Справа № 2-а-3/2007
Суддя: Рогожина А.В.
Дата ухвалення: 2007-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а -78-2006р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 березня 2007 року Костянтинівський міськрайонний суд
Донецької

області в складі:

головуючого:
судді Рогожиної
А.В.

при секретарях: Мумчан
Г.П., Костенко А.К.

за участю:

позивача ОСОБА_1.

представника позивача ОСОБА_2.

представника міської ради Гореліка В.Я.

представника земельного відділу Сльозкіної С.Л.

третіх осіб: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5.

представника третьої особи-ОСОБА_4: ОСОБА_6.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Костянтинівка справу за

позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської міської

ради, Костянтинівського міського відділу земельних ресурсів, треті особи:

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання рішень виконкому
про виділення

земельних
ділянок та договору
купівлі-продажу
земельної ділянки

недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

29 листопада 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Костянтинівської міської ради,
Костянтинівського міського відділу земельних ресурсів, треті особи: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання рішень виконкому про виділення земельних ділянок
та договору купівлі-продажу земельної ділянки недійсними, посилаючись на
наступне.

В грудні 2004 року ОСОБА_1.
був придбаний незакінчений будівництвом будинок по АДРЕСА_1 м. Костянтинівки
Донецької області. Виїзд із будинку був один по дорозі, яка існувала - на вул.
Керамічна м. Костянтинівки. Виїзд на іншу дорогу - на вул. Ростовьку, був перекритий ділянкою сусіда ОСОБА_6. Добудовуючи
будинок, позивач самостійно
відремонтував дорогу перед
своїм будинком, яка була

2

грунтовою,
оскільки користувався цією ділянкою дороги він один. Йому ніхто із сусідів
не допомагав у здійсненні цих робіт, але ніхто і не заважав. Ним було зроблено
розрівнювання дороги, відсипка шлаком та укатка
дороги.

Приблизно у липні 2006 року сусід,
земельна ділянка якого розташована за адресою: АДРЕСА_2 м.
Костянтинівки, поруч з його земельною ділянкою -третя особа по справі ОСОБА_3.
сповістив позивача, що дорога належить йому, оскільки саме йому виділена земельна
ділянка, по якій проходить дорога і він буде будувати на ній огорожу,
відсікаючи нею позивачу в"їзд та виїзд із належного йому будинку на вул.
Керамичну м. Костянтинівки,

На засадах добросусідства позивачу
не вдалося домовитися з ОСОБА_3. по цьому питанню, другого виїзду зі своєї
земельної ділянки він не має, бо проїзд через поле та свалку, яким пропонує
йому користуватися ОСОБА_3., пролягає по земельній ділянці, яка належть синові
ОСОБА_3 - ОСОБА_4.,
тому ОСОБА_1. звернувся до суду з вищевказаним позовом, бо вважає, що земельні
ділянки ОСОБА_3 і ОСОБА_4. виділені їм у порушення санітарних норм, так як
розташовані менш, як за 300
м до кладовища, яке знаходиться поруч, та з порушенням його, як власника,
законних прав та інтересів, бо виїзд із його земельної ділянки перекритий
земельними ділянками зазначених осіб.

Позивач просить:
визнати недійсним рішення Костянтинівського місьвиконкому від 17 березня 1999 року №144 в частині
виділення земельної ділянки ОСОБА_3. для будівництва та обслуговування жилого
будинку, визнати недійсним рішення Костянтинівського місьвиконкому від 17 лютого 1999 року № 80 в частині
виділення земельної ділянки ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування жилого
будинку, визнати недійсним договір купівлі-продажу від 29 липня 1999 р. земельної
ділянки між продавцем ОСОБА_5. та покупцем ОСОБА_4. та стягнути з відповідачів
судові витрати.

В судовому
засіданні позивач та представник позивача змінили свої позовні вимоги, просили
визнати недійсним рішення Костянтинівського місьвиконкому від 17 березня 1999 року №144 в частині
виділення земельної ділянки ОСОБА_3. для будівництва та обслуговування жилого
будинку, скасувати Державні акти про право приватної власності на землю,
зареєстровані за № №
3654 та 2598 від 03.08.1999 року та від 07.04.1999 року на земельні
ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських споруд за
адресами: АДРЕСА_3
таАДРЕСА_2 на ім"я ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та стягнути з

3

відповідачів
судові витрати, відмовившись від інших вимог, які були

викладені в
позовній заяві. При цьому представник позивача ОСОБА_2.

