Справа № 22а-373/2007
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2007-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня 2007р. м.Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого: Градовського Ю.

суддів: Артеменко І. А.

Суворова В.О.

при секретарі: Велич О.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Одесі справу за апеляційною скаргою
Управління пенсійного фонду України у Котовському районі Одеської області на
постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 6 грудня 2006р. по
справі за позовом ОСОБА_1до
Управління пенсійного фонду України в Котовському районі Одеської області (далі
УПФ) про визнання незаконним рішення начальника УПФ №127 від 10 серпня 2006р.,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2006р. ОСОБА_1звернулась
в суд із позовом до УПФ у Котовському районі Одеської області про визнання
незаконними рішення №127
від 10 серпня 2006 року начальника
Управління ПФУ в Котовському районі Одеської області «Про застосування
фінансових санкцій за ненадання розрахунку сум страхових внесків на обов'язкове
державне пенсійне страхування» та вимоги про сплату боргу в сумі 248 грн. 82 коп. В обґрунтування
своїх вимог позивачка зазначила, що звіт про доходи одержані з 1 січня по 31 грудня 2005 року вона
принесла до УПФ у Котовському районі у строки встановлені законодавством, тобто
до 1 квітня 2006 року. Звіт у неї
не прийняли посилаючись на те ,що вона повинна сплатити страхові внески до УПФУ
у розмірі 248 грн. 82 коп., які їй
було донараховано.

Вказану суму вона не сплатила, в зв'язку з цим у неї не
прийняли звіт. 16 березня 2006 року був прийнятий Закон України «Про вирішення
питання відносно заборгованості суб'єктів підприємницької діяльності, які
застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з не
перерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного
фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом
2004 року -1 квітня 2005 року. Цей Закон

Справа №22а-373/07 Категорія
АП:21

Головуючий у
інстанції: Драгомарецька К.П. Доповідач: Градовський Ю.М.

2

регулює
суперечності, які виникли при прийняті Закону України « Про державний
бюджет України на 2005 рік» від
23 грудня 2004 року №2285 -IV та
Закону України « Про
внесення змін та доповнень до Закону України „Про державний бюджет на 2005 рік".
Згідно прийнятого Закону донарахування та фінансові (штрафні) санкції до
суб'єктів господарської діяльності.

Також, позивачка просила суд поновити пропущений нею
строк на оскарження зазначеного рішення та вимоги, оскільки він був пропущений
нею з поважної причини.

Постановою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 6 грудня 2006р.
позовні вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати, прийняти по
справі нову постанову про відмову у позові, посилаючись на порушення норм
права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді доповідача, доводи
апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обгрнутованність
постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до
висновку про задоволення скарги, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що
рішенням начальника УПФ у Котовському районі; Одеської області №127 від 10 серпня 2006р. до
ОСОБА_1застосовані
фінансові санкції у викладі штрафу у розмірі 170грн., у зв'язку з тим, що вона
своєчасно не подала звіт про доходи у 2005ц. Враховуючи, що позивачку не
обгрунтовано притягнули до відповідальності, своєчасно не ознайомили з
прийнятим рішення, що послужило підставою для пропуску строку для його
оскарження, суд першої інстанції вважав необхідним вимоги задовольнити.

Між тим, з таким висновком суду не може погодитись судова колегія, оскільки
висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, суд першої інстанції
неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що вказані порушення норм права
призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому судова колегія
відповідно до ст.202КАС України постанову суду скасовує, приймає по справі нову
постанову про відмову у позові, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 п.4 ст.17 Закону України „Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування" від 9
липня 2003р. страхувальник зобов'язаний подавати звітність територіальним
органам Пенсійного Фонду України (далі ПФУ) у строки, в порядку та за формою,
встановленими ПФУ.

Пунктом 11.12 Інструкції
„Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами
внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного
Фонду України" Затвердженої Постановою Правління ПФУ №21-1 від 19 грудня
2003р. платники, які обрали особливий спосіб оподаткування подають до органу
ПФУ до 1 квітня наступного за звітним роком річний звіт про нараховані та
сплачені суми фіксованого розміру страхових внесків за формою згідно з додатком
26 цієї інструкції.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1., як платник
внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування зобов'язана була подати
звітність до 1 квітня
поточного року. Однак, як вбачається з матеріалів справи у встановлений термін
вона звіт не подавала, що підтверджується актом складеним 7 серпня 2006р.
(а.с.33).

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції вона зазначила,
що у березні 2006р. подавала звітність, однак у неї її не прийняли, мотивуючи
необхідністю сплатити борг у розмірі 248,82грн. Однак, при цьому не надала
жодного доказу, який би міг підтвердити цей факт.

Справа № 22а-373/07 Категорія АП:21

Головуючий у
інстанції: Драгомарецька К.П. Доповідач:
Градовський Ю.М.

3

Враховуючи, що у встановлений термін ОСОБА_1не подала до
УПФ звітність про нараховані та сплачені суми фіксованого розміру страхових
внесків, рішенням №127 від 10 серпня 2006р. (а.с.3) до неї застосовані
фінансові санкції у розмірі 170грн. Копія зазначеного рішення направлена ОСОБА_1., вона його
отримала 18 серпня
2006р., про що свідчить повідомлення (а.с.32), що надавало їй можливість у
10-ти денний строк його оскаржити.

Однак, ОСОБА_1без поважних
причин пропустила строк на оскарження, що власно підтвердила у судовому
засіданні суду апеляційної інстанції.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що поновлюючи строк на подачу
скарги суд першої інстанції не звернув уваги на те, що копію рішення №127 від 10 серпня 2006р. ОСОБА_1отримала
своєчасно, поважних підстав для поновлення строку не навела. А тому поновлюючи
строк суд першої інстанції на це уваги не звернув, належної оцінки обставинам
не дав.

Враховуючи, що при ухвалені судового рішення суду першої інстанції допустив
порушення норм права, постанову суду не можливо вважати законною та
обгрунтованною, а тому вона підлягає скасуванню.

Оскільки ОСОБА_1не
надала доказів щодо порушення її прав, судова колегія вважає необхідним у
задоволенні позовних вимог відмовити.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.202,207КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Котовському районі
Одеської області задовольнити.

Постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 6 грудня 2006р.
скасувати.

В позові ОСОБА_1до
Управління пенсійного фонду України в Котовському районі Одеської області про
визнання незаконним рішення начальника УПФ №127 від 10
серпня 2006р. - відмовити.

Постанова суду
набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.