Справа № К-19376/07
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2007-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Суддів:

Харченко В.В.

Гончар Л.Я.

Васильченко Н.В.

Кравченко О.О.

Матолича С.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від
28 жовтня 2003 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 11
березня 2004 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до управління пожежної
безпеки та аварійно-рятувальних робіт МНС України в Черкаській області, УМВС в
Черкаській області про звільненняОСОБА_4зі служби, зобов'язання надати квартиру
та відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

В липні 2003 року ОСОБА_1., ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до
управління пожежної безпеки та аварійно-рятувальних робіт МНС України в
Черкаській області, УМВС в Черкаській області, ОСОБА_3про
звільненняОСОБА_4зі служби, зобов'язання надати квартиру та відшкодування
моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог посилалися на те, що чоловік позивачки -
ОСОБА_4, капітан пожежної охорони, працював із 1984 по грудень 1992 року в м. Ніжнєвартовськ Тюменської
області Росії, після чого його було переведено в м. Черкаси, де він проходив
службу, а 24.01.1995 року згідно наказу начальника УМВС України в Черкаській
області за № 19 ОСОБА_4 був звільнений із роботи за службовою невідповідністю.
ЗвільненняОСОБА_4позивачі вважають незаконним, таким, що суттєво порушують їх
законні права та інтереси, що потягнуло за собою спричинення суттєвої моральної
шкоди, тому ОСОБА_1. та ОСОБА_2 просили визнати незаконним наказ начальника
УМВС України в Черкаські області від 24.01.1995 року, стягнувши на свою користь
із відповідачів в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 гривень. Крім
того, ОСОБА_1. та ОСОБА_2 просили виділити їм квартиру, яку в період
проходження служби у м. Черкаси повинен був отримати ОСОБА_4 і яку не отримав.

В подальшому позивачі змінили свої позовні вимоги, відмовилися від
стягнення моральної шкоди із ОСОБА_3., просили визнати незаконним наказ
начальника УМВС України в Черкаській області за № 19 від 24.01.1995 року про
звільненняОСОБА_4із служби за службовою невідповідністю, зобов'язати управління
пожежної безпеки в Черкаській області виділити їм квартиру, стягнути із
відповідачів моральну шкоду в сумі 20000 гривень та покласти на управління
пожежної безпеки в Черкаській області зобов'язання щодо надання позивачці
роботи.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2003 року,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 11 березня
2004 року, ОСОБА_1,ОСОБА_2 в задоволенні позову відмовлено

Не погоджуючись з зазначеними вище судовими
рішеннями, ОСОБА_1., ОСОБА_2
звернулися з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, з
посиланням на порушення судами норм процесуального і матеріального права.

Заявники в касаційній скарзі просили скасувати оскаржувані судові рішення
та постановити нове, про задоволення скарги.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, а апеляційний суд
обґрунтовано погодився з тим, що чоловік позивачки - ОСОБА_4 був звільнений із
служби на підставі наказу начальника УМВС України в Черкаській області за № 19
від 24.01.1995 року за службовою невідповідністю. Сам ОСОБА_4 не звертався у
встановленому порядку з питаннями щодо оскарження мотивів свого звільнення із служби,
тобто був згідний із підставами свого звільнення. З моменту видачі оспорюваного
наказу пройшло більше 9 років. До сьогоднішнього часу ОСОБА_4 не поставив
питання щодо незаконності свого звільнення, сам знаходиться у розшуку, поважні
причини пропуску терміну звернення до суду за захистом своїх прав відсутні,
тому посилання ОСОБА_1. та ОСОБА_2 про порушення їх законних прав внаслідок
видання наказу від 24.01.1995 року та спричинення їм збитків немайнового
характеру є нічим не аргументованими. Вимоги позивачів стосовно надання їм
квартири також є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які
відомості, що ОСОБА_4 та члени його сім'ї перебували в черзі на отримання житла
як особи, що потребують поліпшення житлових умов.

Згідно з ч.3 ст.211 КАС України підставами касаційного
оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги
не спростовують висновків суду і не свідчать про неправильність судового
рішення, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 211 Кодексу
адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
відхилити, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2003
року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 11 березня 2004 року
залишити без змін.

Ухвала є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: