Справа № 22а-0684/2008
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТР ОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 0684/08
Головуючий суддя у 1-ій
Сторожук С.М. (справа №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Поплавського В.Ю. (доповідача),

суддів - Уханенка С.А. Стежко В.А.,

при секретарі - Усевич Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційні скарги Управління праці та соціального захисту населення в м.
Павлограді Павлоградської міської ради Дніпропетровської області та ОСОБА_1

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 06 червня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення в м.
Павлограді Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про стягнення коштів на оздоровлення, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2007 року позивач звернувся
до суду з адміністративним позовом до відповідача про стягнення коштів на оздоровлення за період з 2004 року
по 2006 рік у сумі 2 907 грн.

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2007 року позовні
вимоги були задоволені частково. З
відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто невиплачену суму щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі 1707 грн. за період часу 2004-2005 рік, за 2006 рік було
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову районного суду, оскільки вона суперечить діючому законодавству та прийняти нову постанову, якою відмовити в
задоволені позовних вимог.

Позивач також подав апеляційну скаргу, де просив частково скасувати
постанову суду, якою йому було відмовлено в стягнені грошової допомоги за 2006
рік.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а
також правильність застосування судом
норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду без змін виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є учасником ліквідації аварії
на ЧАЕС третьої категорії та перебуває
на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення в місті Павлограді
Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області. За період з 2004 року по 2005 роки позивач не
отримував щорічної грошової допомоги на оздоровлення. У 2006 році відповідачем
була виплачена щорічна допомога у розмірі 75 гривень.

Суд
правильно встановив, що відповідно до абзацу 5 частини 4 ст.48 Закону України
„Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991року, щорічна допомога на
оздоровлення учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 3-ої категорії
виплачується у розмірі трьох мінімальних заробітних плат. При цьому розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати ( абзац 7 частини 4
ст. 28 Закону №796-Х1І).

Суд вірно встановив пріоритетність законів над урядовими
нормативно-правовими актами, при вирішенні даного спору необхідно застосовувати
саме норми Закону, а не постанови Кабінету Міністрів.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 4 статті 48 Закону №796-ХІІ, щорічна допомога
інвалідам 3-ої групи виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.
При цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати
(абзац 7 частини 4 статті 48 Закону № 796-ХІІ).

Згідно зі ст. 89 Закону України "Про Держаний бюджет України на 2004
рік" розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1 вересня 2004
року - 237 гривень на місяць.

Відповідно до ст. 83 Закону України "Про Держаний бюджет України на
2005 розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1 січня 2005 року у
розмірі 262 гривні на місяць, з 1 квітня 2005 року - 290 гривень на місяць, з 1
липня 2005 року - 310 гривень на місяць, з 1 вересня 2005 року - 332 гривні.

Зі змісту вимог законів України про
державний бюджет України на 2004, 2005
роки не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру
мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми статті 48 Закону №
796-ХИ, на що вірно в своєму рішенні вказував суд першої інстанції.

Крім того, встановлений ще в 1996 році постановою КМУ № 836 розмір щорічної
допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає
розміру, встановленому іншими законами України.

За таких обставин та з урахуванням вимог статті 48 Закону №796- II, Управління праці та
соціального захисту населення Олександрійської міської ради повинно виплатити
позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за 2004-2005 роки, виходячи із суми
мінімальної заробітної плати на момент виникнення права на виплату. Оскільки
позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за кожен рік,
то колегія суддів вважає, що для розрахунку необхідно прийняти розмір
мінімальної заробітної плати який діяв за останній місяць року.

Виплата за 2004 рік повинна становити - 237 x 3 = 711,00 грн.

Виплата за 2005 рік повинна становити - 332 x 3 = 996,00 грн.,

а всього = 1 707 грн.

Судом обґрунтовано було відмовлено в стягненні з відповідача на користь
позивача несплаченої суми на
оздоровлення за 2006 рік у розмірі 1200гривень,
оскільки дію абзацу 5 частини 4 ст.48 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" зупинено на 2006рік, в частині виплати компенсацій і допомог у
розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати, згідно із Законом України
„ Про державний бюджет України на 2006рік".

Посилання позивача на рішення Конституційного Суду
України № 5-рп від 20.03.2002 р. щодо
невідповідності Конституції України окремих положень Закону України «Про
Державний бюджет України на 2001 рік» не є підставою для задоволення позову,
оскільки визнані неконституційними положення втрачають чинність з дня ухвалення
рішення, та не стосуються розмірів виплати разової грошової допомоги, які були
встановлені у 2006 році.

Також не може бути визнане обґрунтованим і посилання на
пряму дію статей Конституції України при вирішенні спору, оскільки ЗУ «Про
державний бюджет України на 2006 рік» є спеціальним законом щодо визначення
розміру соціальних виплат гарантованих як Конституцією України так і ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». В даному випадку не
порушується право громадянина на отримання соціальної допомоги. Зміни до ст..
71 цього закону набрали чинності після виникнення права та судового розгляду
справи, тому також не можуть бути застосовані.

Таким чином, застосування принципу верховенства права,
при наявності законів які не визнано неконституційними, не можна визнати
законним.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно були застосовані норми матеріального та процесуального
права, а доводи апеляційних скарг не спростовують висновку суду першої
інстанції і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а тому
апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст.. 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів,
-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги Управління праці
та соціального захисту населення в місті Павлограді Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області та ОСОБА_1 - залишити без задоволення. Постанову
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 червня
2007 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту набрання
законної сили.

Судді: