Справа № 2-а-3/2008
Суддя: Гончаренко Т.В.
Дата ухвалення: 2008-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №2-а-123/2007 року
справа №2-а- 3 /2008 року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2008 року
м.Звенигородка

Звенигородський районний суд,Черкаської області

в
складі:головуючої судді Гончаренко Т.В.

при секретарі Дрига А.В.

з
участю:позивача
ОСОБА_1

представника
позивача адвоката ОСОБА_2

представників відповідача
Сенник Т.В.

Добро
вольської С.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м.Звенигородка справу за адміністративним позовомОСОБА_1до Пенсійного фонду
України в Звенигородському районі,Черкаської області про визнання дій
Пенсійного фонду України в Звенигородському районі про позбавлення наукової
пенсії незаконними ,стягнення невиплаченої суми пенсії та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі,Черкаської області про визнання дій Пенсійного фонду
України в Звенигородському районі про позбавлення наукової пенсії незаконними
,стягнення невиплаченої суми пенсії та моральної шкоди,в якій просить суд
визнати неправомірними дії Пенсійного фонду України в Звенигородському районі
по позбавленню його наукової пенсії,зобов»язати Пенсійний фонд України в
Звенигородському районі відновити його пенсійне забезпечення у відповідності до Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність»,зарахувавши до наукового стажу 2 роки служби у лавах Збройних сил
СССР в 1970-1972 роках,зобов»язати відповідача перерахувати призначену наукову
пенсію з урахуванням двох років служби в Збройних силах,стягнути з відповідача
на його користь різницю недотриманої пенсії за період з 20.10.2005 року по
26.05.2006 року та з 1.11.2006 року по день винесення рішення,а також стягнути
з Пенсійного фонду України в Звенигородському районі на його користь 50 000 грн. моральної шкоди,
мотивуючи це тим,що він є кандидатом
сільськогосподарських наук згідно рішення Ради при Білоруському науково-дослідному інституту землеробства та
агрохімії від 26 лютого 1988 року (протокол №14),так як він з 1970 року
пропрацював на різних посадах керівників і спеціалістів сільського господарства
та займався науковою діяльністю.19 жовтня 2005 року він подав заяву до
Пенсійного фонду в Звенигородському районі,але її не було зареєстровано
належним чином,тому що потрібні були ,ще деякі документи і лише 06 січня 2006
року прийняли його заяву,03 квітня 2006 року відповідач розглянув дану заяву та
відмовив йому в призначенні наукової пенсії,в зв»язку з тим,що у нього не
вистачає наукового стажу,потрібного для призначення наукової пенсії,а саме
зарахували лише 18 років 5 місяців наукового стажу,дане рішення Пенсійного
фонду України в Звенигородському районі він оскаржив,а тому йому нарахували
науковий стаж 20 років 5 місяців,але знову відповідач не призначив йому наукової
пенсії,так як не вистачало деяких документів та довідок.Після надання ним всих
необхідних документів ,виявилося ,що його науковий стаж становить 22 роки та 8
місяців і йому відповідач 26 травня 2006 року
призначив наукову пенсію,але не з часу звернення ,як передбачено
законодавством,а з