посилався на
наступне. На момент придбання земельної ділянки позивачем

у грудні 2004 року меж
земельних ділянок ні ОСОБА_3., ні

ОСОБА_4.
встановлено не було, про те, що його земельна ділянка

знаходиться з
усіх боків впритул до сусідниіх ділянок і перед його

будинком нема
місця для дороги, позивачу стало відомо лише у липні 2006

року, коли
ОСОБА_3. та ОСОБА_4. - батько
та син, стали огорожувати

свої земельні
ділянки і позивач побачив, що в нього немає виїзду зі своєї

земельної
ділянки. Єдиний виїзд, який може бути від його земельної

ділянки - це виїзд на вул
Керамічеська м. Костянтинівки, тому позивач

зняв свої
вимоги у частині визнання недійсним рішення

Костянтинівського місьвиконкому від
17 лютого 1999 року № 80 в частині
виділення земельної ділянки ОСОБА_5. для будівництва та обслуговування жилого
будинку та у частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29 липня 1999 р. земельної
ділянки між продавцем ОСОБА_5. та покупцем ОСОБА_4., бо вважає зайвими ці
вимоги.

Представник
Костянтинівської міської ради Горелік В.Я. в

судовому
засіданні позовні вимоги позивача визнав повністю, пояснив, що

виконком
без обстеження земельних ділянок та без перевірки меж

земельних
ділянок приймає рішення, бо вирішення цих питань є

підвідомчим
землевпорядним установам, а виконком на підставі

документів,
наданим цими установами, виносить на сесії міськради

відповідні
рішення. В подальшому представник Костянтинівської

міської ради Горєлік В.Я. звернувся до суду з відкликом,
в якому частково визнав позовні вимоги позивача, а саме - в частині
визнання недійсним рішення виконкому про виділення земельної ділянки ОСОБА_3, в
решті вимог позивача позов не визнав, бо вважає, що земельна ділянка ОСОБА_5.
була надана без порушень чинного законодавства, продаж ОСОБА_5. ділянки
ОСОБА_4. також здійснена на законних підставах, крім того, у ОСОБА_1. не може
бути претензій до ОСОБА_4, бо земельна ділянка останнього не перешкоджає виїзду
позивача із належної йому будівлі на вулицю Керамічну..

Представник
земельного відділу Сльозкіна С.Л. позовні вимоги позивача не визнала,
пояснивши, що обидва рішення виконкому та акти про право власності на землю
винесені на законних підставах, ОСОБА_1. земельну ділянку було придбано у 2004 році, тобто
після спливу п"яти років після придбання ОСОБА_3. та ОСОБА_4. земельних

4

ділянок, тому права ОСОБА_1. не можуть бути порушені.
Також вона вважає, що позивач не має права влаштовувати дорогу на території
земельної ділянки по АДРЕСА_2,
бо на це в нього нема відповідного дозволу.

Третя особа по
справі ОСОБА_3., третя особа по справі ОСОБА_4. та його представник ОСОБА_6.,
третя особа по справі Ділін Л.В. позов не визнали, вважаючи, що рішення
виконкому та акти про приватизацію земельних ділянок є законними, тому
скасуванню не підлягають. При цьому ОСОБА_6. підтвердив, що, дійсно, Державний
акт про право приватної власності на землю, зареєстровані за № 3654 від 03.08.1999 року на земельні
ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою:
АДРЕСА_3 на
ім"я ОСОБА_4 виданий з порушеннями, тому в теперішній час ОСОБА_4.
звернувся у відповідні інстанції з тим, щоб йому видали новий акт.

