Справа № 2-а-215/2007
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2007-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-215 /07
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2007 року м.
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді
при секретарі судового засідання Курдиш М.В.
за участі позивача та представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті
Житомирі адміністративну справу за позовом
приватного підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м.
Житомирі про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень
від 08.06.2007 року ,
інспекції у м. Житомирі по акту перевірки його підприємницької діяльності від
24.05.2007 року. Вимоги мотивує тим, що
у 2007 році відповідачем була проведена перевірка його діяльності, як
суб'єкта підприємницької діяльності за період з 01.10.2004 року по 30.09.2006
року. В ході перевірки відповідачем були виявлені порушення податкового
законодавства в області сплати податку на додану вартість та у сфері порядку
одержання торгового патенту. Відповідно до висновків були винесені податкові
повідомлення-рішення про сплату податку на додану вартість та застосовані
фінансові санкції. Після оскарження податкових повідомлень-рішень в
адміністративному порядку, останні були скасовані та була проведена повторна
позапланова документальна перевірка його фінансово-господарської діяльності. На
підставі складеного за результатами перевірки акту, відповідачем були прийняті
незаконними, оскільки порушення виявлені
при перевірці, зазначені у двох актах, в
зазначених актах вказані різні суми, а тому незрозуміло на який акт необхідно посилатись. Оскільки акти суперечливі, відповідно не відповідають вимогам Закону і прийняті відносно нього повідомлення-рішення.
Крім того відповідачем при нарахуванні податку на додану вартість та
застосуванні штрафних санкцій, не було
взято до уваги, що всі одержані та сплачені ним суми при розрахунках з
контрагентами, правильно і достовірно відображені в реєстраційних журналах. Всі
підприємства, з якими він знаходився в договірних відносинах, були платниками
податку, оскільки в момент укладення договорів купівлі-продажу входили в Єдиний
реєстр підприємств, мали всі реквізити юридичної особи. Ніяких спорів з
контрагентами у нього не виникало.
В судовому
засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснив, що він,
як суб'єкт підприємницької діяльності виконував своє господарську діяльність з
дотримання вимог закону, сплачував всі податки. Несплата податків іншими підприємствами
не відноситься до його діяльності. На момент укладення договорів
купівлі-продажу, інші підприємства були платниками податку. Що стосується
надання маркетингових послуг ПП „Альтаїр”, вважає, що всі документи, що
підтверджують дані послуги є в наявності. Дані документи були надані і
перевіряючим. Вважає, що відповідачем спеціально занижена сума податку на
додану вартість та завищене від'ємне значення податку на додану вартість, що
зазначено ним у звіті.
відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує з тих підстав,
що позивачем в господарській діяльності були допущені порушення податкового
законодавства, зокрема завищення
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, занижене податкове зобов'язання з податку на додану вартість
до сплати в бюджет; до складу податкового кредиту позивачем включено податок на
додану вартість згідно податкових
накладних, складених підприємствами, які не є платниками податку; до складу
податкового кредиту позивачем було занесено
суму податку на додану вартість
згідно податкової накладної з
вартості маркетингових послуг за відсутності відповідних документів. Акт про результати проведення позапланової
документальної перевірки господарської
діяльності позивача від 24.05.2007 року відповідає фактичним обставинам, що
були встановлені в ході такої перевірки. За виявлені порушення начальником
грн. штрафних санкцій.
Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, встановив: з
03.05.2007 року по 17.05.2007 року відповідачем на підставі скарги позивача
ОСОБА_1 на акт планової комплексної
документальної перевірки, була проведена позапланова документальна
перевірка з питань дотримання ОСОБА_1, як суб'єктом підприємницької діяльності
питань дотримання податкового законодавства за період з 01.10.2004 року по
30.09.2006 року та відповідно складено акт про результати зазначеної перевірки
за №2985/17-1 від 24.05.2007 року.
проведення перевірки були встановлені порушення
приватним підприємцем ОСОБА_1 податкового законодавства:
- ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян», п.п. «а»п. 19 ст. 19 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» в результаті чого ОСОБА_1 занижено
оподатковуваний дохід за перевіряємий період на суму 213955 грн. 30 коп. та не
- п.п. «а» п. 19 ст. 19 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб», а саме встановлено неналежне ведення обліку доходів
витрат; за період з 01.01.2006 року по 30.09.2007 року при здійсненні
підприємницької діяльності здійснювався облік доходів та витрат у книзі обліку
доходів та витрат (ф-10), яка не зареєстрована в ДПІ у м. Житомирі.
