Справа № К-15723/06
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2008-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

22 січня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у
складі:

Головуючого, судді - Панченка
О. Н,

Суддів - Смоковича
М. І.,

Весельської Т.Ф.,

Мироненка
О.В.,

Чумаченко
Т. А.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний
розгляд справи

за позовною заявою ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Державного казначейства
України про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

провадження у якій відкрито за касаційною скаргою
Державного казначейства України на рішення Дзержинського районного суду міста
Харкова від 20 вересня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської
області від 23 грудня 2005 року, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2002 року ОСОБА_1звернувся до Дзержинської районної прокуратури
міста Харкова з позовом про відшкодування шкоди і втраченого заробітку,
заподіяних незаконним притягненням до кримінальної відповідальності у розмірі
4838 гривень, та моральної шкоди у розмірі 700000 гривень.

У подальшому позивач неодноразово
змінював та доповнював позовні вимоги й остаточно просив стягнути з Прокуратури
Харківської області та Державного казначейства України втрачений заробіток у
розмірі 29000 гривень,
втрачені доходи у розмірі 400000 гривень, втрачені гроші у сумі 78540 гривень,
витрати на оплату правової допомоги у розмірі 61500 гривень, а також моральну шкоду у розмірі 928115 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що постановою Дзержинської
районної прокуратури міста Харкова від 21 листопада 1996 року його притягнуто як
обвинуваченого за скоєння злочину, передбаченого статтями 86-1, 143 ч. 2, 165
ч. 2 КК України.

У подальшому, постановою Прокурора Дзержинського району міста Харкова від
16 лютого 2000 року кримінальну справу за його звинуваченням закрито на
підставі пункту 2 статті 6 та статті 100 КПК України.

Оскільки незаконними діями прокуратури щодо притягнення до кримінальної
відповідальності йому заподіяно шкоду, просив її відшкодувати.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 20 вересня 2005
року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23
грудня 2005 року, позовні вимоги задоволено у частині стягнення з Державного
казначейства України моральної шкоди у розмірі 20000 гривень. У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Державне казначейство
України, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права,
ставить питання про скасування рішень судів першої й апеляційної інстанцій і
просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги та
дослідивши матеріали, що надійшли на адресу Вищого адміністративного суду у
даній справі, колегія суддів приходить до висновку про необхідність закрити
касаційне провадження у порядку адміністративного судочинства у справі, з
огляду на наступне.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 30 липня 2007 року
відкрито касаційне провадження у справі, витребувано справу з суду першої
інстанції та запропоновано особам, які беруть участь у справі, подати
заперечення на касаційну скаргу.

Втім, дана справа не підлягає касаційному розгляду у порядку
адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 2 статті 21 КАС
України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються
адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою
вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди
вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Порядок та підстави відшкодування фізичній особі шкоди, заподіяної
незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, регулюються нормами
Закону України “Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду”
від 1 грудня 1994 року № 266/94-ВР та Цивільного кодексу України.

Окрім того, з додатків до касаційної скарги вбачається, що наявний у справі
спір вирішено судом першої інстанції за правилами цивільного судочинства.

Як вбачається з заперечень на касаційну скаргу ОСОБА_1, що надійшли до суду
у вересні 2007 року, касаційне провадження у даній справі відкрито Верховним
Судом України за касаційними скаргами ОСОБА_1 (ухвала від 24 січня
2006 року ) та Прокуратури Харківської області (ухвала від 22 травня 2006
року), а у лютому 2006 року суд першої інстанції направив справу для
касаційного розгляду до Верховного Суду України.

З надісланої у грудні 2007 року
ОСОБА_1 копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції вбачається, що
апеляційний суд також розглядав дану справу за правилами, встановленими
Цивільним процесуальним кодексом України.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що до адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до частини 2 статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового вирішення.

За таких обставин, касаційне провадження, відкрите у справі Вищим
адміністративним судом України, підлягає закриттю.

Керуючись статтями 20, 157, 210, 214, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційне провадження у порядку адміністративного судочинства у справі за
позовною заявою ОСОБА_1 до Прокуратури Харківської області, Державного казначейства
України про стягнення матеріальної та моральної шкоди, закрити.

Роз'яснити Державному казначейству України право оскаржити
судові рішення до Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,
яка є належним касаційним судом у цивільних справах.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає, крім як з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий, суддя О.
Н. Панченко

Судді М.
І. Смокович

Т. Ф. Весельська

О.
В. Мироненко

Т.
А. Чумаченко