Справа № 2-а-124/2008
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2008-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-124/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» січня 2008
року 10 год. 20 хв. м. Рівне

Колегія
суддів Рівненського окружного адміністративного суду у складі головуючий -
Шевчук С.М. та суддів Юрчука М.І., Боймиструка С.В., за участю секретаря
судового засідання Паршутич С.Л. та сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача:

ОСОБА_1 - не з'явилася;

відповідачів:

відповідача 1 - Державної податкової інспекції у
м.Рівне - представник Прищепа О.С. (довіреність в матеріалах справи);
відповідача 2 - Відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Рівненського МВ УМВС - представник не з'явився; відповідача 3 -
Державної податкової адміністрації України - представник не з'явився,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до

до відповідачів

1. Державної податкової інспекції у м.Рівне;

2. Відділу у справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС;

3. Державної податкової адміністрації України

про
зобов'язання Державної податкової адміністрації України виключити
ідентифікаційний номер та всю інформацію щодо позивача з інформаційного фонду
Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових
платежів, зобов'язання відповідачів зробити відповідну відмітку в паспорті, зобов'язання
здійснювати облік позивача, як платника податків та інших обов'язкових
платежів, за раніше встановленими нормами обліку по прізвищу, імені та по
батькові, без застосування ідентифікаційного номера, суд, -

В С Т А
Н О В И В:

Позивач
- ОСОБА_1 - звернулася до суду з позовом до Рівненської об'єднаної державної податкової інспекції, Відділу віз та
реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС України, Державної податкової
адміністрації України про зобов'язання Державної податкової адміністрації України
виключити ідентифікаційний номер та всю інформацію щодо позивача з
інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб платників податків та
інших обов'язкових платежів, зобов'язання зробити відповідну відмітку в
паспорті, зобов'язання здійснювати облік позивача, як платника податків та
інших обов'язкових платежів, за раніше встановленими нормами обліку по
прізвищу, імені та по батькові, без застосування ідентифікаційного номера.

Позивач
у судове засідання не з'явилася,
надала суду письмову заяві про розгляд вказаної справи без участі позивача.

Згідно
до наказу від 24.12.2005 року № 598 (а.с.26) про реорганізацію органів
державної податкової служби у Рівненській області, Рівненська об'єднана ДПІ реорганізована в Державну податкову інспекцію
у м. Рівне. Таким чином, належним відповідачем у даній справі є Державна
податкова інспекція у м.Рівне.

Позивачем
в позовній заяві вказано як відповідача заявлено Рівненський відділ віз та
реєстрації Рівненського МВ УМВС. Із заперечень відповідача та Положення про
Державний департамент у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних
осіб (затвердженого постановою КМ України від 14.06.2002 року №844) вбачається,
що правильне найменування відповідача - Відділення у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС. Таким чином,
належним відповідачем у даній справі є Відділення у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС.

Представник
Державної податкової інспекції у м.Рівне проти позову заперечив. Вказав, що
право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера передбачено
Законом України “Про Державний реєстр осіб -
платників податків та інших обов'язкових
платежів”, яким встановлено право особи
відмовитися від ідентифікаційного номера та його оформлення через свої
релігійні переконання, проте не встановлено будь-якого механізму реалізації
такого права. З метою реалізації громадянами даного права, розроблено наказ
Державної податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ
України №602М226 від 19.10.2004 року, який зареєстрований в Міністерстві
юстиції України 20.12.2004 року за № 1345/9944 “Про затвердження порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України
щодо Ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов'язкових платежів”.
Відповідно до п.2 та 3 вказаного наказу, особа, які відмовляється від
ідентифікаційного номера, подає відповідний комплект документів до органу
державної податкової служби. Після чого проводиться перевірка наявності
інформації про особу в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та
інших обов'язкових платежів щодо достовірності
поданих даних. Після чого, у термін 30 календарних днів з дня прийняття
податковий орган надає заявнику довідку, або відмовляє в наданні такої довідки
із зазначенням причини відмови.