- 2 -

моменту подання останньої довідки і не врахувавши при
цьому 2 роки служби в Збройних Силах.Відповідач порушив норму закону і
призначив йому пенсію не з дня звернення,з 19.10.2005 року,а значно пізніше,а
тому йому не було сплачено наукову пенсію з а період з 19.10.2005 року по
26.05.2006 року,тобто за 5 місяців 6 днів,сума недоотриманої ним пенсії за цей
період становить 3158,85 грн.,з розрахунку
1160,68 грн.(наукова пенсія)- 553,21 грн.(пенсія по віку)=607,47 грн.х5
міс.6днів=3158,85 грн.З 01 листопада
2006 року з нього було знято нарахування наукової пенсії і на даний час
він отримує тільки пенсію за віком.Враховуючи вищевикладені обставини позивач
подав скаргу на відповідача до Пенсійного Фонду України,але йому було надано
відповідь,що він не має необхідного 20-ти річного наукового стажу і підстав для
призначення пенсії за нормами закону України «Про наукову і науково-технічну
діяльність» не має,дане рішення Пенсійного Фонду України про позбавлення його
наукової пенсії , він вважає незаконним.Моральна шкода полягає у тривалих
душевних стражданнях спричинених неправомірними діями пенсійного фонду України
в Звенигородському районі,а саме незаконного позбавлення його наукової
пенсії.Небажанням відповідача добровільно призначити йому наукову
пенсію,тривалим зверненням до відповідача протягом 2-х років,розмір його
душевних страждань є безмежним,але враховуючи їх тривалість,характер,тяжкість вимушених
змін у його житті,прикладених зусиль,а також виходячи із засад
розумності,виваженості та справедливості,а тому розмір відшкодування йому
моральної шкоди становить 50 000 грн.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1. підтримав позовні вимоги в повному об»ємі
та надав суду заяву про доповнення
позовних вимог,а саме просить суд врахувати до науковго стажу період роботи з
16.08.1993 року по 01.05.1994 рік на посаді проректора з наукової роботи
Українського інституту бізнесу і психології,визнати незаконними дії пенсійного
фонду України в Звенигородському районі про переведення з виду на вид з 26.10.20067 року,визнати незаконним
розпорядження №148674 від 26.10.2006 року пенсійного фонду України в Звенигородському
районі,а також стягнути з відповідача 10000 грн. моральної шкоди,мотивуючи це
тим,що йому не було зараховано до
наукового стажу період роботи з 16.08.1993 року по 01.05.1994 рік ,так як у
нього не було довідки про те,що він дійсно пропрацював на посаді проректора з
наукової роботи Українського інституту управління бізнесу і психології,даний
інститут був заснований на правах комунальної власності Ватутінської міської
ради 31.03.1993 року рішенням №144 та
ліквідований 21.02.1996 року рішенням №109.Підтвердження того,що він дійсно
працював на посаді проректора з наукової роботи підтверджується записом у
трудовій книжці і даний період становить 8 місяців,а тому вони повинні бути
враховані при обчисленні наукового стажу.Моральна шкода полягає в тому,що
певний період часу він був позбавлений можливості продовжувати свою наукову
діяльність,а також повинен витрачати додатковий час на організацію свого
життя,вести мінімальні затрати на свою сім»ю,що його пригнічує.крім того
душевні хвилювання ,які він переніс внаслідок неотримання ним наукової пенсії
безмежні,на даний час він також морально
страждає,адже пройшов певний період часу з того моменту, коли його незаконно
позбавили наукової пенсії та пояснив суду,що в 1988 році йому присуджено вчену
ступінь кандидата сільськогосподарських наук,його загальний науковий стаж
становить 24 роки і 8 місяців (включаючи 2 роки проходження служби в рядах
Збройних Сил СССР),він як кандидат сільськогосподарських наук працював на
посадах в галузі сільського господарства і його посади відповідають посадам
галузі наук з якої присуджено вчену ступінь.В Законі України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» не йдеться про поділ організацій за формою
власності,де працює науковий працівник,який має науковий ступінь,таким чином
для нього ,як кандидата сільськогосподарських наук,весь час роботи на
посадах,що відповідають науковій посаді,в колгоспі та інших
підприємствах,установах,організаціях сільськогосподарського спрямування різних
форм

- 3 -

власності,зараховується
до стажу наукової роботи,а тому посилання відповідача на Постанову Кабінету
Міністрів №257 від 04.03.2004 року з змінами та доповненнями є безпідставними
,так як ця постанова суперечить нормам Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» в якому не має поділу організацій за формою
власності.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 підтримує позивачаОСОБА_1 та
просить суд задоволити позовні вимоги в повному об”ємі,так як вважає,що
позивача незаконно відповідач пенсійний фонд України в Звенигородському районі
позбавив наукової пенсії.У позивачаОСОБА_1 достатньо наукового стажу і
становить він 24 роки 8
місяців,включаючи 2 роки проходження
служби в армії та викладацькою діяльністю в Українському інституті управління
бізнесу і психології м Ватутіне,Черкаської області з 17.08.1993 року по
29.04.1994 року,з 01.05.1994 року по 01.09.1995 року.з 02.09.1995 року по
02.11.1995 рік.

Представники відповідача
Пенсійного Фонду України в Звенигородському районі,Черкаської області
Сенник Т.В. та Добро вольська С.А. даний позов заперечують та просять суд
відмовити в задоволенні позову і подали заперечення на даний позов в якому
зазначають,що відповідно до ст.24 Закону України „Про наукову та
науково-технічну діяльність” пенсія науковому працівнику призначається при
досягненні пенсійного віку та за наявності стажу роботи,зокрема ,чоловікам не
менше 25 років у т.ч. стажу наукової роботи не менше 20 років.

Згідно з
ч.8 ст.24 Закону України „Про наукову та
науково-технічну діяльність” вичерпний перелік наукових (науково-педагогічних)
працівників підприємств,установ ,організацій,вищих навчальних закладів ІІІ-ІУ
рівнів акредитації,перебування на яких дає право на призначення пенсії
відповідно до ст.24 даного закону,затверджується Кабінетом Міністрів України з
урахуванням ст.ст.22-1,22-2 зазначеного вище закону.Відповідно до цієї норми
закону.Кабінет Міністрів України постановою від 04.03.2004 року №257 затвердив
відповідний перелік.Оскільки ,відповідно до зазначеного переліку,а також
ст.22-3 Закону України „Про наукову та науково-технічну діяльність” служба в
лавах Збройних Сил СРСР не зараховується до стажу наукової роботи,твердження
позивачаОСОБА_1,щодо зарахування часу строкової військової служби до наукового
стажу не має правового обґрунтування.Стаття 22-3 вищевказаного закону та п.2
вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України передбачає,що до стажу
наукової роботи зараховується,зокрема,час роботи наукових
(науково-педагогічних)_ працівників на посадах,зазначених у ст.118 Кодексу
законів про працю України,якщо цій роботі безпосередньо передувала і після неї
слідувала робота на посадах,передбачених переліком,та час роботи осіб,які мають
науковий ступінь,на посадах за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей
галузі науки,з якої присуджено науковий ступінь,з дня зайняття посади за цією
спеціальністю і при цьому ,згудно з п.2-1 постанови,дія цієї постанови
поширюється на наукових працівників,які працювали на державних підприємствах,в
установах,організаціях та вищих навчальних закладах колишніх Української
РСР,інших республік СРСР,а також СРСР.Відповідно до Закону України СРСР „Про
кооперацію в СРСР” ,колгосп-це кооперативна організація селян,які добровільно
об”єдналися для спільного ведення сільськогосподарського виробництва,а тому
підстав для зарахування позивачу ОСОБА_1 до наукового стажу періоду роботи у
колгоспі за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей галузі науки,з
якої присуджено науковий ступінь відсутні,оскільки без урахування періодів
роботи в колгоспі,позивач ОСОБА_1. не має необхідного 20-річного наукового
стажу,законних підстав для призначення пенсії за нормами Закону України „Про
наукову та науково-технічну діяльність „ немає.

- 4
-

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від
31.03.1995 року „Про судову практику в справах прол відшкодування моральної
(немайнової) шкоди”,зі змінами внесеними
згідно з Постановою Пленумсу Верховного суду №5 від

25.05.2001 року спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються тоді,коли право
на її відшкодування безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає
з її положень,у випадках поширення відомостей,що не відповідають дійсності і
порочать честь,гідність чи ділову
репутацію (ст.7 ЦК України),заподіяння шкоди діяннями іншої особи,яка порушила
законні права громадянина чи організації,якщо вона не доведе,що моральна шкода
завдана не з її вини (ст.440-1 ЦК України),а також якщо відшкодування моральної
шкоди встановлено іншими законами України.Вищевказаною Постановою
визначається,що під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань,або інших негативних явищ,заподіяння фізичній чи юридичній
особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст.137 ЦПК України у позовній заяві має бути зазначено,в
чому полягає ця шкода,якими неправомірними діями діями чи бездіяльністю її
заподіяно позивачеві,з яких міркувань він виходив,визначаючит її розміри та
якими доказами це підтверджується,а тому враховуючи вищевикладене немає підстав
для відшкодування моральної шкоди,оскільки відповідач пенсійний фонд України в
Звенигородському районі діяв на підставі чинного законодавства.

Статтею
99 КАС України встановлено річний строк звернення до адміністративного
суду.Оскільки ,відповідачем пенсійним фондом України в Звенигородському районі
оскаржуване позивачем рішення про призначення пенсії винесено 26.05.2005 року,а
адміністративний позов складений 03.10.2007 року,керуючись ст.100 КАС України
просять суд відмовити у задоволення позову на підставі пропущення позивачем
строку звернення до адміністративного суду.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали
справи, суд вважає, що позов не підлягає до
задоволення із слідуючих підстав.

Позивач ОСОБА_1. дійсно є кандидатом
сільськогосподарських наук згідно рішення Ради при Білоруському науково-дослідному інституту землеробства та
агрохімії від 26 лютого 1988 року (протокол №14).

19
жовтня 2005 року позивачу виповнилося 55 років і він досяг пенсійного віку.

