Справа № 3/211
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2007-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

вул. Десятинна, 4/6
№ 3/211
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Блажівської Н. Є.
при секретарі Мельнику С. С.
за участю представників сторін:
ОСОБА_1. (довіреність б/н від 7 листопада 2007 року)
За результатами розгляду у
відкритому судовому засіданні адміністративної справи
Суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_2 (надалі -Позивач)
Державної податкової інспекції
у Подільському районі міста Києва
(надалі - Відповідач)
На підставі частини 3 статті 160
Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 19 грудня
2007 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Виготовлення
Постанови у повному обсязі відкладено на 26 грудня 2007 року.
Суб'єкт підприємницької діяльності
фізична особа ОСОБА_2 звернувся з
позовом до Державної податкової інспекції у
Подільському районі міста Києва
про скасування рішення про
2007року на суму 308 500,00 грн. (надалі
Свої позовні вимоги Позивач
обґрунтовує тим, що Відповідачем неправомірно нараховані Позивачу штрафні
санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки
та про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
Позивач зазначає про те, що
Відповідач неправомірно посилається на пункти 1 та 2 статті 3 Закону України
„Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, оскільки норми цього закону не можуть бути
застосовані через те, що ним регулюються засади застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Посилаючись на норми пункту 6 Порядку провадження торговельної діяльності та
правила торговельного обслуговування населення, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833, згідно якого для
торгівельної діяльності суб'єкт господарювання може мати роздрібну, дрібно
роздрібну торгівельну мережу, Позивач стверджує, що ним здійснювалася оптова
торгівля гречкою, яка закуповувалася в сільських господарствах на території
України. Виходячи з викладеного Позивач робить висновок про те, що Закон
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” не може застосовуватися до правовідносин
щодо оптової торгівлі, яка ним здійснювалася, а отже висновок Відповідача про
порушення пункту 1.2 статті 3 вказаного закону є безпідставним.
З урахуванням зазначеного, Позивач
просить скасувати рішення Відповідача про застосування штрафних (фінансових)
Відповідач проти позовних вимог
заперечував та зазначив, що Позивач невірно трактує норми законодавства щодо
застосування реєстраторів розрахункових операцій (надалі - РРО) та посилається
на те, що з аналізу норм Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (а
саме норм статтей 1, 2, 3, 9 та 10 Закону) випливає, що він визначає правові
засади застосування РРО у сфері торгівлі загалом, в тому числі оптової та
роздрібної торгівлі. Тому Позивач, який здійснював оптову торгівлю крупою
гречки-ядриці та перебуває на загальній системі оподаткування, повинен
проводити розрахункові операції за готівкові кошти з використанням
зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у
фіскальний режим роботи реєстратора розрахункових операцій з роздрукуванням
відповідного розрахункового документу, що підтверджує виконання розрахункової
З урахуванням викладеного
Відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позову.
Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, заслухавши пояснення представників Позивача та
Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до
наступних висновків:
Спірні правовідносини регулюються
Господарським кодексом України, Законом України „Про систему оподаткування”,
Законом України „Про державну податкову службу”, Законом України „Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців”.
Матеріали справи свідчать про те,
що з 14 березня 2007 року по 3 квітня 2007 року ДПІ у Подільському районі міста
Києва було проведено планову виїзну перевірку своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) СПД
-фізичної особи ОСОБА_2 за період з 1 січня 2006 року по 31 грудня 2006.
За результатами вказаної перевірки
засвідчена копія міститься в матеріалах справи, надалі -Акт перевірки).
Згідно вказаного акту Відповідач, на
підставі пункту 11 статті 11 Закону України «Про державну податкову службу в
Україні»та згідно з пунктом 1 статті 17 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”,
рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0 від 17
квітня 2007 року застосував до Позивача штрафні санкції в розмірі 308500, 00
грн.

Застосування штрафних санкцій
здійснено на підставі порушення Позивачем пунктів 1 та 2 статті 3 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, а саме проведення розрахункової операції
без застосування реєстратора розрахункових операцій, розрахункової книжки або
книги обліку розрахункових операцій на суму 61 700,00 грн.

Як зазначено в Акті перевірки, та
підтверджується Накладною № 23/12 від 23 грудня 2006 року та податковою
накладною № П17 від 31 січня 2006 року Позивачем 31 січня 2006 року було
реалізовано 24,5 тони крупи гречаної -ядриці суб'єкту підприємницької
діяльності -фізичній особі ОСОБА_3 на суму 61700, 00 грн. (з ПДВ). Оплата за
придбаний товар була здійснена СПД - фізичною особою ОСОБА_3 готівкою, що
підтверджується прибутковим касовим ордером № 1 від 31 січня 2006 року.

В Акті перевірки зазначено, що
вказана реалізація товару (крупи гречаної - ядриці) проводилася Позивачем без
використання РРО, розрахункової книжки або книги обліку розрахункових операцій.
Реєстратор розрахункових операцій, розрахункова книжка, книга обліку
розрахункових операцій на місці проведення розрахунків відсутні та в ДПІ у
Подільському районі міста Києва не
реєструвалися.

