Справа № 3/25
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2007-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

вул. Десятинна, 4/6
№ 3/25
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Блажівської Н. Є.
при секретарі Мельнику С. С.
за участю представників сторін:
Литвинчук В. О. (довіреність № 4013/9/10-017 від 17 вересня 2007 року);
За результатами розгляду у
відкритому судовому засіданні адміністративної справи
Державної податкової інспекції
у Деснянському районі м. Києва (надалі -Позивач)
Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1
(надалі -Відповідач)
стягнення боргу за рахунок активів боржника
На підставі частини 3 статті 160
Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 7 грудня
2007 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Виготовлення
Постанови у повному обсязі відкладено на 13 грудня 2007 року.
податкова інспекція у Деснянському
районі міста Києва (надалі-Позивач)
звернулась до суду з позовною заявою
до суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (надалі-
Відповідач) про стягнення податку на
додану вартість в розмірі 208 417,16 грн. та податок з доходів фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності в сумі 58 797,14 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Відповідач, як суб'єкт підприємницької
діяльності -фізична особа, зареєстрований
Деснянською районною державною
АДРЕСА_1, реєстраційний №НОМЕР_1, який стоїть на обліку у Державній податковій
інспекції з 20 листопада 2002 року за №
податкових повідомлень -рішень щодо виконання податкових зобов'язань про
нарахування штрафних санкцій по податку на додану вартість на суму 208417,65
лютого 2007 року) та донарахування податку
повноти нарахування і сплати
податків та зборів
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за період з 1 жовтня 2003 року по 30
червня 2006 року на підставі акту від 8
грудня 2006 року №
України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва” від 28.06.1999р №746/99, частину 2, частину 3
статті 13 розділу ІV ДКМУ від 26 грудня 1992 року, № 13-92 „Про прибутковий
податок з громадян”, пунктів 7.2.4. підпунктів „в” та „д” пункту 7.2, підпункту
7.3.1 пункту 7.3, підпункту 7.4.1, підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону
України „Про податок на додану вартість” №16897 від 3квітня 1997 року зі змінами
Оскільки вказана сума донарахувань ПДВ, застосованих фінансових санкцій та доплат по податку з доходів фізичних осіб
Відповідачем не сплачена у встановлені законодавством строки, Позивач
просить стягнути з Відповідача до бюджету 267214,79 грн.
Відповідач відзиву на позовну заяву
не надав, на судові засідання не
з'явився, участь свого повноважного представника у судових засіданнях не
забезпечив. У зв'язку з відсутністю Відповідача за місцем його постійного
перебування, на підставі статті 39 Кодексу адміністративного судочинства
України судом здійснено його
виклик через засоби масової інформації за останнім
відомим місцем їхнього проживання (перебування) на території України, а саме в
газеті Голос України від 6 листопада 2007 року № 203 (4203). У відповідності до
статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття без поважних
причин у судове засідання представника Відповідача, не є перешкодою для
розгляду справи. Тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами.
Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши
пояснення представників Позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків:
Спірні правовідносини регулюються
Законом України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”, Законом України „Про податок на
додану вартість”, Декретом Кабінету
Міністрів України „Про прибутковий податок з громадян”, Указом Президента
України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва”.
Державною податковою інспекцією у
Деснянському районі м. Києва з 20
листопада 2006 року по 1 грудня 2006 року було проведено планову виїзну документальну
перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів) фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 за період з
1 жовтня 2003 року по 30 червня 2006 року та складено акт №
зазначено про порушення Відповідачем :
- пункту 8 Порядку видачі свідоцтва про
сплату єдиного податку, затвердженого Наказом ДПА України від 29 жовтня 1999
року № 599,
- статтю 5 Указу Президента України „Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва”,
- частини 2, частини 3 стаття 13
розділу ІV Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок з
громадян”, в результаті чого донараховано до бюджету податку з доходу фізичних
- пункту 4 розділу 4 Декрету Кабінету
Міністрів України „Про прибутковий податок з громадян” в результаті неподання
Відповідачем до податкового органу декларацій про отримані доходи від зайняття
підприємницькою діяльністю в періоді 4 кв. 2004 -2 кв. 2006 роки;
- підпункт 7.2.4. підпункти „в”, та
„д” пункту 7.2, підпункт 7.3.1 пункту 7.3, підпункт 7.4.1, підпункт 7.4.5 пункт
7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, внаслідок чого
донараховано податку на додану вартість в сумі 134428,00 грн., в т.ч. 2004 році
На підставі вказаного акту Позивач
від 18 грудня 2006 року визначив Відповідачу податкові зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі 203682
грн., в тому числі основний платіж -134428,00 грн., штрафні (фінансові) санкції
зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 58 797,14 грн. основного платежу.
Відповідачем були оскаржені
вищезазначені податкові повідомлення -рішення листом від 28 грудня 2006 року.
За результатами розгляду скарги Відповідача Позивачем 23 лютого 2006 року було
винесене рішення № 1579/10/25-011, яким податкові повідомлення -рішення від 18
Відповідача без задоволення. При цьому Позивачем вказаним рішенням збільшено на
3157,10 грн. суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість та на
1578, 55 грн. суму застосованих штрафних (фінансових) санкцій, визначену у
На підставі рішення № 1579/10/25-011 Позивачем винесені податкові
зменшив Відповідачу суму бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 284, 00 грн.
у картці особового рахунку платника податків, яка ведеться в податковому
податкового зобов'язання з ПДВ у розмірі 208417,65 грн., в тому числі основний
податку з доходів фізичних осіб в сумі
58 797,14 грн. основного платежу.
У відповідності до статті 1 Закону
України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами” (надалі - Закон) податкове зобов'язання - це зобов'язання платника
податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму
порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами
України; податкове повідомлення -
письмове повідомлення
контролюючого органу про обов'язок платника податків сплатити суму
податкового зобов'язання, визначену
контролюючим органом у випадках, передбачених цим Законом.
Згідно пункту 6.1 статті 6 Закону у
податкового зобов'язання розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 4 цього Закону,
такий контролюючий орган надсилає
платнику податків податкове повідомлення, в
якому зазначаються підстава
для такого нарахування, посилання на норму податкового закону,
відповідно до якої був зроблений
розрахунок або перерахунок
податкових зобов'язань,
збору (обов'язкового платежу), належного до сплати, та штрафних
санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про
наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового
зобов'язання (штрафних санкцій за їх наявності).
Порядок надіслання (вручення)
податкових повідомлень визначений підпунктом 6.2.4, пункту 6.2 статті 6 Закону.
Як свідчать матеріали справи,
були вручені Відповідачу особисто, про що свідчить його підпис на корінцях цих
2007 року рекомендованим листом та отримані ним 1 березня 2007 року, про що
свідчить його підпис та відмітка поштового відділення на повідомленні про
вручення поштового відправлення (копія в матеріалах справи) та підтверджується Відповідачем у заяві на
адресу Позивача від 10 березня 2007 року.
Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту
5.2 статті 5 Закону податкове
зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом
відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього
Закону, вважається узгодженим у день
отримання платником податків податкового
повідомлення, за винятком
випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту. Відповідно до
підпункту 5.2.2 Закону у разі коли платник податків вважає, що
контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або
прийняв будь-яке інше рішення,
що суперечить законодавству
з питань оподаткування або
виходить за межі його компетенції,
встановленої законом, такий платник
податків має право
звернутися до контролюючого органу
із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може
супроводжуватися документами,
розрахунками та доказами, які платник
податків вважає за потрібне надати.
Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних
днів, наступних за днем отримання платником податків
податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Контролюючий орган
зобов'язаний прийняти вмотивоване
рішення та надіслати
його протягом двадцяти календарних днів
від дня отримання скарги платника податків на його
адресу поштою з повідомленням про вручення
або надати йому під
розписку. У разі
коли контролюючий орган надсилає платнику податків рішення про повне або
часткове незадоволення його скарги, такий
платник податків має
право звернутися протягом
десяти календарних днів, наступних
за днем отримання
відповіді, з повторною скаргою
до контролюючого органу вищого рівня, а при повторному повному
або частковому незадоволенні
скарги - до контролюючого органу
вищого рівня із
дотриманням зазначеного
десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного
двадцятиденного строку для відповіді на нього.