Вислухавши
пояснення сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом
встановлено, що рішенням Костянтинівського

місьвиконкому від 17 березня 1999 року №144 ОСОБА_3.
виділено у приватну власність земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_2 м. Костянтинівки
Донецької області для будівництва та обслуговування жилого будинку(а.с. 6), згідно
державного акту на право приватної власності на землю від 07.04.1999 року, виданою
Костянтинівською міською Радою, ОСОБА_3. вказану землю передано у приватну
власність (а.с. 9 ), рішенням
Костянтинівського місьвиконкому від 17
лютого 1999 року № 80 ОСОБА_5.
виділено земельну ділянку площею 0,08
га по АДРЕСА_3
м. Костянтинівки Донецької області для будівництва та обслуговування жилого
будинку, згідно державного акту на право приватної власності на землю від 03.08.1999 року, виданою
Костянтинівською міською Радою, ОСОБА_4. вказану землю передано у приватну
власність (а.с. 8), згідно
договору купівлі-продажу від 29
липня 1999 р.
земельна ділянка площею 0,08
га по АДРЕСА_3
м. Костянтинівки Донецької області продана ОСОБА_5. покупцю ОСОБА_4. (а.с. 7), згідно договору
купівлі-продажу 1А частки не закінченого будівництвом жилого будинку від 24.12.2004 року ОСОБА_1.
придбав у ОСОБА_7. 1/2 частки не закінченого будівництвом жилого будинку за
адресою: АДРЕСА_1 м. Костянтинівки (а.с 3),
згідно договору купівлі-продажу 1/2 частки не закінченого будівництвом
жилого будинку від 24.12.2004
року ОСОБА_1. придбав у ОСОБА_8.

5

1/2 частки не закінченого будівництвом жилого будинку за
адресою: АДРЕСА_1 м. Костянтинівки (а.с. 4
).

Судом
також встановлено, що згідно викопіювання з чергового

земельно-кадастрового
плану м. Костянтинівка, межі жилого кварталу, на

якій
знаходяться земельні ділянки ОСОБА_1. та ОСОБА_3,

знаходиться
на одній лінії, (а.с. 18),
що свідчить про те, що межа

земельної
ділянки ОСОБА_3, згідно державного акту на право

приватної власності на
землю від 07.04.1999 року, виданою

Костянтинівською міською Радою,
виступає за цю лінию. Тобто земельна ділянка ОСОБА_3 приватизована по факту, в
існуючих межах, які є більшими, ніж виділена йому земельна ділянка. Цей факт не
спростований ні самим ОСОБА_3., ні представником земельного відділу, яка
підтвердила в судовому засіданні, що земельна ділянка ОСОБА_3 приватизована "по
факту", в існуючих межах.

Судом
встановлений також факт, що позивачу стало відомо про існуючі межі земельної
ділянки ОСОБА_3, які відображені в акті його приватизації, лише в серпні 2006 року, коли
ОСОБА_3. став огорожувати свою ділянку, а до цього позивач два роки
користувався дорогою, зробленою ним перед своїм будинком та перед будинком
ОСОБА_3, який не заперечував проти цього, не звертався до суду за захистом
своїх прав, що свідчить про те, що ОСОБА_3. був згодний з існуванням цієї
дороги. Огорожу між своїми ділянками ОСОБА_1. та ОСОБА_3. будували разом, при
цьому спору між ними з цього приводу не було, до огорожі всієї земельної
ділянки ОСОБА_3. припустився у серпні 2006
року, чим перекрив єдиний виїзд ОСОБА_1. з його ділянки. Суд вважає, що
діями ОСОБА_3 порушені права ОСОБА_1., як власника будинка і порушені принципи
добросусідства.

Судом
встановлено, що позивач не має виїзду із свого будинку ні на вулицю Ростовську
м. Костянтинівки, бо там існує, як вказано в схемі-плану м. Костянтинівки "Проход" (а.с. 28-31 ), який
складає 3,5 м, що
недостатньо для дороги, ні на вулицю Станіславську, бо з боку цієї вулиці
впритул знаходяться земельні ділянки ОСОБА_4 та громадянки ОСОБА_6, тому єдина
можлива дорога від будинку ОСОБА_1. може проходити тільки повз земельної
ділянки ОСОБА_3 по тій ділянці землі, яка незаконно ним приватизована, бо до
цього призвели помилкові дії Костянтинівського міського відділу земельних
ресурсів, який надав міській раді помилкові дані по розміру земельної ділянки
ОСОБА_3, без урахування інтересів громадян - власників будинку за адресою: АДРЕСА_1 м.
Костянтинівки.

