Справа № 2а-23/2007
Суддя: Романова Л.В.
Дата ухвалення: 2007-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2 а-23/07 ПОСТАНОВА
Красноперекопський міськрайонний суд Автономної Республіки Крим в складі:
головуючого судді -
при секретарі -
за участю представника позивача - ОСОБА_2,
представника відповідача -
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноперекопськ АРК справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1до Управління ДАІ Головного Управління МВС України в АРК про визнання
незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення та зобов'язання
державного органу вчинити певні дії,
звернувся до суду з позовом до Управління ДАІ Головного Управління МВС України
в АРК про визнання неправомірними дій (рішення) відповідача, скасування наказу № 26 від 30.03.1999 р. про
накладення дисциплінарного стягнення та зобов'язання відповідача виключити з послужного списку позивача
та журналу з обліку дисциплінарних стягнень записи про накладення
дисциплінарного стягнення за оскаржуваним наказом, судові витрати покласти на
відповідача. Свої вимоги позивач обгрунтував тим, що він був працівником МВС,
проходив службу у Красноперекопському МРЕВ УДАІ ГУ МВС України в АРК, звільнений за власним бажанням наказом ГУ МВС України в АРК № 544 від 07.12.1999 р. з 08.12.1999 р. Оскільки він
був не згоден з розміром пенсії звернувся до суду з позовом, при розгляді якого
було з'ясовано, що за наказом №
26 від 30.03.1999 р. на
нього було накладено дисциплінарне стягнення за порушення, які він не вчиняв,
про наказ раніше не знав та вважає його незаконним, підробним та таким, що
виданий з порушенням Дисциплінарного Статуту.
У судовому
засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просять
визнати недійсним наказ, який значиться під № 26 від 30.03.1999
р. Управління ДАІ Головного Управління МВС України в АРК в частині
накладення відносно ОСОБА_1дисциплінарного стягнення - догани,
скасувати наказ; зобов'язати Управління Державтоінспекції Головного Управління
МВС України в АРК виключити запис у п.16 послужного
списку особистої справи ОСОБА_1та журналу з обліку дисциплінарних стягнень
запис відносно позивача.
відповідача позов не визнав та вважає, що наказ винесено з додержанням правил
накладення дисциплінарних стягнень, позивач визнав своє порушення дисципліни,
про що самостійно вказав в поясненнях. Запис до п.16 послужного списку був
внесений на підставі наказу, що також є правомірним, журналу в УДАІ з обліку
дисциплінарних стягнень номенклатурою не передбачений. Представник відповідача
просить у задоволенні позову відмовити.
Суд, вислухавши
пояснення та доводи сторін, дослідивши письмові докази, перевіривши матеріали
справи, оглянувши особову справу позивача, в оригіналі документи УДАІ: наказ
МВС України № 26 від 30.03.1999 р. у підшивці наказів
(справа № 43), підшивку
документів по контролю за роботою особового складу підрозділів ДАІ за 01.- 07.1999 р. (справа № 32), журнал обліку
наказів УДАІ 1999-2005 p.p.,
вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що
позивач в період з 05.08.1980
проходив військову службу в органах у Збройних Силах колишнього СРСР. З 27.10.1991 р. проходив
службу в органах МВС - був
працівником МРЕВ УДАІ ГУ
МВС України в АРК. Від 08.12.1999
р. позивач звільнений за наказом ГУ
МВС України в АРК №
545 від 07.12.1999 р. за
п.64 «ж» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України. Вказані дані значаться в особовій справі
позивача та узгоджуються з матеріалами справи.
Під час судового
розгляду справи за адміністративним позовом ОСОБА_1до Управління ДАІ Головного
Управління МВС України в АРК, Головного Управління МВС України в АРК на
бездіяльність та неправомірність дій державних органів та зобов'язання вчинити
певні дії, за яким ухвалено постанову суду від 21 грудня 2006
p., були виявлені обставини накладення на позивача
дисциплінарного стягнення -
догани наказом УДАІ №
26 від 30.03.1999 р. та
внесення запис у послужний список (п.16) позивача, про що раніше позивачеві
пояснень, сторонами визнається наявність вказаної у наказі № 26 від 30.03.1999
р. події, а саме як свідчить з матеріалів справи, 11.03.1999 р. при перевірці
МРЕВ ДАІ Красноперекопського р-ну встановлено, що старший держінспектор
Красноперекопського МРЕВ ДАЇ капітан міліції ОСОБА_1без приймання практичного
екзамену проставив відмітку про здачу екзамену гр-на ОСОБА_3.
справи свідчить, що на підставі затвердженого плану - завдання з 09.03. по 13.03.1999 р. була
проведена негласна перевірка працівників Красноперекопського МРЕВ з приводу
дотримання законності несення служби та крім інших порушень встановлено
порушення вимог Наказу МВС України №
394 з боку ОСОБА_1 Наказ про накладення стягнення зафіксовано у журналі обліку
наказів УДАІ, також наказ звернений до виконання у встановленому п. 31 Дисциплінарного
Статуту порядку, діючому на період 1999
р., для ознайомлення копія наказу відправлено до МРЕВ м.
Красноперекопського РЕВ 8-го
МРВ при УДАІ ГУ МВС України
в АРК на даний час журнали вхідної кореспонденції за 1999 р. не збереглись
у зв'язку із відсутністю встановлених строків зберігання такої документації.
дисциплінарним стягненням, що передбачає додержання правил і порядку,
встановлених для застосування дисциплінарних стягнень та строків його
застосування. До вирішення питання про необхідність застосування такого
дисциплінарного стягнення, уповноважена особа повинна отримати від порушника
службової дисципліни письмові пояснення. Як встановлено судом, письмові
пояснення позивач викладав та саме у своєму поясненні визнав свою провину.
Разом з цим не вважав порушення правила та порядку приймання' екзамену таким,
за яке можна отримати дисциплінарне стягнення, не цікавився вирішенням цього
питання. Також позивача пояснив, що взагалі не мав повноважень на приймання
екзамену та міг не виконувати розпорядження начальника. Проте у судовому
засіданні не встановлено підстав, за яких позивач мав би бути звільнений від
дисциплінарного стягнення за виявлене порушення.
обставин суд вважає позов заявлений безпідставно та не підлягає задоволенню з
внутрішніх справ регулюється Положенням про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів внутрішніх справ, згідно з п.10 якого, особи
рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма
соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами,
виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією України та іншими
законодавчими актами. Працівник міліції у межах повноважень, наданих йому
Законом України "Про міліцію" та іншими законодавчими актами,
самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність
дисциплінарну чи кримінальну відповідальність. Також права, обов'язки і
відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством,
Присягою, статутами органів внутрішніх справ і вказаним Положенням.
Статут органів внутрішніх справ Української РСР від 29 липня 1991 р. N 1368-ХП, який
був діючим на період служби позивача в органах внутрішніх справ визначав
загальні положення та правила накладеннь стягнень та застосування заохочень.
Дисципліна в органах внутрішніх справ зобов'язує кожну особу рядового і
начальницького складу додержувати законодавства, виконувати вимоги присяги,
статутів і наказів начальників. За п. 10
вказаного Дисциплінарного Статуту наказ начальника повинен бути законним,
чітким, зрозумілим і виконуватись беззаперечно, точно і в строк.
Оскільки судом
безспірне встановлено, що наказ про накладення дисциплінарного стягнення - догани було
видано з додержанням уповноваженим органом передбаченого законом та
Дисциплінарним статутом правил, порядку та строків застосування дисциплінарних
стягнень, винесення такого наказу не можна вважати незаконним, та таким що
підлягає скасуванню. Доводи позивача, що він взагалі не мав повноважень на
приймання екзамену не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не відповідають
дійсності та не узгоджуються з чинним законодавством, що регулює службу в
органах внутрішніх справ.
адміністративних справах про протиправність дій суб'єкта владних повноважень,
обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову, при розгляді справи
відповідачем доведена правомірність наказу, що оскаржується позивачем, на що
вказує належність, допустимість, достовірність досліджених доказів, їх
достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності.
обставин суд дійшов до переконання, що наказ виданий правомірно, в межах
повноважень, передбачених діючим законодавством, а тому підстави для
задоволення адміністративного позову відсутні.
Судові витрати позивача у справі відшкодуванню не
Керуючись ст. ст. 11, 71, 94, 158 ч.І, 159 - 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства України, на підставі ст.ст.18, 25 Закону України " Про
міліцію", п.10 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким
складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів УРСР від 29
N 114, п.п.17 - 19 Постанови КМУ № 340 від 08.05.1993 р., п.п. 26, 31 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Указом Президії
Верховної Ради Української РСР від 29
липня 1991 року N 1368-ХП, суд
адміністративного позову ОСОБА_1до Управління Державтоінспекції Головного
України в АРК про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного
стягнення та зобов'язання державного органу вчинити певні дії відмовити
Постанова може
бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду через Красноперекопський
міськрайонний суд АРК шляхом подачі заяви про оскарження в десятиденний строк з
дня складання постанови в повному обсязі та поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку ст.186ч.5 КАС України.