Відповідно до підпункту 5.2.4
пункту 5.2 статті 5 Закону процедура адміністративного оскарження закінчується:

останнім днем строку, передбаченого підпунктом 5.2.2
цього пункту для подання
заяви про перегляд
рішення контролюючого органу, у
разі коли така заява не була подана у зазначений строк;

днем отримання платником
податків рішення контролюючого органу про повне задоволення
скарги, викладеної у заяві;

днем отримання платником
податків рішення контролюючого органу, що не підлягає
подальшому адміністративному оскарженню

День закінчення процедури
адміністративного оскарження
вважається днем узгодження
податкового зобов'язання платника податків.

Як свідчать матеріали справи, та
вже зазначалося вище Відповідачем 28 лютого 2006 року були оскаржені податкові
повідомлення - рішення № /0 від 18 грудня 2006 року та № /0
від 18 грудня 2006 року. За результатами розгляду скарги Відповідача Позивачем
23 лютого 2006 року було винесене рішення № 1579/10/25-011, яким податкові
повідомлення -рішення від 18 грудня 2006 року №/0 та № /0 залишені без змін, а
скарга Відповідача без задоволення. В матеріалах справи відсутня скарга
Відповідача про оскарження рішення Позивача № 1579/10/25-011 від 23 лютого 2006
року.

Крім того, у відповідності до
підпункту 5.2.5 пункту 5.2 статті 5 Закону з
урахуванням строків давності
платник податків має право
оскаржити до суду
рішення контролюючого органу
про нарахування податкового зобов'язання
у будь-який момент після отримання відповідного
податкового повідомлення. При
зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання
недійсним рішення контролюючого органу
податкове зобов'язання
вважається неузгодженим до
розгляду судом справи по суті та прийняття
відповідного рішення (підпункт 5.2.4 пункту 5.2 статті 5 Закону).

