Справа № К-6222/07
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2007-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ С
УХВАЛА
Іменем України
“23”жовтня 2007 р. Вищий адмін
істративний суд України у ск
ладі колегії суддів:
Головуючого
Федорова М.О.
суддів:
Брайка А.І.

Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

Рибченка А.О.
секретар судового засіда
ння Ярцева С.В.
за участю представників з
гідно протоколу судового зас
іданні від 23.10.07р. (в матеріалах с
прави)
розглянувши касаційну с
каргуДержавної податкової і
нспекції у Комінтернівськом
у районі м. Харкова на постано
ву господарського суду Харкі
вської області від 06.11.2006 року та
ухвалу Харківського апеляці
йного господарського суду ві
д 20.02.2007 року
у справі №АС-27/705-06
за позовом ТОВ «Мага
зин №34 «Комінтернівський»
до
Державної податкової інспе
кції у Комінтернівському рай
оні м. Харкова
ВДК
у Комінтернівському районі
м. Харкова
про визн
ання недійсним податкового п
овідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:
ТОВ „Магазин № 34 „Комінт
ернівський", звернулось до го
сподарського суду з позовом,
в якому просило визнати неді
йсним податкове повідомленн
я - рішення ДПІ у Комінтернівс
ькому районі м. Харкова №/0 в
ід 07.07.2004р.; стягнути з державног
о бюджету суму бюджетної заб
оргованості з ПДВ за січень 200
4р. - в сумі 1059227,92 грн., за лютий 2004р. - в
сумі 2047632,07 грн.. за березень 2004р. - в
сумі 1629456,29 грн.;стягнути з держа
вного бюджету витрати зі спл
ати судового збору в сумі 1703,40 г
рн.
Постановою господарського
суду Харківської області ві
д 06.11.2006, яку залишено без змін ух
валою Харківського апеляцій
ного господарського суду від
20.02.2007, позовні вимоги задоволен
о. Визнано недійсним податко
ве повідомлення-рішення ДПІ
у Комінтернівському районі м
. Харкова №/0 від 07.07.2004р.
Не погоджуючись з зазначен
ими рішеннями судів попередн
іх інстанцій, ДПІ у Комінтерн
івському районі м. Харковаз
вернулась із касаційною ск
аргою до Вищого адміністрати
вного суду України, в якій про
сить їх скасувати та прийнят
и нове судове рішення про від
мову в задоволенні позовних
вимог.
Касаційна скарга вмотивов
ана тим, що судами першої та ап
еляційної інстанцій при вирі
шення спору по даній справі п
орушено норми матеріального
та процесуального права.
Заслухавши суддю-доповіда
ча, розглянувши надані письм
ові докази в їх сукупності, Ви
щий адміністративний суд Укр
аїни вважає, що касаційна ска
рга підлягає частковому зад
оволенню з таких підстав.
Судами першої та апеляційн
ої інстанції встановлено, що
на підставі посвідчень №3277, №32
76 від 21.05.2004 р., працівниками ДПІ у
Комінтернівському районі бу
ло проведено документальну п
еревірку правильності обчис
лення та своєчасності внесен
ня до бюджету сум податку на д
одану вартість ТОВ «Магазин
№ 34 «Комінтернівський» за пер
іод січень-березень 2004 року, пр
о що складено акт № 430/23-204 від 05.04.2004
р.
Згідно вказаного акту пере
вірки, ДПІ у Комінтернівсько
му районі винесено податкове
повідомлення-рішення № /0 в
ід 07.07.2004 р., яким ТОВ «Магазин № 34 «
Комінтернівський» було змен
шено бюджетне відшкодування
по податку на додану вартіст
ь за січень 2004 р. в сумі 1059227,92 грн., з
а лютий 2004 р. - в сумі 2047632,07 грн., за б
ерезень 2004 р. - в сумі 1629456,29 грн.
Перевіркою першого відпов
ідача встановлено, що позива
чем реалізовано товари, прид
бані для подальшого використ
ання у господарській діяльно
сті, за цінами, нижче ціни їхнь
ої покупної вартості (нижче ц
іни придбання).
Від'ємне значення ПДВ у пози
вача виникло у зв'язку з придб
анням товару на митній терит
орії України, та його продаже
м за цінами, нижчими ціни прид
бання.
Виходячи з фактичної ціни р
еалізації, були визначені ва
лові доходи і розраховані по
даткові зобов'язання по ПДВ. Н
іяких корегувань у зв'язку з т
аким продажем у податковому
обліку підприємство не робил
о.
Суди попередніх інстанцій
виходячи з того, що зменшення
бюджетного відшкодування по
зивача по податку на додану в
артість за січень 2004р. в сумі
1059227,92 грн., за лютий 2004р. в сумі 20
47632,07 грн., за березень 2004р. в сум
і 1629456,29 грн. є незаконним, задово
льнили позовні вимоги ТОВ «
Магазин №34 «Комінтернівськи
й», визнавши недійсним пода
ткове повідомлення-рішення
Державної податкової інсп
екції у Комінтернівському ра
йоні м. Харкова№/0 від 07.07.2004.