Як свідчить зміст спірного рішення
та Акту перевірки, нарахування штрафних санкцій здійснено відповідачем за
порушення Позивачем пунктів 1 та 2 статті 3 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”, правомірність застосування яких з точки зору діючого законодавства
України та фактичним обставинам справи і необхідно вивчити в даному випадку.

Відповідно до статті 2 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” розрахунковою операцією є приймання від
покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за
місцем реалізації товарів послуг. Місце проведення розрахунків
- місце, де
здійснюються розрахунки із покупцем
за продані товари
(надані послуги) та зберігаються отримані
за реалізовані товари
(надані послуги) готівкові
кошти, а
також місце отримання
покупцем попередньо
оплачених товарів (послуг)
із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів
тощо.

Відповідно до статті 3 Закону
суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані:

1) проводити розрахункові операції
на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів,
що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із
застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

2) видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Вказаним Законом встановлена
відповідальність за порушення зазначеного вище порядку розрахунків, а саме відповідно до пункту 1 статті 17 за порушення вимог цього Закону до суб'єктів
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари
(послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих
товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність -у разі не проведення
розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі не
роздрукування відповідного розрахункового
документа, що підтверджує
виконання розрахункової операції, що
підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення
її без використання розрахункової
книжки.

Таким чином, для притягнення до
відповідальності згідно пункту 1 статті 17 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” необхідним є встановлення факту проведення розрахунків за товар,
факту здійснення розрахунків без проведення їх через РРО та відсутності
відповідного розрахункового документу, що підтверджує виконання розрахункової
операції або відсутність в розрахунковій книзі інформації щодо проведеної таких
розрахунків.

Матеріалами справи підтверджується,
що розрахунки за товар - 24,5 т крупи гречаної - ядриці, були проведені
покупцем з Позивачем в готівковій формі на суму 61700,00 грн., що
підтверджується прибутковим касовим ордером № 1 від 31 січня 2006 року. Вказані
грошові кошти не були проведені через РРО, про що свідчить відсутність РРО на
місці проведення розрахунків в приміщенні Позивача та відсутність факту його
реєстрації в ДПІ. Інформація щодо проведення розрахункової операції не
відображена в розрахунковій книзі або книзі обліку розрахункових операцій, про
що також свідчить їх відсутність в приміщенні Позивача та відсутність їх
реєстрації в ДПІ.

Згідно із пунктом 2.5 Положення про
ведення касових операцій у національній валюті в Україні затвердженої
постановою Правління Національного Банку України від 15 грудня 2004 року N 637
якщо підприємства (підприємці) та фізичні особи здійснюють готівкові розрахунки
без відкриття поточного рахунку шляхом унесення до банків готівки для
подальшого її перерахування на рахунки інших підприємств (підприємців) або
фізичних осіб, то такі розрахунки для
платників коштів є готівковими, а для
отримувачів коштів безготівковими.

Твердження Позивача про те, що на
проведену операцію з продажу 24,5 т крупи гречаної -ядриці не розповсюджується
дія Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” через те, що така операція
відноситься до оптової торгівлі, судом не приймається до уваги, оскільки воно
не відповідає чинному законодавству України, що підтверджується наступним.

Відповідно до преамбули Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” цей Закон
визначає правові засади
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг.

Стаття 1 вказаного Закону визначає,
що реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами -
суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями,
відділеннями, іншими відокремленими
підрозділами), які здійснюють операції з розрахунків у
готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також
уповноваженими банками та
суб'єктами підприємницької
діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Пунктом 3 Порядку провадження
торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року N
833 визначено, що торговельна діяльність
провадиться суб'єктами
господарювання у сфері роздрібної та оптової торгівлі, а також
ресторанного господарства.

Таким чином, здійснення оптової
торгівлі має відбуватися за правилами, встановленими Законом України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”, оскільки термін „торгівля” є більш широким та включає в
себе поняття „оптова торгівля”.

Відповідно до пункту 12 статті 9
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” реєстратори розрахункових операцій
та розрахункові книжки не застосовуються якщо в місці отримання товарів (надання
послуг) операції з розрахунків у готівковій формі не здійснюються (оптова
торгівля тощо).

Посилання Позивача на норми Закону
України „Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами”, Положення
про ведення касових операцій у національній валюті України, судом не
приймаються до уваги, оскільки в них не містяться норми щодо правил
застосування реєстраторів розрахункових операцій, порушення яких стало
підставою для винесення спірного рішення. Підставою для нарахування Позивачу
штрафних санкцій визначено не порушення порядку ведення касових операцій в
національній валюті чи порушення правил торгівлі, а саме правопорушення в сфері
застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Враховуючи все вищевикладене,
висновок Відповідача про порушення Позивачем пунктів 1 та 2 статті 3 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” є обґрунтованим, підтверджується матеріалами
справи, а тому спірне рішення відповідає чинному законодавству та фактичним
обставинам справи.

У відповідності до статті 71
Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи Позивача є
необґрунтованими, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі вищевикладеного,
керуючись статтями 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,
Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О
В И В

В задоволенні позовних вимог - відмовити повністю.

Постанова відповідно до частини 1
статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого
цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному
обсязі за правилами, встановленими статтями
185-187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про
апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної
скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Н.
Є. Блажівська

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі
-26 грудня 2007 року.