Справа № К-4587/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака
В.І.

суддів Білуги С. В.

Гаманка О.І.

Загороднього
А. Ф.

Заїки М.М.

при секретарі Проценко О. О., за участю скаржника ОСОБА_1 та представників
суб'єкта оскарження ОСОБА_2 і ОСОБА_3,

розглянувши
у судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1
на постанову апеляційного суду Харківської області від 23
листопада 2005 року у справі за її скаргою на дії ДПІ у Жовтневому районі м.
Харкова, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2004 року ОСОБА_1 звернулася до суду
зі скаргою на дії ДПІ
у Жовтневому районі м. Харкова. Мотивуючи тим, що їй
неправомірно нарахований податок на прибуток від нотаріальної діяльності в
розмірі 40%, вважає, що ставка має бути 20% згідно пункту 3 статті 7 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», оскільки
доходи вона одержала від нотаріальної діяльності не за місцем основної роботи.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова
від 28 липня 2005 року скарга задоволена.

Постановою апеляційного суду Харківської
області від 23 листопада 2005 року рішення Жовтневого районного суду м. Харкова
від 28 липня 2005 року скасовано і постановлено нове рішення, яким в
задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову
апеляційного суду Харківської області від 23 листопада 2005 року, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів,
перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної
інстанцій щодо правильного застосування норм матеріального та процесуального
права, вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 протягом 2003
року працювала в Національній юридичній академії ім. Я. Мудрого на посаді
доцента кафедри організації судових та правоохоронних органів, де ведеться її
трудова книжка і де вона отримувала заробітну плату.

В цей же час ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
про право на заняття нотаріальною діяльністю та реєстраційного посвідчення про
реєстрацію приватної нотаріальної діяльності №34 здійснювала приватну
нотаріальну діяльність. Доходи, отримані нею з 01 січня по 31 грудня 2003 року
від приватної нотаріальної діяльності складали 754186,93 грн.

Суд апеляційної інстанції правильно послався
на статті 3,4,14 Закону України «Про систему оподаткування», відповідно до яких
громадяни зобов'язані сплачувати податок з отриманих доходів виходячи з
принципу соціальної справедливості - шляхом запровадження економічно
обґрунтованого неоподатковуваного мінімуму доходів громадян та застосування
диференційованого і прогресивного оподаткування громадян, які отримують високі
та надвисокі доходи.

Згідно статті 2 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з громадян» (який був чинним на час виникнення
спірних правовідносин) об'єктом оподаткування у громадян, які мають постійне
місце проживання в Україні, є сукупний оподатковуваний дохід за календарний
рік, отриманий з різних джерел як на території України, так і за її межами.

Пунктом 1 статті 7 вищезазначеного Декрету
передбачено сплату прибуткового податку з сукупного оподатковуваного доходу
громадян за місцем основної роботи (служби, навчання), тобто доходу, отриманого
в результаті основної, систематичної діяльності громадянина, що носить
постійний характер, який обчислюється за ставками прогресивного оподаткування
доходів громадян, встановленими Указом Президента України «Про збільшення
неоподатковуваного мінімуму та ставки прогресивного оподаткування доходів
громадян».

Мінімальна ставка податку, згідно цього
Указу, з доходу в розмірі понад 100 неоподатковуваних мінімумів - податок з
доходу в розмірі 100 неоподатковуваних
мінімумів плюс 40% від суми, що перевищує дохід у розмірі 100
неоподатковуваних мінімумів.

Вищезазначеним Декретом не встановлено інших
ставок для обчислення прибуткового податку з сукупного оподатковуваного доходу
громадян.

Відповідно до вимог Закону України «Про
нотаріат» приватні нотаріуси не перебувають в трудових відносинах з державними,
приватними та громадськими підприємствами і організаціями, тому особливості їх
оподаткування не можуть бути віднесені до розділу II чи III (за місцем основної роботи чи не за місцем основної
роботи), а регулюються розділом IV Декрету «Про прибутковий податок з громадян».

Розділом IV Декрету до об'єктів оподаткування віднесені
доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення
підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також інші доходи
громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах II чи III цього Декрету. Даний
розділ не містить виключний перелік цих доходів, тому оподаткування сукупного
доходу приватних нотаріусів має проводитись відповідно до цього розділу.

Ставки прибуткового податку громадян
встановлені статтею 7 Декрету.

Враховуючи викладені висновки про характер
діяльності нотаріусів відповідно до Закону України «Про нотаріат», робота
приватних нотаріусів аналогічна тій, що виконується державними нотаріусами, і
фактично є основним місцем роботи приватних нотаріусів. Плата за вчинення
приватним нотаріусом нотаріальних дій (надання послуг правового характеру)
становить його сукупний оподаткований дохід. Тому обчислення прибуткового
податку доходів від заняття приватною діяльністю має проводитись виходячи зі
ставок прогресивного оподаткування, визначених у розділі I (загальні положення)
статті 7 Декрету та встановлені Указом Президента України від 13 вересня 1994
року «Про збільшення неоподаткованого мінімуму та ставки прогресивного
оподаткування доходів громадян, що обкладається прибутковим податком».

Таким чином, судом апеляційної інстанції
вірно зроблено висновок, що підстав для визнання неправомірними дій ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова по нарахуванню ОСОБА_1
прибуткового податку з сукупного оподатковуваного доходу, отриманого нею в 2003
році по ставці 40%, немає.

На підставі викладеного, колегія суддів
вважає, що порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а судове рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 221, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у
х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову
апеляційного суду Харківської області від 23 листопада 2005 року у справі за її
скаргою на дії ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Співак В. І.

Судді
Білуга С. В.

Гаманко О. І.

Загородній А. Ф.

Заїка М. М.

З оригіналом згідно суддя Гаманко
О. І.