На
підставі довідки форми № В3 посадова особа органу внутрішніх справ вносить на
7-9 сторінку паспорта відповідну відмітку.

Позивач
не зверталася з заявою та необхідним пакетом документів до Державної податкової
інспекції у м.Рівне.

На
підставі вказаного, представник Державної податкової інспекції у м.Рівне
просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Від
відповідача 2 надійшли заперечення, в
яких відповідач 2 вказує, що відділення у справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС має право внести до паспорта
громадянина України відмітку про наявність права здійснювати платежі без
ідентифікаційного номера лише на підставі довідки, виданої посадовою особою органу
державної податкової служби. Тобто, відділення у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС не є першочерговим
суб'єктом на звернення стосовно
внесення вищезазначеної відмітки. Просить розгляд справи провести без участі
представника відповідача.

Відповідач
3 заперечень на адміністративний позов не подав, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач 3
належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду адміністративної справи.
За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути вказану справу
без участі представника відповідача 3 - Державної податкової адміністрації
України.

Заслухавши
у відкритому судовому засіданні позовну заяву позивача, пояснення представника
відповідача 1, розглянувши заперечення відповідачів на адміністративний позов,
дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів вважає, що в задоволенні позову слід
відмовити.

Суд
виходив з наступного.

Відповідно
до довідки про присвоєння ідентифікаційного номера від 01.03.1999 року №8220
(а.с.5), довідки №8484/29-29 від 24 лютого 2006 року (а.с.13), ОСОБА_1
присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідно
до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених
законом.

Відповідно
до ст.1 Закону України “Про
Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів” (далі
по тексту постанови - Закон), державний реєстр фізичних осіб-платників податків
та інших обов'язкових платежів - це автоматизований банк даних, створений для
забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов'язані
сплачувати податки, збори, інші обов'язкові платежі до бюджетів та внески до
державних цільових фондів у порядку і на умовах, що визначаються законодавчими
актами України.

Для
осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні
органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та
інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про
наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного
номера.

Відповідно
до ч.2 ст. 5 вказаного Закону, до Державного реєстру не вноситься інформація
про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні
державні органи.

Таким
чином, названим законом передбачено право платника податків сплачувати податки
і збори без присвоєння ідентифікаційного номера.

Однак,
Законом передбачено обов'язок громадянина офіційно повідомити відповідні державні органи про відмову
від прийняття ідентифікаційного номера.

Позивач не надала доказів щодо офіційного
повідомлення нею відповідних державних органів про відмову від прийняття ідентифікаційного
номера.

Крім
того, згідно із Законом України "Про Державний реєстр фізичних осіб -
платників податків та інших обов'язкових платежів" та Постановою Верховної
Ради України від 26.06.92 N 2503-XII "Про затвердження положень про
паспорт громадянина України та свідоцтво про народження", розроблено
Порядок внесення відмітки до паспорта громадянина України щодо
ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших
обов'язкових платежів, який затверджено наказом Державної податкової адміністрації
України, Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2004 р. N 602/1226
та зареєстровано зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2004 р.
за N 1345/9944 (далі по тексту постанови - Порядок).

Вказаний
Порядок визначає процедуру внесення відмітки про наявність права здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного номера до паспорта фізичної особи, яка
через свої релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно повідомила про це орган державної
податкової служби.

Відповідно
до п.1.5 Порядку, особа, яка через свої релігійні або інші переконання
відмовляється від ідентифікаційного номера, у разі наявності в неї
ідентифікаційного номера повідомляє у формі заяви орган державної податкової
служби за своїм місцем реєстрації.

Пунктом
2 Порядку визначено перелік документів, що подає фізична особа, яка
відмовляється від ідентифікаційного номера, до органу державної податкової
служби.

