Справа № К-19173/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2007 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака
В.І.

суддів Білуги С. В.

Гаманка О.І.

Загороднього
А. Ф.

Заїки М.М.

при секретарі Лелюк О. П., за участю позивача та його представника ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу апеляційного суду Донецької області від 11 квітня 2006 року у справі
за його позовом до управління Пенсійного фонду України в Добропільському районі
Донецької області про перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и л а:

У
грудні 2005 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до управління
Пенсійного фонду України в Добропільському районі Донецької області про
перерахунок пенсії.

Постановою Добропільського міськрайонного
суду Донецької області від 11 січня 2006 року позов задоволено. Визнано
неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України в Добропільському
районі Донецької області провести перерахунок пенсії
та зобов'язано відповідача зробити перерахунок розміру пенсії на підставі
довідки про заробітну плату за 1986-1990 роки.

Ухвалою апеляційного
суду Донецької області від 11 квітня 2006 року скасовано постанову Добропільського міськрайонного суду Донецької області від
11 січня 2006 року та постановлено нове рішення, яким ОСОБА_2 відмовлено в
позові до управління Пенсійного фонду України в Добропільському районі
Донецької області.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 11 квітня 2006 року та залишити в силі
постанову Добропільського міськрайонного суду
Донецької області від 11 січня 2006 року.

Колегія суддів,
перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, рішення суду
апеляційної інстанції щодо правильного застосування норм матеріального та
процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 з 25 лютого 1967 року працював в колгоспі ім. Куйбишева Октябрської
сільської ради Добропільського району на посаді голови колгоспу. З 25 грудня
1993 року сільхозгосподарство було реорганізовано в КСП ім. Куйбишева. В 1996
році він припинив трудову діяльність в зв'язку з виходом на пенсію за віком.

У листопаді 2005 року ОСОБА_2 звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок розміру його пенсії за віком на підставі
наданої ним довідки з архівного відділу Добропільської районної ради про
заробітну плату за 1986-1990 роки, яка нараховувалась йому на підставі
Положення про оплату праці, що ухвалювалась на щорічних зібраннях членів
колгоспу ім. Куйбишева.

21 листопада 2005 року комісія з питань
пенсійного забезпечення управління Пенсійного фонду України в Добропільському
районі його заяву відхилила, мотивуючи своє рішення тим, що у довідці про
зарплату відсутні посилання на нормативні документи, на підставі яких йому за
місцем роботи проводились нарахування за підсумками року.

Суд першої інстанції правильно послався на постанову
Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2005 року №306, якою затверджено
Порядок визначення заробітної плати для обчислення пенсії особам, які у період
до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з
якої сплачувалися внески на державне пенсійне страхування отримували заробітну
плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував
календарний місяць.

Судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок, що
довідка про заробітну плату ОСОБА_2 в колгоспі ім. Куйбишева за 1986-1990 роки
не суперечить вимогам Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки зарплата позивачу виплачувалась на підставі
нормативно-правового акту та Положення про оплату праці в колгоспі ім. Куйбишева
за підсумками роботи за рік і є достатньою підставою для розгляду питання про
перерахунок позивачу розміру щомісячної пенсії.

На підставі досліджених доказів судом першої інстанції
встановлено, що в колгоспі ім. Куйбишева, де працював позивач, Положення про
оплату праці приймалось щорічно на підставі нормативно-правового акту -
«Рекомендацій про оплату праці в колгоспах Української РСР».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд
безпідставно зазначив, що висновки суду ґрунтуються на неповно з'ясованих
обставинах, не спростував доказів, досліджених судом першої інстанції, нових
доказів не досліджував та постановив помилкове рішення.

Відповідно до
частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд
касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової
оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За таких обставин ухвалу суду апеляційної інстанції необхідно скасувати, а
постанову суду першої інстанції - залишити в силі як таку, що ґрунтується на
чинному законодавстві та скасовану помилково.

Керуючись статтями 220, 221, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у
х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Донецької області
від 11 квітня 2006 року у справі за його позовом до управління Пенсійного фонду
України в Добропільському районі Донецької області про перерахунок пенсії
скасувати.

Постанову Добропільського міськрайонного суду
Донецької області від 11 січня 2006 року залишити
в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Співак В. І.

Судді
Білуга С. В.

Гаманко О. І.

Загородній А. Ф.

Заїка М. М.

З оригіналом згідно суддя Гаманко
О. І.