Відповідно до ст.24 Закону України „Про
наукову та наукову -технічну діяльність” пенсія призначається при наявності стажу наукової роботи не менше
20 років.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1571 від 22.11.2001 року „Перелік
посад наукових (науково-педагогічних) працівників державних підприємств,установ,організацій.перебування
на яких дає право на призначення пенсій і виплату грошової допомоги у випадку
виходу на пенсію відповідно до ст.24 Закону України „Про наукову та наукову
-технічну діяльність” право на наукову пенсію має керівник
(завідуючий,начальник)заступники керівника (завідуючого,начальника)головний
конструктор (інженер технолог тощо),провідний
конструктор (інженер ,технолог тощо) наукового підрозділу ,відділення
,комплексу ,центру,відділу ,лабораторії,сектору,бюро,групи по науковому
напрямку діяльності організації (її філіалу).

Відповідно ст.24 ч.8 Закону
України „Про наукову та науково-технічну діяльність” вичерпний перелік наукових
(науково-педагогічних) працівників підприємств,установ ,організацій,вищих
навчальних закладів ІІІ-ІУ рівнів акредитації,перебування на яких дає право на
призначення пенсії відповідно до ст.24 даного закону,затверджується Кабінетом
Міністрів України з урахуванням ст.ст.22-1,22-2 зазначеного вище
закону.Відповідно до цієї норми закону.Кабінет Міністрів України постановою від
04.03.2004 року №257 затвердив відповідний перелік.Оскільки ,відповідно до
зазначеного переліку,а також ст.22-3 Закону України „Про наукову та
науково-технічну діяльність” служба в лавах

- 5 -

Збройних Сил СРСР
не зараховується до стажу наукової роботи,так позивач ОСОБА_1. проходив службу
в лавах Збройних Сил СРСР з 28.11.1970 року по 06.12.1972 рік ,даний період
становить 2 роки і 8 місяців,а тому твердження позивачаОСОБА_1,щодо зарахування
часу строкової військової служби до його наукового стажу не має правового
обґрунтування.

Відповідно до стаття 22-3 Закону України „Про наукову та
науково-технічну діяльність” та п.2
вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України передбачає,що до стажу
наукової роботи зараховується,зокрема,час роботи наукових
(науково-педагогічних)-працівників на посадах,зазначених у ст.118 Кодексу
законів про працю України,якщо цій роботі безпосередньо передувала і після неї
слідувала робота на посадах,передбачених переліком,та час роботи осіб,які мають
науковий ступінь,на посадах за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей
галузі науки,з якої присуджено науковий ступінь,з дня зайняття посади за цією
спеціальністю і при цьому ,згудно з п.2-1 постанови,дія цієї постанови
поширюється на наукових працівників,які працювали на державних підприємствах,в
установах,організаціях та вищих навчальних закладах колишніх Української
РСР,інших республік СРСР,а також СРСР.

З
01.01.1973 року по 19.02.1980 рік,з 04.01.1989 року по 28.02.1989
рік,16.03.1989 року по 31.12.1989 рік,з 01.01.1990 року по 16.08.1993 рік працював у колгоспах на різних посадах,а саме
на посадах агронома,начальником дільниці,агроном-агрохімік,виконуючий обов”язки
завідуючого дільницею,головного агронома,завідуючий агрохімічною лабораторією,що
підтверджується записавми в трудовій книжці позивачаОСОБА_1(а.с.21-28) та
проведеним пенсійним фондом України в Звенигородському районі ,Черкаської
області розрахунком стажу позивача (а.с.68).

Відповідно до Закону України СРСР „Про кооперацію в СРСР” ,колгосп-це
кооперативна організація селян,які добровільно об”єдналися для спільного
ведення сільськогосподарського виробництва,а тому підстав для зарахування
позивачу ОСОБА_1 до наукового стажу періоду роботи у колгоспі за спеціальністю
відповідно до групи спеціальностей галузі науки,з якої присуджено науковий
ступінь відсутні,оскільки без урахування періодів роботи в колгоспі,позивач
ОСОБА_1. не має необхідного 20-річного наукового стажу.

