Справа № 2а-5/2008
Суддя: Корзюк Т.П.
Дата ухвалення: 2008-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2а-5-08
ПОСТАНОВА

Іменем України

смт Короп
05 лютого 2008 року

Коропський районний суд
Чернігівської області в складі :

головуючого - судді Корзюк Т.П.

судді Грушко О.П.

судді Деркач О.Г.

при
секретарі - Двойнос І.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративних справ за позовними
заявами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16,ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31,
ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35 до Управління пенсійного фонду України в
Коропському районі та Кабінету Міністрів України про бездіяльність органів
виконавчої влади, які грубо порушують соціальні права громадян, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулися до суду з позовними заявами, вказуючи на те, що вони мають статус
дітей війни і мають право на отримання
підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Законом
України „Про державний бюджет України на
2007 рік” п.12 ст. 71 було призупинено дію ст. 6 Закону України „Про соціальний
захист дітей війни” в частині виплати щомісячної доплати до пенсії. 09 липня
2007 року рішенням Конституційного Суду України № 6-рп-2007 (справа №
1-29/2007) було визнано положення п.12 ст. 71 Закону України „Про державний
бюджет України на 2007 рік” неконституційним. Таким чином, починаючи з 09 липня
2007 року відповідачі зобов'язані були здійснити перерахування пенсії, тобто
привести у відповідність з рішенням Конституційного Суду України розмір виплати
їм пенсій. Але відповідачі в порушення частини 5 ст. 124 Конституції України,
відповідно до якої судові рішення ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій території України, ігнорують зазначене
рішення Конституційного Суду України. Бездіяльність відповідачів грубо порушує
конституційні права і свободи позивачів, позбавляє їх законного права на отримання
перерахованих пенсій, що свідчить про нехтування правами громадян з боку
відповідачів. Відповідно до частини 1 ст. 55 Конституції України права і
свободи людини і громадянина захищаються судом. Враховуючи вищевикладене,
позивачі просять суд: визнати протиправною бездіяльність управління пенсійного
фонду України в Коропському районі та Кабінету Міністрів України; зобов'язати
управління пенсійного фонду України в Коропському районі та Кабінет Міністрів
України здійснити перерахування пенсій та забезпечити їх виплату відповідно до
рішення Конституційного суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп-2007 (справа
№ 1-29/2007).

В
судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_6. підтримала свої позовні
вимоги та позовні вимоги ОСОБА_12., ОСОБА_8., ОСОБА_10., ОСОБА_5, ОСОБА_4 з
вищевикладених мотивів і просить їх задовольнити, від інших позивачів надійшли
заяви про розгляд позовних заяв без їх участі.

Представник відповідача - управління
Пенсійного фонду України в Коропському районі, Чернігівської області Седько
І.В. позовні вимоги не визнала,
підтримала надані суду відповідачем письмові заперечення на позовні
заяви та пояснила, що право громадян, які є дітьми війни на отримання
підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком визнає. Але через
те, що законодавчо не визначено, в якому розмірі виплачувати дане підвищення,
та через те, що Державним бюджетом України не передбачено коштів на виплату
такого підвищення, Управління не може провести перерахунку пенсій та здійснення
даних виплат. А в разі законодавчого урегулювання даного питання та виділення
необхідних коштів, вказане підвищення до пенсії мало б нараховуватися та
виплачуватись позивачам саме Управлінням Пенсійного фонду України в Коропському
районі.

Представник
відповідача - Кабінету Міністрів України, в судове засідання не з'явився, хоча
був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду та не
повідомив про причину не прибуття. В надісланих до суду запереченнях позовні
вимоги позивачів не визнає.

Заслухавши представника позивачів,
представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані
сторонами докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Законом
України „Про соціальний захист дітей війни” № 2195-1 від 18.11.2004 року
встановлено правовий статус дітей війни і визначено основи їх соціального
захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і
державної соціальної підтримки.

Статтею
6 вказаного Закону визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове
утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. При цьому ст. 3 цього ж Закону
передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим
Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими
актами.

Cудом в судовому засіданні встановлено, що
позивачі на підставі посвідчень виданих відділом соціального захисту населення
Коропської районної державної адміністрації, Чернігівської області являються
пенсіонерами, їм призначена пенсія за віком, вони відносяться до категорії -
"діти війни", про що в посвідченнях є відповідна відмітка. В зв'язку
з цим, на позивачів поширюється дія ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" і вони мають право на підвищення пенсії на 30%
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до пункту 12 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет
України на 2007 рік" зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 111 цього ж
Закону за якою підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії,
відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей
війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки,
встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп-2007 від 09.07.2007 року у
справі № 1-29/2007р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними), окремі положення Закону України "Про державний бюджет
України на 2007 рік", в тому числі і п. 12 ст. 71, яким зупинено на 2007
рік дію ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 111 цього ж Закону.
Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнані неконституційними. Відповідне рішення Конституційного Суду України є
обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не може бути
оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України: „Закони, інші правові акти
або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність”.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України: органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України: при прийнятті нових законів або
внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно
до ст. 7 Закону України "Про соціальний захист
дітей війни": фінансове
забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом,
здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно
до положень ст.ст. 75, 85 Конституції України єдиним органом законодавчої влади
в Україні є парламент - Верховна Рада України, до повноважень якої належить
затвердження Державного бюджету України та внесення змін до нього. Отже, згідно
з Конституцією України, Кабінет Міністрів України не має повноважень на
затвердження та зміну Державного бюджету України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем - Управлінням Пенсійного фонду України в Коропському районі,
Чернігівської області в судовому засіданні не надано
суду доказів та не доведено правомірності свого рішення щодо не нарахування та
невиплати позивачам підвищення до пенсії відповідно до Закону України "
Про соціальний захист дітей війни" та рішення Конституційного Суду України
№ 6-рп-2007 від 09.07.2007 року.

Також, судом не може бути прийнято до уваги та враховано як підставу не
нарахування та невиплати позивачам підвищення до пенсії посилання відповідача
на той факт, що питання визначення величини мінімальної пенсії за віком, що
застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус
"дитина війни", має бути вирішено
у законодавчому порядку шляхом внесення змін до Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Статтею 8 КАС України визначено, що забороняється відмова в розгляді та
вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини. Факт
відсутності визначення та врегулювання на законодавчому рівні питання
визначення величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для
обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус "дитина війни"
не може бути підставою для позбавлення позивачів визначених державою соціальних
гарантій та підтримки як діти війни.

Стаття 9 КАС України визначає, що у разі відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини
(аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із
конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги
позивачів не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими,
законними та підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 22, 55, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 3, 6,
7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195-І від
18.11.2004 року, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп-2007 від
09.07.2007 року, ст.ст. 6, 8-11, 70, 71, 86, 87, 98, 158-163 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34,
ОСОБА_35 до Управління пенсійного фонду України в Коропському районі та
Кабінету Міністрів України про бездіяльність органів виконавчої влади, які
грубо порушують соціальні права громадян - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України
в Коропському районі, Чернігівської області щодо
відмови в перерахуванні позивачам підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії
за віком відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей
війни".

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Коропському районі Чернігівської області здійснити перерахування пенсії ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33,
ОСОБА_34, ОСОБА_35 згідно з вимогами Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" та забезпечити її виплату.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного
адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення постанови заяви про оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Судді: