Справа № 22а-1435/2007
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2007-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2007 року
м.Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого
- Бараненка І.І.,

суддів: Глущенко Я.Б.,

Межевича М.В.,

при секретарі судового засідання - Горобцовій Я.В.,

за участю представників відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 16 квітня 2007 року в
адміністративній справі №2-а-135/07 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції в місті Чернігові про визнання неправомірною
бездіяльності щодо відмови в поверненні сплаченого податку та зобов'язання
повернути надмірно сплачену суму,

в с т а н о в и в :

У січні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Державної податкової інспекції в місті Чернігові про визнання неправомірною
бездіяльності щодо відмови в поверненні надмірно сплаченого податку та зобов'язання його повернення, обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що 27 лютого 2005 року від подав декларацію до ДПІ в
місті Чернігові, в якій зазначено, що при
відсутності чистого доходу від продажу власної нерухомості, сплачено податок в
сумі 8757,00 грн. Також позивач послався на те, що
ним сплачено податок у більшому розмірі, ніж передбачено Законом. Про
повернення надмірно сплаченого податку він звертався до
відповідача, але йому було відмовлено. ОСОБА_1 просив суд визнати бездіяльність ДПІ в місті Чернігові щодо відмови в поверненні
йому надміру сплаченого податку в сумі 8495,00 грн. неправомірною та зобов'язати
відповідача повернути надміру сплачений податок в розмірі 8495,00 грн.

Постановою Деснянського районного суду міста
Чернігова від 16 квітня 2007 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд виходив з того, що позивачем не були надані докази понесення ним витрат на
будівництво (спорудження) нерухомого майна, які відповідно до Закону можуть
бути віднесені на витрати при розрахунку податку з прибутку від продажу
нерухомого майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення судом першої інстанції положень Законів України «Про
податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003р., «Про планування і забудову
територій», норм Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних
робіт, затвердженого наказом Держбуду України від 05.12.200р. №273, Декрету
Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян» та інші
нормативні акти, просить скасувати постанову Деснянського районного суду міста
Чернігова від 16 квітня 2007 року та задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача про
обставини справи, пояснення представників відповідача, які заперечували проти
задоволення позовних вимог та, перевіривши доводи апеляції наявними в
матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»
від 22.05.2003р., дохід від продажу об'єкта нерухомості
визначається виходячи з ціни, зазначеної у договорі купівлі-продажу, але не
нижче оціночної вартості такого нерухомого майна, розрахованої державним
органом, уповноваженим здійснювати таку оцінку відповідно до законодавства. При
цьому про витрати, понесені платником податку, зазначається у тексті договору
перед підписанням.

Як вбачається з матеріалів справи,
об'єкт нерухомості було придбано за 18840,00 грн., а при продажу нежилого приміщення ОСОБА_1, нотаріусом було враховано фактично
понесені при цьому витрати з придбання овочесховища в сумі 18840,00 грн., які зазначені в нотаріально
посвідченому договорі купівлі-продажу.

Згідно п.п.11.2.3 п.11.2 ст.11
вказаного Закону для цілей визначення прибутку від продажу нерухомості приймаються витрати з
придбання такого об'єкта нерухомості, зазначені у нотаріально посвідченому
договорі, а при понесенні витрат на будівництво (спорудження) такого об'єкта
нерухомості -його оціночна вартість, розрахована державним органом,
уповноваженим здійснювати таку оцінку відповідно до законодавства.

Крім того, згідно довідки
Управління архітектури та містобудування Чернігівської міської ради від
29.01.2007 року рішення про надання дозволу на виконання будівельних робіт та
затвердження актів державних приймальних комісій виконкому по об'єкту
нерухомості овочесховище за адресою АДРЕСА_1 зареєстрованого на ОСОБА_1 в
період 2004 - 2005 роки не видавались. При цьому згідно довідки МБТІ від
05.10.2006р. на вказаному об'єкту нерухомості
за період з 13.04.2004р. до
15.02.2005р. зафіксовані зміни.

За договором купівлі-продажу від
13.04.2004р. позивачем був придбаний об'єкт державної власності - споруду
овочесховища з огорожею в АДРЕСА_1.

23 травня 2005 року згідно договору
купівлі-продажу овочесховище було продане позивачем гр. ОСОБА_2 за 63000,00 грн., при цьому при укладенні договору було визначено
розмір податку з доходів фізичних осіб в сумі 8757,00 грн., які 23.03.2005р. сплачені позивачем. 27 лютого 2006 року ОСОБА_1 була подана до ДПІ в місті Чернігові податкова декларація про доходи, одержані з
01.01.2005р. по 31.12.2005р. та в розділі 1.3 зазначено продаж
власної нерухомості з отриманням валового доходу в сумі 63000,00 грн. та витрати, пов'язані з
одержанням доходу у сумі 86202 грн. та сума податку - 8757,06 грн., що засвідчено власним підписом ОСОБА_1.

Позивачем не були надані докази
понесення ним витрат на будівництво (спорудження) нерухомого майна, які
відповідно зо Закону можуть бути віднесені на витрати при розрахунку податку з
прибутку від продажу нерухомого майна.

За наведених обставин, колегія
суддів вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, а
наведені в апеляційній скарзі доводи - безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Деснянський
районний суд міста Чернігова вірно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі викладеного та,
керуючись ст.ст.160, 198, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний
адміністративний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 16 квітня 2007 року в
адміністративній справі №2-а-135/07 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення цієї
ухвали у повному обсязі.

Головуючий
__________________
І.Бараненко

Судді:
__________________ Я.Глущенко

__________________ М.Межевич

ДАНУ УХВАЛУ СКЛАДЕНО У ПОВНОМУ ОБСЯЗІ 27 ГРУДНЯ 2007 РОКУ