Справа № К-19519/06
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2007-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2007

№ К-19519/06

Вищий адміністративний суд України
у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого),

Брайка А.І.,
Голубєвої Г.К., Костенка М.І., Федорова М.О.

при секретарі: Міненко О.М.

за участі представників:
відповідача-1 - Білоглазенко Г.П., Гречко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду від
21.12.2005 та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 13.03.2006 по
справі № 2-281-2005 (№ 22-ас115/2006)

за позовом ОСОБА_1

до 1.
Черкаської об'єднаної державної податкової інспекції

2.
Державного казначейства України

про стягнення
матеріальних збитків та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів
досудового слідства

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 21.12.2005,
залишеним без змін ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 13.03.2006
по справі № 2-281-2005 (№ 22-ас115/2006) - задоволено частково позов ОСОБА_1
про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок
незаконного притягнення до кримінальної відповідальності. Стягнуто з Державного
бюджету України на користь ОСОБА_1 16 000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Не погодившись
із зазначеними судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, в якій
просить їх скасувати оскільки все, що наводиться в судовому рішенні, як
підстави для відмови в задоволенні матеріального збитку, не відповідає дійсності,
так як фактичне відсторонення від роботи і факт незаконного притягнення як
обвинуваченого - судами встановлено, що підтверджено тим, що кримінальна справа
була закрита 26.03.2002 у зв'язку з відсутністю в діях складу злочину
передбаченого ст. ст. 364, 366 КК України.

Скарга також обґрунтовано тим, що судом не було враховано фактичне
відсторонення від роботи 30.07.2000 актом Черкаської ОДПІ та 13.09.2000 слідчим
СВ ГВ ПМ ДПІ у м. Черкаси на період розслідування справи; судом не було
враховано, що втрачено грошові суми - дохід на загальну суму 3 мільйони 746
тисяч 329 гривень 27 копійок внаслідок незаконних дій СВ ГВ ПМ ДПІ у м. Черкаси
та безпідставно відмовлено в задоволені матеріальних збитків на сказану суму.

Відповідач заперечення на касаційну
скаргу не надав, в судовому засіданні проти скарги заперечив та просив
касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення без змін.

Перевіривши правильність
застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та
процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної
скарги, та пояснення представників відповідача-1, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог
Закону України від 01.12.1994 «Про порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури та суду» та Положенням про застосування Закону України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання,
досудового слідства, прокуратури та суду», затвердженим спільним наказом
Мін'юсту, Генеральної прокуратури та Міністерства фінансів України 06.03.1996 -
передбачено відшкодування шкоди завданої незаконним засудженням, незаконним
притягненням як обвинуваченого, незаконним взяттям під варту, незаконним
обшуком, виїмкою, арештом майна, відстороненням від роботи та іншими
процесуальними діями, що обмежують права громадян, незаконними
оперативно-розшуковими заходами, незаконним адміністративним арештом чи виправними
роботами, накладенням штрафу.

Таким чином необхідно врахувати, що фактичні обставини справи, які
встановлені судами свідчать про таке:

03.08.2000 порушено кримінальну справу проти посадових осіб ЗАТ
«Технополіс»;

28.11.2000 ОСОБА_1 притягнуто постановою слідчого ДПІ у м. Черкаси в якості
обвинуваченого;

25.02.2002 постанова про притягнення в якості обвинуваченого скасована;

26.03.2002 кримінальна справа відносно ОСОБА_1 закрита в зв'язку з
відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст. ст. 364, 366 КПК
України.

Відповідно, на
спростування заперечень скаржника, суд касаційної інстанції звертає увагу на
правомірний висновок суду щодо незаконного притягнення як обвинуваченого із
застосуванням вимоги ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури та суду» та п. 7, п. 17 Положення, за якими стягнуто моральну шкоду
в розмірі, встановленому переліченими актами. І тому з огляду на викладені
приписи чинного законодавства та встановлені судом обставини справи випливає,
що за період слідства від роботи ОСОБА_1 не відсторонявся, арешт на його майно
не накладався, майно не конфісковувалось, не вилучалось, витрат на юридичну
допомогу ОСОБА_1 не поніс.

По вказаним мотивам в позові про стягнення матеріальних збитків відмовлено
судами правомірно і стягнуто в користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі не
меншому, ніж мінімальна заробітна плата за кожен місяць перебування під
слідством, всього 16 000 грн.

А оскільки у
відповідності із п. 1 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури та суду», на який посилається скаржник, судами не встановлено факту
того, що в наслідок незаконних дій досудового слідства було втрачено дохід у
вигляді не отриманих дивідендів, тому підстави задоволення касаційної скарги
відсутні.

З огляду на
викладене суд касаційної інстанції погоджується із обґрунтуванням своєї позиції
судами першої та апеляційної інстанцій, які дійшли вичерпних юридичних
висновків і правильно застосували до спірних правовідносин сторін норми
матеріального права. Тому рішення Черкаського районного суду від 21.12.2005 та
ухвала Апеляційного суду Черкаської області від 13.03.2006 по справі №
2-281-2005 (№ 22-ас115/2006) належним чином мотивовані і за своїм змістом та
формою відповідають вимогам процесуального закону і не підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 160, 220, 221,
223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду
від 21.12.2005 та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 13.03.2006 по
справі № 2-281-2005 (№ 22-ас115/2006) залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з
підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-239 КАС України.

Головуючий О.В. Карась

Судді А.І.
Брайко

Г.К.
Голубєва

М.І.
Костенко

М.О.
Федоров