Справа № 2а-220/2008
Суддя: Тихопой О.О.
Дата ухвалення: 2008-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2а -220/08
14 лютого 2008 року м.
районний суд м. Сімферополя у складі головуючого судді Тихопой О.О., при
секретарі Кулікової Т.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління труда і соціального захисту населення Київської
районної ради м. Сімферополя про визнання дій неправомірними,
Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до
Управління труда і соціального захисту населення Київської районної ради м.
Сімферополя про визнання дій неправомірними, відносно відмови виплачувати їй
допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі не
менш прожиткового мінімуму, встановленого
для дітей віком до 6 років,
передбаченого ч.1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
від 22.03.2001р. та з вимогою зобов'язати Управління труда і соціального
захисту населення Київської районної ради м. Сімферополя виплачувати щомісячно
їй допомогу, передбачене ч.1 ст. 15
Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», починаючи з 09 липня
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги
підтримала у повному обсязі, просила визнати незаконною бездіяльність
Управління труда і соціального захисту населення Київської районної ради м.
Сімферополя, яка виразилась у невиплаті допомоги їй у розмірах, що передбачені
ч.1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 22.03.2001р
та здійснювати подальшу виплату допомоги по уходу за дитиною у розмірах
передбачених законом. У судовому засіданні позивачка уточнила дату, з якої
повинно бути виплачуватися допомога, а саме з 09.07.2007 року, - дати прийняття
рішення Конституційним Судом України.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надав заяву, у котрої просив справу слуханням відкласти,
у зв'язку з зайнятістю представника відповідача. Про час, місце і
дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про що у справі мається
повідомлення. Оскільки позивачем пред'явлено позов не до конкретного
представника відповідача, а до юридичної особи - суб'єкту владних повноважень,
суд вважає неявку представника відповідача неповажною

Оскільки неявку представника відповідача судом
визнано неповажною, то, відповідно до ст. 128 ч. 4 КАС України, ця обставина не
є перешкодою для розгляду справи.

Суд вислухавши пояснення позивачці, вивчивши матеріали справи, вважає
позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка
ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 і має право отримувати допомогу по
догляду за дитиною у розмірі, встановленому ч.1 ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» № 2811-ХІІ від 21.11.1992 року. Ця норма зазначає, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для дітей
віком до 6 років

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 2811-ХІІ від
21.11.1992 року, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного
віку виплачується щомісяця з дня призначення допомоги по догляду за дитиною по
день досягнення дитиною вказаного віку
включно.

Відповідно ст. 62
Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» встановлено, що прожитковий
мінімум на дітей віком до 6 років
складає з 1 квітня - 463 грн., з 01
жовтня 470 грн.

На підставі абзацу третього частини другої ст. 56, п. 7 і
14 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рок», дію ст. 15
Закону № 2811-ХІІ від 21.11.1992 року було зупинено.

Проте, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від
09 липня 2007 року у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів
України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень
статей 29, 36, частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини
першої статті 66, пунктів 7,9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46
статті 71, статей 98, 101. 103, 111 Закону України «Про державний бюджет
України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими,
що не відповідають конституції (є неконституційними).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від
09.07.2007 року дійшов висновку, що зупинення законом про Державний бюджет
України інших законів України щодо надання пільг, компенсацій і гарантій,
внесення змін до інших законів України, встановлення іншого (додаткового)
правового регулювання відносин, ніж передбачено законами України, не відповідає
статтям 1,3 частині другій статі 6, частині другій статті 8, частині другій
статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої статті 92, частинам першій,
другій, третій, статті 95 Конституції України.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони та інші
правові акти, які за рішенням Конституційного
Суду України визнаються неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність.

Відповідно до ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд при вирішені справи керується принципом верховенства права,
відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України № 2811-ХІІ від
21.11.1992 року, всі види державної допомоги сім'ям з дітьми, крім допомоги у
зв'язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту
населення за місцем проживання батьків (
усиновителів, опікуна, піклувальника).

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася до відповідача з
заявою про нарахування і виплату допомоги в передбаченому законом розмірі.
Однак, Управління труда і соціального захисту населення Київської районної ради
м. Сімферополя 29.08.2007р. надіслало відповідь за № віх. 10/4790, в якій
повідомило, що виплата допомоги органами управління труда і соціального захисту
буде можливим після приведення у відповідність нормативних акті.

Таким чином, суд дійшов до висновку
про безпідставність і неправомірність відмови позивачці у виплаті допомоги за
ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

На підставі вищевикладеного,
враховуючи, що рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень статей відповідних законів, що визнанні
неконституційними, а також, що рішення Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути
оскаржене.

Керуючись ст. ст. 8, 17, 86, 94,
159-163, 167 КАС України, ст. ст. 5, 14, 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп від 09
липня 2007р., суд -

П
о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірною відмову
Управління труда і соціального захисту населення Київської районної ради м.
Сімферополя у виплаті ОСОБА_1 допомоги
по догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку у розмірах, що передбачені
ч.1 ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми».

Зобов'язати Управління труда і
соціального захисту населення Київської районної ради м. Сімферополя
виплачувати ОСОБА_1 щомісячно допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі не менш прожиткового мінімуму, встановленого для дітей віком до 6 років, починаючи з 09.07.2007 року.

Постанова суду може бути оскаржена у Апеляційний суд АР
Крим протягом 10 днів з дня проголошення постанови шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови,
апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження
до Апеляційного суду АР Крим, через Київський районний суд м.
Сімферополя.

Суддя: