Справа № 2-а-13/2007
Суддя: Федик Л.І.
Дата ухвалення: 2007-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-13/2007
Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року м.Калуш

Калуський
міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Федик
Л.І. при секретарі Федорів Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м.Калуші справу за позовом ОСОБА_1 до Середньоугринівської
сільської ради, третя особа: ОСОБА_2про визнання нечинними п.З, п.4 рішення,-

Встановив:

ОСОБА_1. звернувся в суд
з позовом до Середньоугринівської сільської ради, третя особа: ОСОБА_2 про
визнання нечинними п.З, п.4 рішення Середньоугринівської сільської ради від 08.11.2006 року. Позивач
свої вимоги мотивує тим, що згідно вищевказаного рішення, йому передано в
приватну власність земельну ділянку площею 0,80 га, що в с.Старий Угринів, Калуського району, яка ним
використовується для ведення особистого селянського господарства. Проте,
вищевказаним рішенням про передачу позивачу у приватну власність земельних
ділянок загальною площею 0,80
га та п.З, п.4 цього рішення, сільська рада встановила право сервітуту на
земельну ділянку, яка знаходиться в його приватній власності, ОСОБА_2 для
відновлення та обслуговування системи каналізації об"єкту, що належить
йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 15.02.2001 року. Позивач
вважає, що п.З, п.4 рішення Середньоугринівської сільської ради від 08.11.2006 року є
незаконними, оскільки, між ним та ОСОБА_2., чи сільською радою договір про
встановлення земельного сервітуту не укладався, як це передбачено ЗК України.
Крім того, ОСОБА_2 не є власником чи користувачем земельної ділянки, тому не
має права вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї
земельної ділянки. Також, позивач вказує, що лінія каналізації проходить та
закінчується на його земельній ділянці, наносячи шкоду його власності. Згідно
листа Калуської районної державної адміністрації №1-185 від 19.12.2006
року, вбачається, що власник
каналізації невідомий. Постановою
державної

2

санітарно-епідеміологічної служби №228 від 13.12.2006 року заборонено
скидання неочищених стічних вод від всіх суб"єктів господарювання до
проведення ревізії існуючої каналізаційної мережі та будівництва локальних
очисних споруд. Згідно акту комісії Середньоугринівської сільської ради від 17.11.2006 року
встановлено, що каналізація використовується неправомірно, чим засвідчує факт
про передчасність рішення сесії сільської ради щодо встановлення земельного
сервітуту.

В судовому
засіданні представник позивача позов підтримала і підтвердила вищенаведене та
просить визнати нечинними п.З, п.4 рішення Середньоугринівської сільської ради
від 08.11.2006 року.

Представник
відповідача позов не визнав та суду пояснив, що твердження позивача про
володіння ним земельною ділянкою 0,40
га в ур."біля Солонця" на праві приватної власності не відповідає
дійсності, оскільки ним на даний час не оформлено належних документів на право
користування цією земельною ділянкою. Між ОСОБА_1. та ОСОБА_2 щодо права сервітуту на частину земельної
ділянки, яка мала передаватися у власність позивачу, була усна домовленість, на
основі чого на сесії сільської ради депутатами було схвалено рішення. Подальше
оформлення і реєстрація права сервітуту повинно здійснюватися зацікавленими
сторонами в порядку передбаченому чинним законодавством. Оскільки, ОСОБА_2 є користувачем
суміжної з позивачем земельної ділянки, з ним було укладено тимчасовий договір
оренди і в даний час виготовляється проект каналізаційного відводу. Крім того,
належність каналізаційної мережі, разом з іншими допоміжними спорудами до
єдиного цілісного об"єкта, колишнього кафе, підтверджується договором
купівлі-продажу та подальшим актом прийому-передачі майна. А тому, просить в
позові відмовити повністю.

Третя особа
ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, однак подав заяву, в якій, вказує,
що позов не визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в
позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, в судовому
засіданні встановлено, що рішенням Середньоугринівської сільської ради від 08.11.2006 року(а.с.11), позивачу було
передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,80 га для ведення
особистого селянського господарства, з яких 0,40 га в ур. "біля Солонця".

Згідно ч.2 ст.100
ЗК України, земельний сервітут встановлюється за домовленістю між власниками
сусідніх земельних ділянок на підставі договору або за рішенням суду.

Згідно ч.2
ст.402 ЦК України,
земельний сервітут може бути встановленим договором між особою, яка вимагає
його встановлення та власником (володільцем) земельної ділянки і даний договір
підлягає державній

з

реєстрації в порядку, встановленому для державної
реєстрації прав на нерухоме майно.

Так, в судовому
засіданні встановлено, що позивач не давав усної чи письмової згоди щодо права
сервітуту для відновлення та обслуговування системи каналізації на частину
земельної ділянки, яка знаходиться під вищевказаним об"ктом. А твердження
представника відповідача, що дана домовленість відбулась, оскільки підписані
межі погоджень земельних ділянок між ОСОБА_1. та ОСОБА_2є безпідставною.

Таким чином, рішення в частині
„встановлення ОСОБА_2 права сервітуту для відновлення та обслуговування системи
каналізації на частину земельної ділянки, яка знаходиться в ур."біля
Солонця" -п.З та п.4 „попередити підприємця ОСОБА_2, що будь-які
ремонтно-будівельні роботи можуть проводитися за погодженням власника земельної
ділянки, за умови обов"язкового відшкодування матеріальних збитків, які
можуть бути нанесені при цьому" відповідачем було прийнято неправомірно і
підлягає скасуванню.

На підставі
викладеного ст.ст. 99,
100 Земельного кодексу України, та керуючись ст.ст. 158,160 п.З, 163 КАС України,-

Постановив:

Позов задоволити повністю.

Рішення Середньоугринівської
сільської ради Калуського району, Івано-Франківської області від 08 листопада 2006 року, визнати
нечинним частково, а саме: п.З та п.4 -
скасувати.

Стягнути з
Середньоугринівської сільської ради в користь ОСОБА_1 08 грн. 50 коп. державного
мита та 07 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які були сплачені позивачем
при подачі заяви до суду.

Постанова може
бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду
через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий