р, яким
були внесені зміни в раніше прийняті розпорядження.

Відмітивши в акті перевірки, що виконання
будівельних робіт з будівництва житлово-громадського комплексу здійснювалося
також і Дочірнім підприємством ЗАТ „Рівнеінвестпроект" - „Проектбуд",
з яким був укладений договір підряду саме громадянином ОСОБА_2., а не як
підприємцем, відповідач безпідставно стверджує, що будівництво цього об'єкту
здійснювало тільки ЗАТ „Промбуд-11". Крім того, при проведенні перевірки
відповідачем невраховані інші договори на виконання будівельно-монтажних та
оздоблювальних робіт, а також договори на купівлю будматеріалів та обладнання,
де замовником та покупцем є громадянин ОСОБА_2..

Відповідно до положень ст.658 ЦК України
право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків,
встановлених законом, належить власнику товару.

Громадянином ОСОБА_2., як власником
об'єктів нерухомого майна в складі житлово-громадського комплексу у м. Рівне по
АДРЕСА_1, на підставі укладених на протязі 2003-2005 років договорів
купівлі-продажу було здійснено відчуження квартир в житлових будинках №3, №4 та
№5, що підтверджується довідками приватного нотаріуса Рівненського міського
нотаріального округу ОСОБА_4. від 10 грудня 2003 року за №145/2-28, від 27
грудня 2003 року за №146/2-28, від 18 січня 2005 року за № 01/2-26 та від 05
травня 2005 року за №21/2-26.

На підставі договору купівлі-продажу від 25
березня 2005 року громадянином ОСОБА_2. були відчужені Акціонерному
комерційному інноваційному банку „УкрСиббанк" прибудовані приміщення до
5-ти поверхового житлового будинку в складі житлово-громадського комплексу,
кошти за які були перераховані на рахунок фізичної особи ОСОБА_2..

На підставі договору купівлі-продажу від 11
квітня 2005 року громадянином ОСОБА_2
були відчужені ТзОВ „Радіотон" приміщення будівлі виставочного
павільйону в складі житлово-громадського комплексу.

Таким чином, отриманий громадянином ОСОБА_2.
дохід від продажу ним житлово-громадського комплексу у м. Рівне по АДРЕСА_1 був
отриманий ним не в межах здійснення своєї підприємницької діяльності.

Дохід отриманий внаслідок продажу вказаного
вище нерухомого майна був задекларований громадянином ОСОБА_2. в п.1.2 декларацій про доходи за 2003 рік
і 2004 рік, та уточненої декларації про доходи за II кв.2005 року (доходи, одержані за договорами
цивільно-правового характеру), і були сплачені всі податки, що не оспорюється
податковими органами і підтверджується в акті перевірки (стр.6).

Після здійснення громадянином ОСОБА_2. відчуження
житлово-громадського комплексу у м. Рівне по АДРЕСА_1 рішенням сесії
Рівненської міської ради від 09 березня 2006 року було припинено його право на
оренду земельної ділянки на вул.. П. Полтави 1 в м. Рівне.

Платників податку на додану вартість,
об'єкти, базу та ставки оподаткування визначає Закон України від 3 квітня 1997
року №168/97-ВР „Про податок на додану вартість"

(із змінами і доповненнями).

Пунктом 1.2 статті 1 та пунктом 2.1 статті 2
вказаного Закону встановлено норми, згідно з якими платником податку є фізичні
особи, які здійснюють діяльність, віднесену до підприємницької згідно з
законодавством і їх обсяг оподаткованих операцій з продажу товарів (робіт,
послуг) протягом будь-якого періоду з останніх дванадцяти календарних місяців
перевищував 3600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу
України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання
(підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та
одержання прибутку. Оскільки громадянин ОСОБА_2. при продажу житлово-громадського
комплексу у м. Рівне по АДРЕСА_1 діяв не як суб'єкт господарювання і ним не був
одержаний прибуток від його продажу (абз.1 стр.9 Акту перевірки), то відповідно
до вказаної вище норми Закону, така діяльність не є підприємницькою.

З урахуванням викладеного висновок
податкового органу про те, що позивач, як суб'єкт підприємницької діяльності
зобов'язаний був зареєструватися платником ПДВ в грудні 2004 року і починаючи з
січня 2005 року подавати декларації з ПДВ у передбачені законом строки не відповідає
вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до підпункту 5.1.20 пункту 5.1
статті 5 Закону України „Про податок на додану вартість", в редакції яка
діяла до 01 січня 2004 року, операції з продажу або передачі у власність
новозбудованого житла фізичним особам для його використання як місця
проживання, звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Із цього випливає, що за наявності
фінансування будівництва житла для фізичних осіб з будь-яких джерел з наступною
передачею такого житла у власність цим особам ні будівельна організація, ні
підрядні організації, які безпосередньо виконують будівельні роботи, не
сплачують податок на додану вартість по зазначеним операціям, що
підтверджується листом комітету Верховної Ради України з питань фінансів і
банківської діяльності від 29 травня 2000 року №06-10/346 та листом ДПА України
від 28 липня 2000 року №10452/7/16-1121 „Відносно застосування підпункту 5.1.20
Закону України „Про податок на додану вартість".

Термінологія та поняття у будівництві
визначаються нормативними актами. Поняття терміну „новозбудоване житло"
нормативними актами Держбуду не визначено.

Відповідно до пункту 8.2 Інструкції про
порядок складання статистичної звітності з капітального будівництва,
затвердженої наказом Мінстату України від 28 березня 1996 року №93, до нового
будівництва відноситься комплекс об'єктів основного, підсобного і
обслуговуючого призначення новостворюваних підприємств, будівель, споруд, а
також філії окремих виробництв, з метою створення нової виробничої потужності.

Згідно з пунктом 9.3 зазначеної Інструкції
Мінстату України замовники (забудовники) у статистичній звітності показують
введені в експлуатацію загальні площі житлових будинків у заново збудованих
житлових будинках постійного типу.

Виходячи з наведеного, до „новозбудованого
житла" слід відносити житлові площі (квартири, приміщення) у заново
збудованих житлових будинках. Такої думки дотримується і Державний комітет
України з будівництва та архітектури, яку він виклав у своєму листі від 10 червня
2003 року №8/8-420.

Житлові будинки №3 та №4 житлово-громадського
комплексу по АДРЕСА_1 є новозбудованими і були прийняті в експлуатацію
відповідно 05 листопада 2003 року та 10 грудня 2003 року. За даними технічної
інвентаризації склад квартир житлового будинку №3 та житлового будинку №4
складався із 12 трикімнатних квартир.

Квартири №№ 1, 2, 4, 5, 6 в житловому будинку
№3 житлово-громадського комплексу по АДРЕСА_1 були продані фізичним особам 08
грудня 2003 року, а квартира №3 05 грудня 2003 року, що підтверджується
довідкою приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу
ОСОБА_4. від 10 грудня 2003 року за №145/2-28.

Квартири №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6 в житловому
будинку №4 житлово-громадського комплексу по АДРЕСА_1 були продані фізичним особам
26 грудня 2003 року, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса
Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_4. від 27 грудня 2003 року за
№146/2-28.

З урахуванням викладеного і на підставі
підпункту 5.1.20 пункту 5.1 статті 5 Закону України „Про податок на додану
вартість", в редакції, яка діяла на момент продажу вказаних вище квартир,
операції з продажу фізичним особам квартир в житлових будинках №3 і №4 житлово-громадського комплексу по АДРЕСА_1
звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Пільговий режим оподаткування операцій з
продажу або передачі новозбудованого житла фізичним особам за умови, що таке
житло використовуватиметься ними як місце для проживання, діяв до 1 січня 2004
року.

