Справа № 22а-1323/2007
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2007-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

у 1-й інстанції: Навроцький В.А.
Справа № 22а-
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області ряд.ст.зв.
№ 22
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Львів, вул.Чоловського,2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2007 року.
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі: головуючого-судді Пліша М.А.,

суддів Кушнерика
М.П.,

Олендера І.Я.,

при секретарі Рахмановій
Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 25 квітня 2007 р. у справі за позовом ОСОБА_1до
Хмельницького обласного військового комісаріату, головного управління
Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов'язання здійснення
перерахунку пенсії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1звернувся в суд першої інстанції з позовом до Хмельницького обласного військового комісаріату, головного управління
Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив зобов'язати
відповідачів провести донарахування і виплату йому пенсії за минулий час з
урахуванням змін до законодавства, прийнятого після його звільнення з
військової служби.

Постановою
Хмельницького міськрайонного суду від 25.04.2007 р. в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з
судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу мотивуючи тим, що
постанова суду прийнята з порушенням норм права.

В апеляційній скарзі
покликається на те, що судом першої інстанції невірно враховано, що вимоги
Закону України «Про внесення змін до ст. 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб» не мають зворотної сили, оскільки це
суперечить принципу права, що нормативні акти, які покращують становище окремих
суб'єктів права мають зворотню силу і розповсюджуються на ті правовідносини, що
виникли до набрання цими актами чинності. Крім того, судом не взято до уваги
вимоги ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб», що не одержані, з вини органу, пенсії виплачуються за минулий час, а
також вимоги ст. 63 цього Закону, що призначені пенсії перераховуються з
підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Судом не надано належної оцінки і вимогам Положення про прядок призначення та
виплати в МО України державних пенсій і допомог військовослужбовцям та членам
їх сімей.

Тому просить постанову
суду першої інстанції скасувати та
постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному
обсягу.

Заслухавши
суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
міркувань.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що позивач проходив
військову службу в Збройних Силах СРСР і 29.05.1989 р. звільнений в запас за
віком, а з 20.07.1989 р. виключений із списків особового складу частини.
Вислуга військової служби позивача становить 29 років 11 місяців. З цього часу
ОСОБА_1. призначено пенсію. Суд першої інстанції в даній спірній ситуації вірно
врахував вимоги Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб», Указу Президента України від 14.07.1999 р.№ 847 «Про додаткові заходи
щодо впорядкування грошового забезпечення військовослужбовців Збройних сил
України», Указу Президента України від 23.02.2002 р. №173 «Про посилення
соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ», Указу Президента України від 05.05.2003 р. №
389 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства
Внутрішніх справ України, Адміністрації Прикордонної служби України та
Управління державної охорони України за безперервну службу», постанови Кабінету
Міністрів України від 17.07.1992 р. №
393 «Про порядок обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам начальницького та рядового складу органів
внутрішніх справ та членам їх сімей», постанови Кабінету міністрів України від
06.04.1998 р. № 452 «Про упорядкування додаткових видів грошового забезпечення
військовослужбовців», постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 р. №
829 «Про грошове забезпечення
військовослужбовців» та прийшов до правильного висновку про відсутність
підстав для перерахунку позивачу пенсії з урахуванням запроваджених після
звільнення із служби нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення
та премій за минулий час, оскільки вимоги Закону України «Про внесення змін до
ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»
не мають зворотної сили.

З огляду на вище
наведене колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Керуючись п.1 ч.1 ст.
198, ст. 200, ст. 205, ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

у х в
а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а
постанову Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 25 квітня 2007 р. у справі за позовом ОСОБА_1до
Хмельницького обласного військового комісаріату, головного управління
Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов'язання здійснення
перерахунку пенсії - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: М.А.Пліш

Судді:
М.П.Кушнерик

І.Я. Олендер