Відповідно
до п.2.2 Порядку, особа пред'являє: свідоцтво про народження, паспорт
громадянина України, свідоцтво про шлюб (за наявності), свідоцтво про
розірвання шлюбу (за наявності), свідоцтво про зміну імені (за наявності),
копію документа про присвоєння ідентифікаційного номера (за наявності). Особа,
яка обміняла паспорт громадянина України, у якому було проставлено відмітку,
пред'являє: свідоцтво про народження, новий паспорт громадянина України,
свідоцтво про шлюб (за наявності), свідоцтво про розірвання шлюбу (за
наявності), свідоцтво про зміну імені (за наявності).

Відповідно
до п.3 Порядку, у разі відсутності
розбіжностей між даними заяви та пред'явленими документами, посадова особа
податкового органу приймає заяву, про що робить відповідний запис на заяві та
формує особову справу.

Після
прийняття заяви орган державної податкової служби за місцем реєстрації особи
проводить перевірку наявності інформації про особу в Державному реєстрі
фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів (далі - ДРФО)
щодо достовірності поданих даних. У термін до 30 календарних днів з дня
прийняття заяви орган державної податкової служби надає заявнику лише довідку
за формою №В3, або відмовляє в наданні такої довідки із зазначенням причин
відмови. Термін дії довідки - 30 календарних днів.

Відповідно
до п.4 Порядку, фізична особа, яка відмовляється від ідентифікаційного номера,
подає до органу внутрішніх справ за своїм місцем реєстрації довідку за формою N
В3 та паспорт громадянина України. У разі відсутності невідповідностей посадова особа вносить на 7 - 9 сторінку
паспорта відмітку такого змісту: “Має
право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера”.

З
вказаного слідує, що відмітка в паспорті про право громадянина здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного номера вчиняється органом внутрішніх
справ на підставі довідки, виданої податковим органом за формою №В3.

В
судовому засіданні встановлено, що позивач не зверталася із заявою
встановленого зразка та з необхідним переліком документів до податкового
органу, а відповідно останнім не видавалася довідка встановленого зразка за
формою №В3.

При
цьому, в позовній заяві позивач вказує, що вона звернулася до податкового
органу з проханням здійснити у її паспорті відмітку про наявність у неї права
здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера. Однак, згідно до
названого Порядку, внесення такої відмітки до паспорта не відноситься до
компетенції податкового органу, оскільки вказаний орган лише видає довідку
форми № В3 у разі звернення громадян із заявою за встановленою формою та з наданням
визначеного переліку документів.

Оскільки
ОСОБА_1 у встановленому порядку до податкового органу не зверталася, та не
надавала визначеного переліку документів, то в задоволенні позову до Державної
податкової інспекції у м.Рівне та до Державної податкової адміністрації України
слід відмовити за безпідставністю позову.

Крім
того, з матеріалів справи вбачається, що позивач не зверталася в установленому
порядку (з наданням паспорта та довідки за формою №В3) до органу внутрішніх
справ за своїм місцем реєстрації з проханням внести відповідну відмітку про
право здійснення будь-яких платежів без ідентифікаційного номера до паспорта
позивача. А таким чином, в задоволенні позову
до Відділення у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних
осіб Рівненського МВ УМВС слід відмовити за безпідставністю позову.

Враховуючи
наведене вище, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у
м.Рівне, Відділу віз та реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС України,
Державної податкової адміністрації України про зобов'язання Державної
податкової адміністрації України виключити ідентифікаційний номер та всю
інформацію щодо позивача з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних
осіб платників податків та інших обов'язкових платежів, зобов'язання зробити
відповідну відмітку в паспорті, зобов'язання здійснювати облік позивача, як
платника податків та інших обов'язкових платежів, за раніше встановленими
нормами обліку по прізвищу, імені та по батькові, без застосування
ідентифікаційного номера слід відмовити повністю.

Відповідачами
не надано доказів понесення судових витрат, а тому підстави для застосування
статті 94 КАС України відсутні.

Керуючись
ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. В
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 відмовити повністю.

2. Постанова може
бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі - з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
С.М.Шевчук

Судді: М.І.Юрчук

С.В.Боймиструк

Головуючий
С.М.Шевчук