Справа № 2-а-19/2008
Суддя: Приліпко В.М.
Дата ухвалення: 2008-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-19
Бахмацький районний суд
Чернігівської області в складі:
головуючого судді - Приліпка В.М.
секретарі-Петренко О.Г.
участю прокурора- Жалдак Л.М.
відкритому судовому засіданні в м.Бахмачі справу за позовом прокурора
Бахмацького району в інтересах ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Бахмацької райдержадміністрації, Головного
управління державного казначейства України в Чернігівській області про стягнення
пенсіонером, з 18.11.2004 року йому встановлено категорію інваліда війни 1
групи і він має право на пільги, які встановлені статтею 13 Закону України “Про
статус ветеранів війни, гарантії іх соціального захисту” від 22 жовтня 1993
року №3551-ХІІ з наступними змінами та доповненнями. У січні 2008 року прокурор
Бахмацького району звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Бахмацької
райдержадміністрації, Головного управління державного казначейства України у
Чернігівській області про стягнення заборгованості за грошовою допомогою до 5
травня в розмірі 9370 гривень. Ухвалою суду від 08 лютого 2008 року як другого
відповідача до участі в справі було притягнуто Чернігівський обласний центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.
судовому засіданні прокурор Бахмацького району підтримав позовну заяву і
просить її задовольнити. Позивач пояснив, що ОСОБА_1 є пенсіонером, інвалідом
війни 1 групи. Відповідно до ст.13 ЗУ “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується грошова
допомога у розмірі: інвалідам 1 групи - 10 мінімальних пенсій за віком,
інвалідам 2 групи - 8 мінімальних пенсій за віком. В порушення вказаної норми
закону ОСОБА_1 виплачувалась сума, яка не відповідала діючому законодавству, а
саме: в 2005 рокці було виплачено 400 гривень, в 2006 році - 400 гривень, в
2007 році - 450 гривень. При виплаті цих сум Управління праці та соціального
захисту населення керувалось нормами ЗУ “Про державний бюджет України” на 2005
рік (ст.44), на 2006 рік (ст.30), на 2007 рік (ст.29), якими дія ст.13 ЗУ “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” призупинялась. ОСОБА_1
за 2005 рік недоотримав 2920 грн, за 2006 рік-3100 грн, за 2007 рік - 3350 грн,
загальна сума недоплат становить 9370 гривень.
ОСОБА_1 судове засідання не з” явився, але надав суду заяву в якій просить справу
розглянути без його участі.
Управління праці та соціального захисту населення Бахмацької
райдержадміністрації, Представник Головного управління державного казначейства
України у Чернігівській області, Представник Чернігівського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в судове засідання не з»явились, але в своїх письмових заявах
просять розглянути справу у відсутність їх представників. Письмові заперечення
суду надали.
із матеріалами справи, заслухавши пояснення прокурора, суд вважає що позов
підлягає задоволенню з слідуючих підстав.
згідно із копією посвідчення НОМЕР_1 виданого 01 жовтня 2007 року районним
відділом соціального забезпечення Чернігівської області, має право на пільги,
встановлені законодавством України для інвалідів війни. Статтею 13 ЗУ “Про
статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту” встановлено, що
щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова допомога у
розмірі: інвалідам 1 групи - 10 мінімальних пенсій за віком, інвалідам 2 групи
- 8 мінімальних пенсій за віком.
повідомленням Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат від 19.02.2008 року № 47603 та повідомленням Управління
праці та соціального захисту населення Бахмацької райдержадміністрації від
25.12.2007 року №03-042887 ОСОБА_1 отримав одноразову грошову допомогу до 05
травня, як інвалід війни 1 групи в слідуючих розмірах: 2005 рік-400 грн, 2006
рік-400 гривень, 2007 рік-450 грн.
цьому, Чернігівський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат керувався Законом України “Про державний бюджет України на 2005
рік,(ст.44), ЗУ «Про державний бюджет України на 2006 рік” (ст.30), ЗУ “Про
державний бюджет України на 2007 рік (ст.29), якими дія статті 13 Закону
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” вказує на те, що
права та пільги для ветеранів війни і членів їх сім”ї встановлені раніше
законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути
скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади і
органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни,
передбачені цим Законом є недійсними.
Рішенням Конституційного Суду України за
№20-рп2004 р. від 01 грудня 2004 року за конституційним поданням 54-х народних
депутатів України щодо відповідності ст.ст.44,47,78,80 ЗУ “Про державний бюджет України на 2004 рік” та конституційним
поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України
положень частин 2,3,4 ст.78 ЗУ “Про
державний бдюжет України на 2004 рік (справа про зупинення або обмеження
пільг, компенсацій і гарантій) визнано таким, що не відповідає Конституції
України, положення ст.44 ЗУ “ Про державний бюджет України на 2004 рік”.

Згідно
із ч.2 ст.152 Конституції України закони інші правові акти або окремі
положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним судом України рішення про їх неконституційність.

Відповідно
до ч.3 ст.22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод при прийнятті нових або внесення змін до чинних законів.

Аналогічне
рішення постановив Конституційний Суд у справі №1-292007 від 09 липня 2007 р.
за конституційним поданням 46-х народних депутатів України щодо відповідності
ряду статей ЗУ “Про державний бюджет України на 2007 рік”. Зокрема, визнав
такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення
статті 29 ЗУ “Про державний бюджет України на 2007 рік”.

Доводи
відповідачів про відсутність необхідних коштів на виплату допомоги у розмірах
встановлених ЗУ “Про статус ветеранів
війни, їх соціального захисту” правового значення не мають.

Законами
України від 19.10.2004 року №2089-IV, від 09.07.2003
року №1058-IV установлені мінімальні розміри пенсій за віком: з
01.01.2005 року -332 грн, з 01.04.2006 року-359 грн, з 01.04.2007 року-406 грн.
Ці розміри мінімальних пенсій за віком діяли на момент виплати позивачу
одноразової щорічної допомоги до 5 Травня в квітні місяці.

Подаючи
позов до суду прокурор Бахмацького району до розрахунку суми недоплаченого
розміру допомоги виходив з мінімального розміру пенсії, що діяв станом на 01
січня 2005року - 332 грн., з 01.01.2006 року - 350грн, з 01.01.2007 року - 380
гривень. В судовому засіданні прокурор не змінював позовних вимог, не
збільшував їх, а тому відповідно до ст 11 КАСУ суд не може виходити за межі
позовних вимог. А тому, позивачеві за 2005 рік було недоплачено 2920 грн, в
2006 році-3100 гривень, а в 2007 році-3350 грн. Загальна сума недоплати складає
9370 грн.

Ця сума
підлягає стягненню з Чернігівського обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат, так як саме цей орган займається нарахуванням та
виплатою одноразової щорічної допомоги до 5 Травня, а тому він є єдиним
відповідачем у справі.

Що
стосується Управління праці та соціального захисту населення Бахмацької
райдержадміністрації, Головного управління державного казначейства України у
Чернігівській області то вони є неналежним відповідачами і тому в позові до них
слід відмовити.

Керуючись
ст.ст.2,13, 17 ЗУ “Про статус ветеранів,
гарантій їх соціального захисту”, ст.ст.22,152 Конституції України, ст.ст. 11,71,87,94,86,159-163
КАС України,суд,-

П О С Т А Н О В
И В :

Стягнути
із Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат на користь ОСОБА_1 недоплачену в
період 2005-2007 років щорічну одноразову допомогу до 5 Травня в розмірі 9370 (дев»ять тисяч триста
сімдесят) гривень.

У позові до Управління праці та
соціального захисту населення Бахмацької райдержадміністрації, Головного
управління державного казначейства України у Чернігівській області відмовити.

Судові
витрати компенсувати за рахунок держави.

Постанова
може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду. Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом 10
днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя: