Справа № 22-а-1067/2007
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2007-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Побережна О.Д. Справа
№ 22-а-1067/07
Сокирянський районний суд Чернівецької обл. № 2а-04/07 Рядок
статзвіту № 38
Доповідач: Шавель Р.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
серпня 2007 року Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Шавеля
Р.М.,

суддів: Улицького
В.З. та Обрізка І.М.,

при секретарі - Федаш
О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну
справу за апеляційною скаргою Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Чернівецької
державної адміністрації на постанову Сокирянського районного суду Чернівецької обл.
від 02.04.2007р., -

в с т а н о в и л а:

24.11.2006р. позивач
ОСОБА_1звернувся до суду з позовом (а.с. 2), в якому, з врахуванням здійснених
під час розгляду справи доповнень та змін (а.с. 40), просить стягнути з
відповідача Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в
Чернівецькій обл. на його користь суму недоплаченої одноразової щорічної
допомоги учасникам бойових дій та інвалідам війни, у розмірі 3653 грн.

Постановою суду від 02.04.2007р.
адміністративний позов ОСОБА_1. до Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення
Чернівецької державної адміністрації, третя особа Головне управління праці та
соціального захисту населення Чернівецької державної адміністрації задоволений
частково, стягнуто з відповідача в користь позивача недоплачену грошову
допомогу в розмірі 2243 грн.

Постанова мотивована тим, що
позивач, будучи ветераном війни-учасником бойових дій, інвалідом ІІІ групи,
користується пільгами, встановленими законодавством для ветеранів війни
-інвалідів війни. Всупереч вимогам п.5 ст. 12 і п.5 ст. 13 Закону України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” ОСОБА_1. лише частково
були виплачені протягом 2005-2006рр. разові грошові допомоги у визначених
розмірах. Згідно ст. 22 Конституції України не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесення змін до
чинних законів. Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” зменшення таких виплат не передбачено, не можуть такі
зменшуватися Законами України про державний бюджет на відповідний рік. За таких
обставин позов є обґрунтованим і з відповідача підлягають стягненню 1410 грн.
недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги за 2005 рік як учаснику
бойових дій та 2243 грн. як інваліду війни ІІІ групи.

Між тим, позивачем пропущений строк звернення за виплатою щодо стягнення
даної допомоги за 2005 рік, який закінчився 30.09.2006р., тому в цій частині
позовних вимог відмовлено у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

В апеляційній скарзі відповідач Центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат в Чернівецькій обл. просить постанову скасувати в частині
задоволених позовних вимог та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні
позову, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт вважає, що позивач користувався пільгами, передбаченими Законом
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, тому
йому було відомо про строки оскарження виплат та їх розміри за цим Законом.

Аналіз чинного законодавства показує, що всі видатки держави за всіма
напрямками визначаються КМ України та затверджуються в Законі України “Про
Державний бюджет України” на відповідний рік, який приймається ВР України, і не
можуть бути змінені будь-якою установою чи організацією України. З огляду на
наведене слідує, що органи праці та ін. не можуть змінити видатки, які визначені
державним бюджетом на відповідний рік, оскільки це є прямим порушенням
Конституції України та Бюджетного кодексу України. Вони також не несуть
відповідальності за рішення КМ України та ВР України.

Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління
праці та соціального захисту населення Чернівецької державної адміністрації
здійснив виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1. відповідно до
Конституції України та Закону України “Про Державний бюджет” на відповідний
рік, Бюджетного кодексу України, поданих списків та статусу отримувача
допомоги. Таким чином, органи соціального захисту, а відповідно і Центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в Чернівецькій обл., не є належними
відповідачами по справі.

Також в розглядуваній ситуації позивачем пропущений без поважних причин
строк звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну
скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
що ОСОБА_1. є ветераном війни - учасником бойових дій, а з 13.02.2006р. -
інвалідом ІІІ групи і користується пільгами, встановленими законодавством
України для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с. 5, 7, 8).

Відповідно до п.5 ст. 12 Закону
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” щорічно
до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком, а згідно п.5 ст. 13 цього Закону України
щорічно до 5 травня інвалідам війни ІІІ групи виплачується разова грошова
допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

В суді представники відповідача і
третьої особи не заперечили права позивача на отримання даної допомоги, ними
визнано обставини виплати позивачу в 2005-2006рр. зазначеної грошової допомоги
у розмірі 520 грн., з яких: у 2005р. - 250 грн., у 2006р. - 270 грн.

Між тим, вказана допомога виплачена
позивачу відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” за рахунок державного бюджету у визначених Законом України
“Про Державний бюджет України” на 2005 та 2006 роки розмірах.

Фінансування виплати допомоги та її
розміри встановлюються Законом України “Про Державний бюджет України” на
відповідний рік, який затверджується ВР України.

Постановою КМ України № 177 від 18.02.2004р. “Про забезпечення щорічної
виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” визначено, що
Міністерство фінансів України і Державне казначейство України забезпечують
щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики
України для виплати вказаної допомоги у розмірах, установлених законом про
державний бюджет на відповідний рік, для подальшого їх перерахування місцевим
органам праці та соціального захисту населення, які, в свою чергу, здійснюють
фізичну виплату цієї допомоги ветеранам війни.

Згідно Бюджетного кодексу України та
Конституції України видатки державного бюджету, за якими виплачується допомога
до 9 травня, здійснюються тільки у відповідному році і лише в межах державного
бюджету України відповідного року.

Фінансове забезпечення областей для
здійснення виплати одноразової допомоги до 9 травня проводиться відповідно до
кількості облікованих отримувачів допомоги, їх статусу у розмірах, визначених
Законом України “Про Державний бюджет України” на відповідний рік. Виплати
проводяться відповідно до затверджених кошторисів видатків на відповідний
бюджетний рік та паспортів бюджетної програми, затверджених спільним наказом
Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства фінансів
України.

Таким чином, відповідачем і третьою
особою суми надання одноразової допомоги до 9 травня не визначаються, вони не
наділені повноваженнями щодо перерахунку вказаної допомоги та її виплати поза
межами відповідного бюджетного року.

На них законодавством покладений обов'язок здійснення обліку отримувачів
одноразової допомоги, узагальнення по них інформації (органи праці та
соціального захисту) та проведення перевірки уточнених списків отримувачів
допомоги, подача платіжного документа до органів державного казначейства, за
яким з відкритого Міністерством фінансів України у держаному казначействі
кожної області рахунку кошти перераховуються на поштові відділення для виплати
отримувачам.

Після 30 вересня відповідного року
відкритий на вказані цілі рахунок казначейством закривається, а кошти повертаються
до державного бюджету, що в подальшому унеможливлює будь-які виплати.

З урахуванням вище наведеного та
обставин справи в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про те,
що підстави для стягнення на користь ОСОБА_1. сум недоплаченої одноразової
щорічної допомоги учасникам бойових дій та інвалідам війни, у розмірі 3653
грн., є відсутніми, а тому позивачу з задоволенні його позовних вимог слід
відмовити за безпідставністю.

Оскільки постанова суду першої
інстанції винесена з порушенням норм матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, то оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 195, п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207 КАС
України, ст.ст. 92, 95 Конституції України, п.5 ст. 12 і п.5 ст. 13 Закону
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
постановою КМ України № 177 від 18.02.2004р., колегія суддів -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення Чернівецької державної адміністрації задоволити
частково.

Постанову Сокирянського районного суду Чернівецької обл. від 02.04.2007р.
скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1відмовити
за безпідставністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції
протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий Р.М.Шавель

Судді: В.З.Улицький

І.М.Обрізко