В матеріалах справи відсутні
докази, які б свідчили про оскарження Відповідачем податкових повідомлень
-рішень від 18 грудня 2006 року № /0 та № /0, №
/1 від 23 лютого 2007 року, № /0 від 26 лютого 2007 року, №
5/1 від 23 лютого 2007 року в судовому порядку.

Таким чином, на момент розгляду
справи вказані податкові-повідомлення -рішення є узгодженими.

Згідно з пунктом 5.3 статті 5
Закону у разі визначення
податкового зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у
підпунктах "а" -
"в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний
погасити нараховану суму податкового
зобов'язання протягом десяти календарних
днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли
протягом такого строку
такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного
узгодження. У випадках апеляційного
узгодження суми податкового зобов'язання платник податків зобов'язаний
самостійно погасити її узгоджену суму,
а також пеню та штрафні санкції
за їх наявності протягом десяти календарних
днів, наступних за
днем такого узгодження (підпункт
5.3.2, пункт 5.3 статті 5 Закону).

Позивач стверджує, а Відповідачем
не спростовано той факт, що Відповідач у встановленому порядку не погасив суму
узгоджених податкових зобов'язань по ПДВ на суму 208417,65 грн. та податку з
доходів фізичних осіб -суб'єктів підприємницької діяльності на суму 58797,14
грн.

Відповідно до підпункту 5.4.1
пункту 5.4 статті 5 Закону узгоджена
сума податкового зобов'язання, не
сплачена платником податків у строки,
визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника
податків. Згідно з пунктом 1.3 статті 1 Закону податковий борг (недоїмка) -
податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх
наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи судовому
порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також
пеня, нарахована на суму такого податкового
зобов'язання.

Згідно із підпунктом 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 та пункту 1.10 статті 1
Закону у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання
в установлені строки, податковий
орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги; податкова
вимога - письмова вимога
податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу.

Відповідно до підпункту 6.2.4, пункту 6.2 статті 6 Закону податкова
вимога вважається надісланою (врученою)
фізичній особі, якщо її
вручено особисто такій
фізичній особі або її законному
представникові чи надіслано листом
на її адресу
за місцем проживання або
останнього відомого місця її знаходження із повідомленням про вручення.

У такому самому порядку надсилаються
податкові повідомлення.

20 березня 2007 року Позивачем була
направлена Відповідачу рекомендованим листом
перша податкова вимога № 1/138, яка була отримана Відповідачем особисто
6 квітня 2007 року, що підтверджується підписом та відміткою поштового
відділення на повідомленні про вручення поштового відправлення (копія в
матеріалах справи).

15 травня 2007 року Позивачем була
направлена Відповідачу рекомендованим листом
друга податкова вимога № 2/153, яка була отримана Відповідачем особисто
31 травня 2007 року, що підтверджується підписом та відміткою поштового
відділення на повідомленні про вручення поштового відправлення (копія в матеріалах
справи).

Враховуючи все вищевикладене, а
також те, що податкові повідомлення -рішення, які є підставою для стягнення з
Відповідача сум податкових зобов'язань з ПДВ та податку з доходів фізичних
осіб, після винесення Позивачем рішення від 23 лютого 2006 року № 1579/10/25-011 в адміністративному та
судовому порядку Відповідачем не оскаржувалися, податкові зобов'язання в сумах,
відповідно, 208417,65 грн. та 58797,14 грн., є узгодженими та підлягають сплаті
у порядку, визначеному пунктом 5.3
статті 5 Закону.

Відповідно до частини 1 статті 71
КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Заперечень
проти позову Відповідач суду не надав.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів
справи, суд приходить до висновку, що викладені в позовній заяві доводи
Позивача є обґрунтованими.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за
відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із
залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий
збір) стягненню з Відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та
158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер:НОМЕР_2 р/рНОМЕР_3 в
„Укрексімбанк” МФО 380333, р/р НОМЕР_4 в ФАБ „Південний” в м. Києві) до
Державного бюджету України (р/р 0004 ВДК у Деснянському районі міста
Києва, код платежу 14010100, інд. номер 26077891 банк УДК у м. Києві, МФО
820019) податкове зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 208417,65
грн. (двісті вісім тисяч чотириста
сімнадцять гривень 65 копійок).

3. Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер:НОМЕР_2 р/рНОМЕР_3 в
„Укрексімбанк” МФО 380333, р/р НОМЕР_4 в ФАБ „Південний” в м. Києві) до
Державного бюджету України (р/р 0004 ВДК у Деснянському районі міста
Києва, код платежу 1101200, інд. номер 26077891 банк УДК у м. Києві, МФО
820019) податкове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб -суб'єктів
підприємницької діяльності в сумі 58797,14 грн.
(п'ятдесят вісім тисяч сімсот дев'яносто сім гривень 14 копійок).

Постанова відповідно до частини 1
статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого
цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі
за правилами, встановленими статтями
185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про
апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної
скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Блажівська Н. Є.

Дата
складення та підписання постанови в повному обсязі -13 грудня 2007 року