-п.п. 3.1.1 п. 3.1. ст. 3, п.п. 7.3.1 п. 7.3, п.п. 7.4.1 п. 7.4, п.п. 7.2.1, 7.2.4., 7.2.6.
п.7.2, п.п. 7.4.5. п. 7.4, п.п. 7.5.1. п.7.5, п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану вартість», що виявилось у завищенні суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 від'ємного значення чистої суми ПДВ на суму
- ст. 3 Закону України «Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності», встановлено факт здійснення підприємницької
діяльності без придбання торгового патенту.
акту про результати перевірки, начальником державної податкової інспекції у м.
грн. штрафних санкцій.
оспорює законність податкових повідомлень-рішень з підстав наявності двох актів
проведення перевірки, відсутності заниження податку на додану вартість,
завищення від'ємного значення суми ПДВ,
оскільки всі господарські операції проводились лише на підставі документів, що
відповідають вимогам закону.
Господарські операції, зокрема купівля-продаж товарів, поставка
товарно-матеріальних цінностей проводилась тільки з контрагентами, які були
В судовому
засіданні представником відповідача був наданий акт (належним чином завірена
копія акту) про результати позапланової
документальної перевірки №2985/17-1 від 24.05.2007 року, що був складений саме
по результатам проведення позапланової
документальної перевірки та став підставою для винесення податкових
повідомлень-рішень, які оспорює позивач. Чинність та правильність цього акту підтвердила в судовому засіданні і
свідок ОСОБА_2, яка проводила перевірку фінансово-господарської
діяльності приватного підприємця ОСОБА_1 та складала даний акт.
що ОСОБА_1, як суб'єкт підприємницької діяльності, повинен у своїй діяльності
дотримуватись вимог податкового законодавства.
Закону України „Про податок на додану вартість” передбачає порядок обчислення і
Судом
встановлено, що порушення, виявлені в ході перевірки фінансово-господарської
діяльності приватного підприємця ОСОБА_1 мали місце. Зокрема встановлено
зобов'язання з податку на додану вартість
до сплати в бюджет в розмірі 383572 грн. Так позивачем було занижено
внаслідок не включення до об'єкту
оподаткування податком на додану вартість операції з поставки товарів покупцям
податку на додану вартість не в момент здійснення операції з продажу товарів, а
податку на додану вартість по окремих податкових періодах. Встановлено завищення
діяльності з 01.10.2004 року по 30.09.2006 року, позивач ОСОБА_1 при формуванні податкового кредиту по податку
на додану вартість в порушення п.п.
7.4.1 п. 7.4, п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану
вартість» до складу податкового кредиту не включив суми податку на додану
вартість, сплачені (нараховані) протягом звітного періоду при придбанні товару
товарів та в реєстрі отриманих та виданих податкових накладних.
підприємцем ОСОБА_1 до складу податкового кредиту були включені податкові
накладні, які оформлені з порушенням Порядку їх заповнення, затвердженим
наказом ДПА України від 30.05.1997 року, невірно вписані індивідуальний номер
та назва підприємств-постачальників на загальну суму 105113 грн. 53 коп.
п.п. 7.2.1, 7.2.4 п. 7.2, п.п. 7.4.5 п. 7.4., п.п. 7.7.1 п. 7.7. ст. 7 Закону
України «Про податок на додану вартість» позивачем до складу податкового
кредиту включено податок на додану вартість згідно податкових накладних,
складених підприємствами, які не являються платниками податку, зокрема МПП
«Укртехмастила», ПП «Вітел-Ком», ТОВ
«Універсал-Збут», ТОВ «Ігнаж», МПП «Ява», ТОВ «Юнікон-Пром», ТОВ
«Укрресурс-сервіс», ТОВ «Теском», ТОВ
«Стінгер», Торгова компанія АСК», ТОВ «Центрторг-К», ТОВ «Стрингер»,
«Союзпром-Україна», ПП «Укрпромтрейд», ПП «Юнісон», ПП «Альтаїр» на загальну суму 268797 грн.
