Справа № 4-1973/07
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2007-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого:

Харченко В.В.

Суддів:

Гончар Л.Я.

Васильченко Н.В.

Кравченко О.О.

Матолича С.В.

при секретарі : Коротких В.В.

з участю позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення Могилів-Подільського міського суду від 2 листопада 2003 року
та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 30 березня 2004 року у
справі за скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до інспекції архітектурно-будівельного
контролю управління містобудування та архітектури Могилів-Подільського
міськвиконкому на відмову в подовженні строку дії дозволу на відбудову частини
житлового будинку після пожежі, -

в
с т а н о в и л а :

У вересні 2003 року ОСОБА_1,
ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх дітей звернулися до суду зі скаргою до
інспекції архітектурно-будівельного контролю управління містобудування та
архітектури Могилів-Подільського міськвиконкому на відмову в подовженні строку
дії дозволу на відбудову частини житлового будинку після пожежі.

В обґрунтування своїх вимог заявники посилалися на те, що 15 липня 2003
року вони звернулись до Могилів-Подільської інспекції ДАБК з заявою про
продовження строку дії дозволу №16 від 3.04.2000 року на виконання будівельних
робіт для відбудови частини житлового
будинку після пожежі АДРЕСА_1. 15 серпня 2003 року Могилів-Подільська інспекції
ДАБК в усній формі відмовила в подовженні строку дії дозволу. Дії інспекції
вважали неправомірними, оскільки 10.05.2000 року державним виконавцем був
складений акт опису і арешту майна за адресою АДРЕСА_1, згідно якого були
протиправно позбавлені права проводити будь-які будівельні роботи згідно
вказаного дозволу на будівництво. Вказані дії були оскаржені в суді і рішенням
Ленінського районного суду м. Вінниці від 29.01.2003 року їхні права були
відновлені. Два роки і три місяці тривав судовий розгляд, в зв'язку з цим вони
не могли почати будівельні роботи.

Рішенням Могилів-Подільського
міського суду від 2 листопада 2003 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Вінницької області від 30 березня 2004
року,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 в задоволенні скарги відмовлено

У поданій касаційній скарзі
ОСОБА_1, ОСОБА_2 з посиланням на порушення судами норм матеріального і
процесуального права, просили скасувати оскаржувані судові рішення та направити
справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

У судовому засіданні при касаційному
розгляді справи позивачі змінили касаційну скаргу. Просили скасувати судові рішення та постановити нове - про задоволення їх
вимог.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1, ОСОБА_2 у задоволенні скарги, судові інстанції
посилалися на ст. 24 Закону України «Про
планування і забудову територій» від 20 квітня 2000 року, відповідно до якого у
разі, якщо фізична або юридична особа не
розпочала будівельні роботи протягом двох років від дня отримання дозволу на
будівництво об'єкта містобудування, цей
дозвіл втрачає чинність.

Керуючись
вказаною нормою, суди дійшли висновку про втрату чинності рішенням
Могилів-Подільського міськвиконкому від
28 січня 2000 року про надання дозволу подружжю ОСОБА_1, ОСОБА_2 на відбудову
частини житлового будинку та про необхідність
отримання нового дозволу на виконання будівельних робіт відповідно до
п.2.1 Положення про порядок надання
дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики України
від 5 грудня 2000 року № 273.

Висновок
судових інстанцій є невірним.

Відповідно
до ст. 29 Закону України «Про планування
і забудову територій» дозвіл на виконання будівельних робіт - це документ, що
засвідчує право забудовника та
підрядника на виконання будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд, видачу ордерів
на проведення земляних робіт.

Судами
не було прийнято до уваги те, що позивачі на підставі рішення виконкому про
дозвіл на будівництво та дозволу
інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на виконання
будівельних робіт фактично розпочали
будівельні роботи, але вимушені
були їх призупинити з поважних причин,
через існування судового спору з
приводу майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У
зв'язку з цим до спірних правовідносин
не можуть бути застосовані вимоги ст.. 24 Закону України «Про планування і
забудову територій», оскільки вони регулюють випадки, коли будівництво взагалі
не було розпочате.

Відповідно
до п.3.12 Положення про порядок
надання дозволу на виконання будівельних
робіт дозвіл видається на весь термін будівництва об'єкта
(нормативний, або передбачений контрактом). Якщо цей строк не дотримано, то
продовження дії дозволу встановлюється на строк, що не перевищує одного календарного року.

Таким
чином, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю відмовивши у
задоволенні заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 на
продовження дії дозволу діяла не на підставі та не у спосіб і не у межах
повноважень, що передбачені законами України .

За
таких обставин судові рішення місцевого
і апеляційного судів підлягають скасуванню, з
постановленням нового - про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 8 КАС України суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість
діяльності держави.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб¢єктів при здійсненні
ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Згідно з частиною 3 цієї статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють , чи прийняті вони пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод і
інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення ( дія),
а також з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення.

Враховуючи наведені основні завдання та принципи адміністративного
судочинства, колегія суддів при
вирішенні питання про строк, на який
повинен бути продовжений дозвіл на
проведення будівельних робіт, враховує
незначний об'єм будівельних робіт, проведених позивачами, а також
причини, за яких будівництво було зупинене і вважає за необхідне зобов'язати відповідача продовжити
дозвіл на проведення будівельних робіт
на три роки.

З урахуванням наведеного та керуючись
ст., ст.220, 221, 229, 232 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1,
ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Могилів-Подільського міського суду від 2 листопада 2003 року та
ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 30 березня 2004 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов'язати інспекцію архітектурно-будівельного контролю управління
містобудування та архітектури Могилів-Подільського міськвиконкому
продовжити на три роки строк дії дозволу
на відбудову частини житлового будинку
АДРЕСА_1.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді : (підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя

Вищого адміністративного

суду України Л.Я.
Гончар