6

В зв"язку з викладеним суд вважає, що
Державний акт про право приватної
власності на землю, зареєстрований
за № 3654 від 03.08.1999 року на земельну
ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою
АДРЕСА_3 на
ім"я ОСОБА_4 необхідно скасувати.

Видача цього
акту є порушенням правил ч.2 ст. 103
Земельного Кодексу України, яка вказує, що власники та землекористувачі
земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами,
які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок
використовувати їх за цільовим призначенням. Неможливість виїзду із власного
будинку є неприпустимим при користуванні ділянкою, на якій розташовано цей
будинок.

Таким чином,
державний акт про право приватної власності на землю, зареєстрований за № 2598 від 07.04.1999 року на земельну
ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою:
АДРЕСА_2 на ім"я ОСОБА_3, виданий з порушенням чинного законодавства і
підлягає скасуванню.

При цьому суд не
може прийняти до уваги доводи представника земельного відділу те, що ОСОБА_3.
та ОСОБА_4. земельні ділянки були придбані у 1999 році, а позивачем незавершений будівництвом будинок був
придбаний через п"ять років після цього - в 2004
році і тому права позивача при таких обставинах порушені бути не можуть, бо
в даному випадку встановлено, що помилкові дії міського відділу земельний
ресурсів, який надав виконкому не перевірені дані про розмір ділянки ОСОБА_3 та
розташування його на місцевості, призвели до видачі з порушенням виконкомом
акту на право власності на землю ОСОБА_3. Суд вважає, що при цьому немає
значення, хто був власником будинку №АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 чи інші
особи, це порушення було допущене у 1999
році стосовно власників будинку за останньою адресою, а відомо про це стало
ОСОБА_1., як
останньому власнику цього будинку, в серпні 2006 року,

У решті вимог
позивача - про
визнання рішення виконкому №
144 від 17.03.1999 року
незаконним та скасування цього рішення суд вважає, що позивачу варто відмовити,
бо рішення винесене на законних підставах, пунктом 2 цього рішення, в
якому вказано, що виконком вирішив "Передать бесплатно в частную собственность для
строительства и обслуживания дома и хозяйственных построек земельные участки до
0,1 га, которые находятся в пользовании граждан согласно приложения №1.
Приложение №1: 1. ОСОБА_3, адрес участка: АДРЕСА_2, не порушені права
ні позивача, ні третьої особи

7

ОСОБА_3 Це рішення винесене
відповідно положень Закону України "Про місцеве самоврядування в
Україні" , тому у суда немає підстав
для визнання цього рішення незаконним та недійсним.

Доводи позивача
про те, що земельні ділянки третіх осіб знаходяться у санітарній зоні, суд не
приймає до уваги, бо вказане не знайшло свого підтвердження в судовому
засіданні.

На підставі ч.З
ст. 94 КАС
України суд вважає за необхідне стягнути з Костянтинівського міського відділу
земельних ресурсів на користь ОСОБА_1. судові витрати по наданню останньому
юридичної допомоги у розмірі 1050
гривень, судові витрати документально підтверджені (а.с. 1).

Керуючись ст.
ст. 17, 18, 19, 94, 99,
158 Кодексу адміністативного судочинства України, ст.158 ЗК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Державний
акт про право приватної власності на землю,

зареєстрований
за № 2598 від 07.04.1999 року на земельну
ділянку для

обслуговування
житлового будинку і господарських споруд за адресою:

АДРЕСА_2 на ім"я ОСОБА_3 та

державний акт про право приватної власності на землю,
зареєстрований за № 3654
від 03.08.1999 року на
земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд за
адресою АДРЕСА_3
на ім"я ОСОБА_4 скасувати.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_1. відмовити.

Стягнути з
Костянтинівського міського відділу земельних ресурсів на користь ОСОБА_1 судові
витрати по наданню останньому юридичної допомоги у розмірі 1050 (одна тисяча
п"ятдесят) гривень.

На постанову
може бути подана заява про апеляційне оскарження в Апеляційний суд Донецької
області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня ії
проголошення, апеляційна скарга на постанову - протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя

Постанова
надрукована в нарадчій кімнаті