Справа № К-23/2008
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2007-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
травня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Суддів:

Харченка
В.В.

Гончар Л.Я.

Кравченка О.О.

Васильченко Н.О.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2004 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до судді Дарницького районного суду м. Києва Карася
Олександра Васильовича про відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до судді Дарницького районного суду м. Києва Карася Олександра Васильовича
про відшкодування моральної шкоди .

В обґрунтування своїх вимог заявник вказував на те, що він звертався до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про перегляд рішення
Дарницького районного суду м. Києва від 22 липня 1974 року за
нововиявленими обставинами. Однак, ухвалою судді Дарницького районного суду м.
Києва Карася О.В. від 6 квітня 1999
року йому відмовлено у задоволені заяви. На думку заявника під час розгляду заяви суддею
були порушені вимоги процесуального законодавства, а постановлена ухвала
не відповідає вимогам закону та обставинам
справи. Заявник зазначав, що такими
діями відповідач заподіяв йому моральну шкоду, а тому він просив стягнути з відповідача на його користь на
відшкодування моральної шкоди щомісячно 10% від заробітку судді Карася
О.В. до кінця його життя.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2004 року ОСОБА_1
відмовлено у прийнятті позовної заяви.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням, ОСОБА_1. звернувся з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України, з посиланням на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Заявник в касаційній скарзі просив
скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий судовий
розгляд.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що вимоги ОСОБА_1
зводилися до відшкодування моральної шкоди,
у зв'язку з тим, що на його думку, суддя при розгляді справи за його заявою порушив вимоги матеріального і
процесуального закону і постановив незаконну ухвалу. Як роз'яснив Пленум
Верховного суду України у п. 2 постанови N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди» спори про
відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право
на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках,
передбачених статтями 7, 440-1 Цивільного кодексу Української РСР

(далі - ЦК) та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за
заподіяння моральної шкоди (наприклад, ст. 49 Закону "Про інформацію"
, ст. 44 Закону «Про авторське право і
суміжні права»; при порушенні
зобов'язань, які підпадають під дію Закону «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов'язання
і передбачають відшкодування
моральної (немайнової) шкоди. Крім того, відповідно до ч.4 ст.62 Конституції України відшкодування державою
моральної шкоди, заподіяної при здійсненні правосуддя, провадиться лише
безпідставно засудженій особі в разі
скасування вироку як неправосудного.

Згідно з ч.3 ст.211 КАС України підставами касаційного оскарження є
порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги не спростовують
висновків суду і не свідчать про неправильність судового рішення, колегія
суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 211, 220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
а ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 15 липня 2004 року залишити без змін.

Ухвала є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
(підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя

Вищого адміністративного

суду України
Л.Я. Гончар