Проте визнати такий виснов
ок обґрунтованим не можна з о
гляду на таке.
Відповідно до п. 1.8 ст. 1 Закону
України "Про податок на додан
у вартість" бюджетне відшкод
ування - це сума, що підлягає п
оверненню платнику податку з
бюджету у зв'язку з надмірною
сплатою податку у випадках, в
изначених цим Законом. Право
на відшкодування виникає ли
ше при фактичній надмірній с
платі ПДВ. а не з самого факту
існування зобов'язання по сп
латі ПДВ у ціні товару, який пл
атником на день подання декл
арації за спірний період не о
плачений.
Відповідно до п.п. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 За
кону України "Про ПДВ" суми под
атку на додану вартість зара
ховуються до Держаного бюдже
ту України, а зараховані
суми використовуються у пер
шу чергу для бюджетного відш
кодування податку па додану
вартість згідно з цим Законо
м.
Тобто, законодавцем чітко п
ередбачено, що однією з обов'я
зкових підстав включення сум
до податкового кредиту з под
атку на додану вартість є спл
ата цих сум до Державного бюд
жету У країни.
При отриманні податкової н
акладної, що засвідчує п
остачання товарів без фактич
ної оплати вартості товарів,
не виникає надмірної сплати
податку.
Як вбачається з матеріалі
в справи, сума ПДВ при придбан
ні товару позивачем не сплач
ена, як і вартість товарів, фак
т надмірної сплати податку в
ідсутній, а тому не існує бюдж
етної заборгованості перед п
озивачем.
Підпунктом 7.7.3 п. 7.7 ст. 7 Закону
України "Про податок на додан
у вартість" відповідно до яко
го, у разі, коли за результатам
и звітного періоду сума, визн
ачена згідно з пп. 7.7.1 цієї стат
ті, має від'ємне значення, така
сума підлягає відшкодуванню
платнику податку з Державно
го бюджету України протягом
місяця, наступного після под
ачі декларації.
Однак, колегія суддів Вищог
о адміністративного суду Укр
аїни вважає за необхідне зве
рнути увагу на правові підст
ави формування податкового к
редиту встановлені, зокрема
п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Пр
о податок на додану вартість
", згідно якого податковий кре
дит звітного періоду складає
ться із суми податків, с
плачених (нарахованих) платн
иком податку у звітному пері
оді у зв'язку з придбанням тов
арів (робіт, послуг), вартість
яких відноситься до складу в
алових витрат виробництва (о
бігу) та основних фондів чи не
матеріальних активів, що під
лягають амортизації.
Як вбачається з матеріалів
справи - грошові кошти перера
ховувались в інших звітних п
еріодах.
Позивачем розрахунки пров
едено шляхом надання векселі
в та частково грошовими кошт
ами в наступних звітних пері
одах.
Відповідно до вимог ЗУ "Про
обіг векселів в Україні" векс
ель можливо надавати тільки
для оформлення грошового бор
гу за фактично поставлені то
вари (виконані роботи, надані
послуги). У цьому випадку, якщ
о умови по проведенню розрах
унку відображені у відповідн
ому договорі Грошові зобов'я
зання по платежу припиняютьс
я і виникає грошові зобов'яза
ння по платежу по векселю.
З матеріалів справи вбачає
ться, що на розрахунковий рах
унок позивача в оплату пред'я
влених векселів надійшла нез
начна сума грошових коштів, і
нших розрахунків у грошовій
формі у перевіряємому період
і не проводились, а тому факту
надмірної сплати податку не
було.
Позивач безпідставно здій
снив реалізацію товару значн
о нижче ціни придбання, внасл
ідок чого на підприємстві ви
никли збитки без наявності ф
ондів (джерела) для їх погашен
ня, що суперечить ЗУ "Про госпо
дарські товариства" та госпо
дарському кодексу України, в
ідповідно до вимог яких осно
вна мета діяльності - отриман
ня прибутку.
Здійснюючи операції з купі
влі-продажу ТМЦ з розривом од
ин день, або з невеликим розри
вом, та отримавши при цьому ві
д'ємний господарчий (фінансо
вий) результат, підприємство
не використало товар з метою
отримання прибутку.
При цьому підприємством не
надано будь-яких доказів тог
о, що купівля та продаж ТМЦ з з
авідомо значним від'ємним фі
нансовим результатом якимос
ь образом вплинуло на можлив
ість отримання прибутку у го
сподарчий діяльності у подал
ьшому або на отримання таког
о прибутку. Також, підприємст
вом не надано докази про те, що
в силу певних обставин воно з
мушено було продати ТМЦ знач
но дешевше ціни придбання.
ДПІ, приймаючи повідомлен
ня-рішення про зменшення сум
и бюджетного відшкодування з
ПДВ, виходила з того, що з дій п
латника податків, який прода
вав товар за ціною, нижчою від
ціни придбання, вбачається н
авмисне здійснення діяльнос
ті з метою вилучення коштів і
з державного бюджету шляхом
безпідставного відшкодуван
ня ПДВ і що зазначені дії свід
чать про зловживання правом
на відшкодування цього подат
ку з бюджету, наданим Законом
"Про податок на додану вартіс