З наданих відповідачем рішень відповідних
судів та даних податкових органів, видно, що на момент здійснення ПП
ОСОБА_1 господарських операцій з
зазначеними підприємствами, останні втратили свій статус як платники податку на
додану вартість (виключені з реєстру платників податку або свідоцтва про
реєстрацію платника податку була анульована). Відповідно ці підприємства не
мали право на складання податкових накладних. А позивач ОСОБА_1 не мав права на
формування податкового кредиту.
документи були предметом розгляду їх в
період проведення перевірки. Тому ствердження позивача, що відповідачем
зроблено висновок без документів, що підтверджують дану обставину, в судовому
засіданні підтвердження не знайшли.
суд до уваги і ствердження позивача, що не всі підприємства виключені з Єдиного
державного реєстру як юридичні особи, оскільки на момент здійснення ними
господарських операція, були анульовані
їх свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ, що таким чином не дає їм право на нарахування ПДВ та складання
податкових накладних.
до п.п.7.2.4 п. 7.2 ст. 7 закону України
„Про податок на додану вартість” право на нарахування податку та складання
податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники
податку у порядку передбаченому статтею 9 цього Закону.
Суд також
вважає, що відповідачем правомірно визнано порушення позивачем вимог п.п. 7.4.1
п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» в частині
віднесення ним до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість в
приватного підприємства «Альтаїр» з вартості маркетингових послуг, по яких
відсутні документи, що підтверджують ринок яких товарів досліджувався та як
маркетингові дослідження використовувались в господарській діяльності
приватного підприємця. Відповідно до Закону України „Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні” підставою для бухгалтерського обліку
господарської операції є первинні документи, які фіксують факти здійснення
господарських операцій і повинні мати обов”язкові реквізити, зокрема зміст та
обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції. Наданий
позивачем ОСОБА_1 акт виконаних робіт не містить даних, що вимагається до
первинного документу. Крім того ПП „Альтаїр” на момент складання податкової
накладної було анульовано свідоцтво
платника податку на додану вартість.
своє підтвердження в судовому засіданні
і зазначене в акті перевірки невірно визначення доходів від зайняття
підприємницькою діяльністю, а саме
формування валового доходу позивачем здійснювалось по першій події,
тобто по відвантаженню товару, а не по доходах отриманих за звітний період від продажу товарів, як передбачено ст. 13
розділу 1У Декрету Кабінету міністрів України „Про прибутковий податок з
громадян” та ст. 19 Закону України „Про
податок з доходів фізичних осіб”
зазначених норм, позивачем до складу
валових витрат включено витрати на відрядження до м. Барнаул та не
підтверджені документально витрати на транспортні послуги та маркетингові
послуги , надані ПП „Альтаїр”, чим приватним підприємцем завищено валові
витрати за перевіряємий період на суму 292954 грн. 23 коп. та занижено за 9
встановлено, що позивачем занижено оподатковуваний доход від підприємницької
діяльності в розмірі 213955 грн. 30 коп.
та податок з доходів фізичних осіб від підприємницької діяльності в сумі
порушення позивача при здійсненні ним підприємницької діяльності без придбання
порушення податкового законодавства ОСОБА_1, як суб'єктом підприємницької
діяльності, мали місце, відповідно до нього застосовуються і фінансові санкції.
що керівником податкового органу до ОСОБА_1 були застосовані фінансові
застосовані в межах повноважень передбачених Законом України „Про державну
податкову службу в Україні” та у відповідності з вимогами, що передбачені
п.п.7.4.5 п. 7.4 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” та 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”.
урахуванням всіх обставин по справі, суд вважає, що податкові
такими, що відповідають вимогам закону, а тому підстав для визнання їх недійсними та їх скасування
задоволенні позовних вимог позивачу суд відмовляє.
Законом України „Про податок на додану вартість”, Законом України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”, Законом України „Про державну
податкову службу в Україні” , ст. ст. 86, 158-163 КАС України,
В задоволенні позовних вимог приватного підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у м. Житомирі про визнання недійсними та скасування
Постанова
Житомирського окружного адміністративного суду
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про
апеляційне оскарження та апеляційної скарги.

Заява про
апеляційне оскарження подається через Житомирський окружний адміністративний
суд до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня виготовлення постанови
в повному обсязі. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
В.В.Євпак