Справа № К-19457/06
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2007-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2007 року м.
Київ

Вищий
адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого
судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Бившевої Л.І., Костенка М.І., Маринчак Н.Є.,
Шипуліної Т.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну
скаргу Центральної міжрайонної державної податкової інспекції у
м. Кривому Розі Дніпропетровської області

на
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 14.03.2006р.

у справі № А17/258
господарського суду Дніпропетровської області

за
позовом суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1

до Центральної
міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі Дніпропетровської
області

про
часткове скасування
податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою
господарського суду Дніпропетровської області від 29.11.2005р., залишеною без
змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду
від14.03.2006р., позов про скасування повідомлення-рішення Центральної МДПІ у
м. Кривому Розі від 04.02.2004р. № /0 в частині визначення СПД
ОСОБА_1 податкового зобов'язання за платежем із штрафних санкцій у сумі 3400,00
грн., накладених на підставі статті 15 Закону України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» задоволено.

Судові рішення
вмотивовані посиланням на встановлений факт наявності у позивача ліцензій серії
НОМЕР_1 від 15.07.2003р., серії НОМЕР_2 від 24.06.2003 р. на здійснення
роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами відповідно,
відсутність яких, за висновком контролюючого органу, на момент перевірки,
здійсненої працівниками ДПА у Дніпропетровської області 20.01.2004р. стосовно
кіоску, розташованого за адресою АДРЕСА_1, який належить позивачу, стала
підставою для застосування до позивача штрафних /фінансових/ санкцій у спірній
сумі. Суд апеляційної інстанції додатково ще вважав, що під час перевірки
відповідачу було відомо про наявність у позивача зазначених ліцензій, оскільки
реєстрація останніх в органі державної податкової служби мала місце
15.07.2003р. та 25.06.2003р. відповідно.

В касаційній
скарзі відповідач просить скасувати постановлені у справі судові рішення та
прийняти нове рішення про відмову в позові, вважаючи, що судами порушені норми
матеріального та процесуального права, а саме: статті 15, 17 Закону України
«Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», пункт 2 частини 1 статті
161 КАС України.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої
та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової
оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно частини 6
статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»
роздрібна торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами може
здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, в тому
числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Абзацом 5
частини 2 статті 17 цього Закону встановлено, що до суб'єктів підприємницької
діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової /
включаючи імпорт та експорт / і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним
і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним. спиртом етиловим
ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без
наявності ліцензії - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не
менше 1700 гривень.

За відсутності
законодавчого обмеження щодо наявності у суб'єкта підприємницької діяльності
ліцензій на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими
виробами саме в місці здійснення такої торгівлі та за підтвердженого
матеріалами справи факту отримання та реєстрації позивачем в органі державної
податкової служби ліцензій серії НОМЕР_1 від 15.07.2003р., серії НОМЕР_2 від
24.06.2003 р. з датами видачі відповідно 15.07.2003р. та 24.06.2003р., що
передує даті здійснення роздрібної торгівлі вказаними товарами, суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення позову
повністю в частині заявлених позовних вимог.

Підставою для
задоволення позову повністю був і той факт, що накладений на позивача штраф не
є сумою його податкового зобов'язання, оскільки таке визначення штрафу
контролюючим органом суперечить статтям 14,1 5 Закону України «Про систему
оподаткування», пунктам 1.2, 1.3 статті 1 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами».

Довід
податкового органу про пропущення позивачем річного строку звернення до суду за
захистом своїх прав, встановленого частиною 2 статті 99 КАС України, судом
касаційної інстанції не приймається з огляду на те, що відсутність законодавчо
встановленого обмеження строку звернення до суду з позовом щодо оскарження
рішень суб'єкта владних повноважень до 1 вересня 2005 року /дата набрання
чинності Кодексом адміністративного судочинства України/, перебіг встановленого
зазначеною статтею строку для звернення до суду з таким позовом стосовно
рішення, прийнятого до 1 вересня 2005 року, починається з цієї дати. Позовна
заява, на підставі якої порушено провадження у даній справі, подана до суду
29.09.2005р.

Наведеним
спростовуються доводи касаційної скарги щодо порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.
220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну
скаргу Центральної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі
Дніпропетровської області залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 14.03.2006р. - без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України
з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий підпис Усенко Є.А.

Судді підпис Бившева Л.І.

підпис Костенко
М.І.

підпис Маринчак
Н.Є.

підпис Шипуліна
Т.М.