ть" (далі - Закон).
У даному випадку судам слід
було з'ясувати, чи були спрямо
вані дії позивача на безпідс
тавне одержання коштів держа
вного бюджету в такий спосіб
. Проте вказана обставина суд
ами не досліджувалась, хоча в
она має правове значення.
Суди не визначили предмет д
оказування у справі, не зобов
'язали позивача надати доказ
и надходження грошових кошті
в тобто фактичної оплати вар
тості товарів, безпосередньо
за періоди: січень, люти
й, березень 2004 року, стягнення с
уми податку за яки вимагає по
зивач, докази на обґрунтуван
ня своїх доводів і не витребу
вали необхідних доказів із в
ласної ініціативи, зокрема з
яких саме операцій придбанн
я товарів (робіт, послуг) виник
податковий кредит, не з'ясова
на правомірність його формув
ання, відсутні доказі на підт
вердження податкових зобов'я
зань у звітному періоді як са
мого позивача, так і його конт
рагентів - постачальників то
вару (робіт, послуг).
Суди не встановили й не об
ґрунтували наявність розумн
их економічних або інших при
чин (ділової мети) систематич
ного (протягом трьох місяців
в одному й тому ж податковому
періоді) продажу товару за ці
ною, значно нижчою від ціни пр
идбання, та одержання внаслі
док таких операцій збитків. Т
акі причини можуть бути наяв
ними лише за умови, що платник
податків має намір одержати
економічний ефект у результ
аті підприємницької або іншо
ї економічної діяльності, а н
е виключно чи переважно за ра
хунок відшкодування з бюджет
у ПДВ при розрахунках за прид
баний товар векселями. Намір
одержати дохід лише в такий с
посіб, без здійснення реальн
ої господарської діяльності
, не можна розглядати як самос
тійну ділову мету. Встановле
ння таких обставин дає підст
аву для відмови у відшкодува
нні ПДВ.
Враховуючи суть спору, хара
ктер спірних правовідносин,
викладені обставини свідча
ть про те, що спір був розглян
утий судами не в повному обся
зі, що є порушенням принципу
всебічного, повного і об'єкти
вного розгляду в судовому пр
оцесі всіх обставин справи
в їх сукупності, та призвело
до прийняття незаконних та н
еобґрунтованих судових ріше
нь.
Відповідно до роз'яснень П
ленуму Верховного Суду Укра
їни, викладених у пункті 1 Пост
анови від 29.12.76 № 11 «Про судове рі
шення», рішення є законним то
ді, коли суд, виконавши всі вим
оги процесуального законода
вства і всебічно перевіривши
всі обставини справи, виріш
ив справу у відповідності
з нормами матеріального пра
ва, що підлягають застосув
анню до даних правовідноси
н.
Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавств
ом межі перегляду справи в ка
саційній інстанції не дають
їй права встановлювати та ви
знавати доведеними обставин
и, що не були встановлені попе
редніми судовими інстанціям
и, оскаржувані судові рішенн
я підлягають скасуванню з на
правленням справи на новий с
удовий розгляд до суду першо
ї інстанції відповідно до ч.2 с
т. 227 Кодексу адміністративног
о судочинства України.
Під час нового розгляду спр
ави суду слід всебічно та пов
но зясувати і перевірити
всі фактичні обставини, об
єктивно оцінити докази, що
мають юридичне значення дл
я розгляду справи та вирішен
ня спору по суті, і в залежно
сті від встановленого прави
льно визначити норми матер
іального права, що підлягают
ь застосуванню до спірних
правовідносин, та прийняти
обґрунтоване і законне суд
ове рішення.
Приймаючи до уваги викладе
не, колегія суддів Вищого адм
іністративного суду України
прийшла до висновку, що суди п
ершої інстанції та апеляційн
ої інстанцій неповно зясув
али обставини справи, не пере
вірив доводів і заперечень с
торін та доказів по справі в з
вязку з чим постанова госп
одарського суду Харківської
області від 06.11.2006 року та ухвал
а Харківського апеляційного
господарського суду від 20.02.2007 р
оку у справі №АС-27/705-06 підлягає с
касуванню, а справа №АС-27/705-06 ві
дповідно до п. 6 ч.1 ст.223 КАС Украї
ни, передається на розгляд су
ду першої інстанції
На підставі викладеного, к
еруючись ст.ст. 220, 221, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинс
тва України, суд

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Держа
вної податкової інспекції у
Комінтернівському районі м.
Харкова задовольнити частко
во.
Постанову господарського
суду Харківської області від
06.11.2006 року та ухвалу Харківсько
го апеляційного господарськ
ого суду від 20.02.2007 року у справі
№АС-27/705-06 скасувати.
Справу №АС-27/705-06направити на н
овий розгляд до суду першої і
нстанції
Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і о
скарженню не підлягає, крім в
ипадків, встановлених статте
ю 237 Кодексу адміністративног
о судочинства України.

Головуючий

М.О. Федоров

Судді

А.І. Брайко

Г.К. Голубєва

О.В. Карась

А.О. Рибченко