З 25.03.1980
року по 08.12.1988 рік працював в Звенигородському
районному виробничому об”єданні
сільського господарства „Сільгоспхімія” ,що також підтверджується
записом у трудовій книжці позивача
(а.с.23-24) ,даний стаж роботи також неможливо врахувати для обчислення
науково стажу позивачу ОСОБА_1,оскільки згідно ксерокопії довідки №135
від 28.11.2005 року виданої ВАТ
„Звенигородкаагрохім”,дане підприємство виконує господарську діяльність,а не
наукову,а тому він не міг займатися науковою роботою за вищевказаний період
часу.Також ВАТ „Звенигородкаагрохім” в
даній довідці просить не враховувати для обчислення наукового стажу та
призначення наукової пенсії згідно ст.24 Закону України „Про наукову та
науково-технічну діяльність” довідку №105 від 29.09.2005 року видану даним
підприємством позивачу ОСОБА_1 (а.с.112-113).

З 16.08.1993
року по 29.04.1994 року працював на посаді проректора по науковій роботі
Українського інституту управління,бізнесу та психології м.Ватутіне,Черкаської
області, даний стаж також неможливо зарахувати до наукового,оскільки ,згідно
ксерокопії довідки від 10.05.2006 року №15/22-575 виданої Департаментом
науково-технологічного розвитку Міністерства освіти і науки України,в якій
зазначено,що під час роботи позивачаОСОБА_1 в Інституті управління бізнесом,цей
навчальний заклад не мав ІІІ-ІУ рівня акредитації,зазначений період часу роботи
не зараховується до наукового стажу,а відповідно до п.2 Постанови Кабінету
Міністрів України від 04.03.2004 року №257 до наукового стажу,який дає право на
призначення пенсій та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію
відровідно до ст.24 Закону України „Про наукову та науково-

- 6 -

технічну діяльність” зараховується ,зокрема,час роботи
осіб..які мають науковий ступінь,на посадах за спеціальністю відповідно до
групи спеціальностей галузі науки,з якої присуджено науковий ступінь,з дня
зайняття посади за цією спеціальністю.(а.с.90)

Пенсійний
фонд України в Звенигородському районі ,Черкаської помилково нарахували та здійснювали
виплату наукової пенсії позивачу ОСОБА_1 з 25.05.2006 року по жовтень 2006 року
і він отримував пенсію,як науковець,в
судовому засіданні представники відповідача пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Сенник Т.В. та Добровольська С.А. визнали дану помилку
та зазначили,що вони помилково нарахували науковий стаж позивачу за періоди
роботи в колгоспах та Українському інституті управління бізнесу та психології
м.Ватутіне ,Черкаської області,за період його роботи в Звенигородському районному
виробничому об”єданні сільського
господарства „Сільгоспхімія” .

З
26.10.2006 року та по даний час позивач ОСОБА_1. отримує пенсію за віком в
розмірі 553 грн.21 коп. ,що підтверджується довідкою виданою пенсійним фондом
України в Звенигородському районі,Черкаської області від 06.02.2007
року.(а.с.20).

Враховуючи
вищевикладене суд вважає,що законних підстав для призначення пенсії за нормами
Закону України „Про наукову та науково-технічну діяльність” немає,а також
підстав для стягнення моральної шкоди суд не вбачає у зв”язку з відсутністю
вини в її заподіянні позивачу ОСОБА_1 відповідачем пенсійним фондом України в
Звенигородському районі,Черкаської області та не доведення її в судовому
засіданні.

На підставі ст.ст.1,22-3,24 Закону України
„Про наукову і науково-технічну діяльність”, Постанова Кабінету Міністрів
України №257 від 4.03.2004 року, та керуючись ст.ст.10-12,71,158-163 КАС
України,суд,-

П О С Т А Н О В И В:

в адміністративному позовіОСОБА_1до
пенсійного фонду України в Звенигородському районі,Черкаської області про
визнання дій пенсійного фонду України в Звенигородському районі про позбавлення
наукової пенсії незаконними ,стягнення невиплаченої суми пенсії та моральної
шкоди - відмовити.

Від сплати судового збору управління
пенсійного фонду в Звенигородському
районі звільнено на підставі ст..4 п.34 Декрету Кабінету Міністрів
України „Про державне мито”.

ОСОБА_1.
від сплати судового збору звільнити на підставі ст..4 п.18 Декрету Кабінету
Міністрів України „Про державне мито”.

Постанова
може бути оскаржена до Київського апеляційного суду. Заява про апеляційне
оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення постанови, а
апеляційна скарга протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.
Заява та апеляційна скарга подаються до
апеляційного суду через Звенигородський районний суд, одночасно копія
апеляційної скарги надсилається до Київського апеляційного суду.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається в строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви або апеляційної
скарги, якщо такі не були подані.

Суддя