Справа № 22а-2144/2007
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2007-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
Головуючий в 1-ій інстанції Бутирський А.А. Ряд. стат.звіту
№23
Господарський суд Чернівецької області №12/4 Доповідач: В.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада
2007 року
м. Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого: Улицького
В.З.

суддів:
Багрія В.М., Онишкевича Т.В.

секретаря:
Ігнатищ М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1 та Державної
податкової інспекції у м.Чернівці на постанову господарського суду Чернівецької
області від 23.05.2007 року, колегія
суддів, -

встановила:

У січні 2007 року Приватний підприємець
ОСОБА_1 звернулась з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м.
Чернівці про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень №/0,
№/0, №/0 від 14.02.2006 року.

Приватний підприємець ОСОБА_1 позовні
вимоги мотивувала тим, що незважаючи на те, що працівникам податкового органу
було представлено підтверджуючі документи, а саме: заявки на видачу валюти з
поточного рахунку для витрат на відрядження, накази на відрядження, які
подавались ОСОБА_1 до установи банку “Надра” та звіти про використання коштів,
наданих на відрядження або під звіт, з посвідченнями про відрядження з
відмітками, копії закордонних паспортів з відмітками про перетин кордонів та
інші документи, які підтверджують понесені витрати, які свідчать про цільове
використання коштів, перевіряючими ці документи під час перевірки не враховано.
А тому керівництвом ДПІ у м. Чернівці прийнято рішення, яке не має права на
існування. Просила позов задоволити.

Постановою господарського суду
Чернівецької області від 23.05.2007 року позов задоволено частково. Визнано
нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м.
Чернівці №/0 від 14.02.2006 року у частині донарахування позивачу
3538,95 податку з доходів фізичних осіб.

Постанову суду оскаржила Приватний
підприємець ОСОБА_1 та ДПІ у м.Чернівці. Вважають дану постанову незаконною,
винесеною із помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального
права. Апелянт ОСОБА_1 стверджує, що під час проведення перевірки було
встановлено, що Приватний підприємець ОСОБА_1 в порушення п.1 ст. 19 Закону
України “Про податок з доходів фізичних осіб” облік доходів та витрат не вела.
Крім того, в акті позивачем підтверджено, що первинні документи, використані
при проведені перевірки, достовірні, надані в повному обсязі і додаткових
документів, що свідчать про діяльність позивача за період, що перевірявся
немає. Матеріали, які зазначено в позовній заяві та надані в судовому
засіданні, як документи, які б підтверджували вищезазначені витрати, безпосередньо
пов'язані з одержанням доходу для перевірки працівникам податкового органу не
надавались. А тому при проведені
перевірки працівниками ДПІ у м. Чернівці не могло бути надано оцінку зазначеним
документам і твердження позивача, що такі документи не були оцінені є
безпідставними та не відповідають обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги Приватного підприємця ОСОБА_1 та ДПІ у
м.Чернівці слід залишити без задоволення з наступних підстав:

Встановлено, що
позивач у 2005 році була платником єдиного податку. У разі порушення вимог,
встановлених ст. 1 Указу Президента України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», платник
єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та
звітності, починаючи з наступного звітного періоду. Отже, позивач повинна була
перейти на загальну систему оподаткування з 3 кварталу 2005 року. Крім того,
відповідно до п. 2.3 ст. 2 Закону України «Про податок на додану вартість»особа
підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у разі, якщо загальна сума
від здійснення операцій з поставки товарів протягом останніх 12 календарних
місяців сукупно перевищує 300000 грн. (без урахування ПДВ). Таким чином, податкове
повідомлення-рішення №/0 від 14.02.2006 року є правомірним.

Щодо податкового
повідомлення-рішення №/0 від 14.02.2006 року, в даному випадку
встановлено, що за період, що перевірявся податковим органом позивач отримала
на відрядження для водіїв 16880,00 дол. США. Доказів, що підтверджують видачу
водіям отриманих коштів та їх витрачання не надано, також не представлені звіти
водіїв про використання коштів у відрядженнях.

Щодо податкового
повідомлення-рішення №/0 від 14.02.2006 року, то суд встановив
наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян» оподатковуваним доходом вважається сукупний
чистий дохід, тобто різниця різниця між валовим доходом і документально
підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо
ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються
податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами,
визначеною головною ДПІ України за погодженням Міністерства економіки України
та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та
підприємництву. Валовий дохід позивача у 3 кварталі 2005 року становив
250552,90 грн, а валові витрати 165026,83 грн. отже, чистий дохід позивача
становив 85526,07, з яких належало до сплати 11118,39 грн. податку з доходів
фізичних осіб.

Виходячи із змісту
апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що доводи апелянтів є
необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, КАС України колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1 та апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.Чернівці залишити без задоволення, а постанову
господарського суду Чернівецької області від 23.05.2007 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом одного місяця може
бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Головучий:
В. Улицький

Судді:
Т.Онишкевич

В. Багрій