Законом України від 15 червня 2004 року
№1782-ІУ „Про внесення змін до закону України „Про податок на додану
вартість" редакцію підпункту 5.1.20 пункту 5.1 статті 5 Закону було
змінено, і відповідно до нової редакції від оподаткування податком на додану
вартість звільнено операції з поставки житла (об'єктів житлового фонду), крім
операцій з першої поставки такого житла.

Під першою поставкою житла (об'єктів
житлового фонду) розуміється перше передання готового новозбудованого житла
(об'єкта житлового фонду) у власність покупця або поставка послуг (включаючи
вартість придбаних за рахунок виконавця матеріалів) із спорудження такого житла
за рахунок замовника.

Подальші операції з продажу (безкоштовної
передачі) житла підлягають звільненню від оподаткування згідно підпункту 5.1.20
пункту 5.1 статті 5 Закону.

Житловий будинок №5 житлово-громадського
комплексу по АДРЕСА_1 був прийнятий в експлуатацію 12 листопада 2004 року.
Після будівництва вказаного вище житлового будинку громадянин ОСОБА_2. оформив
документи на право власності на це житло на себе. Така операція оформлення
житла і є першою поставкою цього житла, оскільки забудовником фактично отримано
послуги із спорудженням такого житла. У зв'язку з цим, подальші операції
громадянина ОСОБА_2. з продажу такого житла вже не будуть вважатися операцією з
першої поставки житла та підлягають звільненню від оподаткування згідно
підпункту 5.1.20 пункту 5.1 статті 5 Закону. Такої думки дотримується і ДПА
України, яка викладена в листі від 07 липня 2006 року за №12887/7/16-1517-26.

З урахуванням викладеного і на підставі
підпункту 5.1.20 пункту 5.1 статті 5 Закону України „Про податок на додану
вартість", в редакції, яка діяла на момент продажу вказаних вище квартир,
операції з продажу фізичним особам квартир в житловому будинку №5
житлово-громадського комплексу поАДРЕСА_1 звільняються від оподаткування
податком на додану вартість.

Відповідно до поданої заяви про застосування
спрощеної системи оподаткування позивач з 01 січня 2005 року являвся платником
єдиного податку і йому відповідачем було видане свідоцтво №561622.

Спрощена система оподаткування, обліку та
звітності регулюється Указом Президента України від 28 червня 1999 року N
746/99 "Про внесення змін до Указу Президента України від 3 липня 1998
року N 727 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва" (далі - Указ), і запроваджена для таких
суб'єктів малого підприємництва, як фізичні особи та юридичні особи.

Відповідно до ст. 2 Указу суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не
пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного
казначейства України.

Згідно із статтею 1 Указу виручкою від
реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично
отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та)
в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).
Тобто застосовується касовий метод обчислення виручки, при якому враховуються
всі надходження коштів, отримані на розрахунковий рахунок або (та) в касу.

У разі порушення вимог статті 1 Указу,
зокрема, перевищення обсягу виручки від реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) протягом календарного року 500 тис. грн. платник єдиного податку
повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності,
починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Оскільки обсяг виручки позивача від
реалізації продукції (робіт, послуг) за І квартал 2005 року перевищив 500 тис.
грн.., позивач починаючи з II кварталу 2005 року перейшов на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності.

Відповідно до ст..6 Указу суб'єкт малого
підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником, зокрема податку на
додану вартість.

З урахуванням викладеного зроблене позивачу за
результатами перевірки донарахування ПДВ за І квартал 2005 року на суму 693746
грн. є безпідставним і таким, що суперечить ст.6 Указу

За таких обставин позовні вимоги підтверджені належними і
допустимими доказами та підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 160-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції в м.
Рівне про визнання не чинним податкового повідомлення-рішення від 03 вересня
2007 року № 2/3/11976/17-122 - задовольнити.

Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової
інспекції в м. Рівне від 03 вересня 2007
року № 2/3/11976/17-122.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне
оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова
може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через
суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі - з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий :

Постанова законної сили не набрала

Суддя:
С.В.Боймиструк