Справа № 22а-87/2007
Суддя: Карпук А.К.
Дата ухвалення: 2007-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а-87/07 Головуючий
Категорія 14 Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року місто
Луцьк

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Волинської області в складі;

головуючого судді
Стрільчука В.А.

суддів Здрилюк
О.І., Карпук А.К.

при секретарі Савчук О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1до
Контрольно-ревізійного управління у Волинській області про скасування рішення
Контрольно-ревізійного управління у Волинській області, зобов"язання
провести розрахунки розміру заниження частки у майні Товариства з обмеженою
відповідальністю „Вспиньфармсервіс-2", відшкодування моральної шкоди

за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1на ухвалу Луцького міськрайонного
суду від 20 лютого 2007 року

особи, що беруть
участь у справі

позивач - ОСОБА_1

відповідач -
Контрольно-ревізійне управління у Волинській області представник
відповідача Лозовський Павло Анатолійовичтретя третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог -Товариство з
обмеженою відповідальністю „Волиньфармсервіс-2"

представник третьої особи - ОСОБА_2

2

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. звернулась в суд
з позовом до КРУ у Волинській
області про про визнання неправомірним акту перевірки, визнання незаконним
розрахунку належної їй частки у майні товариства. У ході розгляду справи
позовні вимоги позивач змінювала та доповнювала.

12 грудня 2006
року позивач повторно змінила позовні вимоги, подавши письмову заяву, та
просила скасувати рішення КРУ
у Волинській області №
1 від 19 червня 2006 року за
результатами розгляду її скарги, зобов'язати відповідача розрахувати, на яку
суму занижена належна їй частка у майні ТзОВ „ Волиньфармсервіс-2", розрахувати чи вплинули витрати
прибутку товариства на заниження належної їй частки та зобов"язати КРУ у Волинській
області прийняти нове рішення, стягнути у її користь 1699 грн. моральної
шкоди та 17 грн.
судових витрат.

Ухвалою Луцького
міськрайонного суду від 20
лютого 2007 року
провадження у справі закрито у зв"язку з тим , що даний спір не
підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись
з ухвалою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу , у якій просила ухвалу
скасувати у зв"язку з порушенням судом норм Конституції України та
процесуального права. Апелянт вважає, що судом невірно визначено предмет та
підставу спору. Оскільки відповідачем у справі є Контрольно-ревізійне
управління як орган виконавчої влади, індивідуальний адміністративний акт якого
оскаржується, а скасування прийнятого ним рішення необхідне для реалізації
порушеного права позивача, вимоги, викладені у позовній заяві відповідають
частині 3 ст. 105 КАС України,
спір належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Крім того, судом невірно зазначено про заявлені нею
вимоги визначення правильності розрахунку належної їй частки у майні
товариства, оскільки таких вимог вона не заявляла.

Апеляційна скарга
підлягає до задоволення з наступних підстав.

Закриваючи
провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що позивачем фактично
оспорюється правильність, розмір та період, за який слід нарахувати належну їй
частку у майні товариства, та дійшов висновку, що такий спір підлягає розгляду
у порядку цивільного судочинства. Однак, такий висновок суду не відповідає
фактичним обставинам справи та зроблений з порушенням норм процесуального
права.

Із змісту заяви про зміну позовних вимог / а.с. 108 / вбачається, що
позивачем оскаржується рішення Контрольно-ревізійного управління у Волинській
області, прийняте за наслідками розгляду поданої позивачем скарги на дії
посадової особи, що проводила контрольну перевірку /ревізію/

з

яке, на думку позивача не
відповідає вимогам Закону. Крім того, позивач просить суд провести розрахунки,
на яку суму занижена належна їй частка у майні товариства, розрахувати, як
вплинули на заниження належної їй частки витрати прибутку, оскільки вважає що
такий обов'язок лежить на КРУ
відповідно до п.4.8 Інструкції „
Про організацію проведення ревізій і перевірок органами
контрольно-ревізійної служби в Україні за зверненнями правоохоронних
органів", вимагає відшкодування моральної шкоди.

З дослідженого у
даному судовому засіданні відмовного матеріалу кримінальної справи № 11-886-01, № 04/1-16ІМ-05
вбачається, що ініціатором проведення перевірки окремих питань
фінансово-господарської діяльності ТзОВ „Волиньфармсервіс-2" за 2002 рік є Луцький
міський відділ УМВС України у Волинській області.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 2 грудня 2005
року

задоволено подання слідчого СВ Луцького MB УМВС та надано дозвіл

на проведення ревізії окремих
питань господарської діяльності ТзОВ „Волиньфармсервіс-2" та проведення
ревізії доручено спеціалістам КРУ
у Волинській області, з визначенням слідчим питань, які підлягали вирішенню
під час проведення ревізії.

Перевірка
проведена головним контролером-ревізором ОСОБА_2. , за наслідками
перевірки складено акт від 20
лютого 2006 року № 060-17/569, який приєднаний
до матеріалів кримінальної справи.

Постановою
слідчого від 3 березня 2006 року ОСОБА_1.
визнана потерпілою у кримінальній справі.

Не погоджуючись
із результатами перевірки, та вважаючи, що сама перевірка було проведена з
порушенням Інструкції „ Про
організацію проведення ревізій і перевірок за зверненнями правоохоронних
органів", а також, покликаючись на порушення вимог закону „ Про звернення
громадян", ОСОБА_1. подала до КРУ
скаргу на дії головного контролера-ревізора відділу контролю у сфері
матеріального виробництва та послуг КРУ
в області - ОСОБА_2.,
яка проводила перевірку за завданням органу слідства.

За наслідками
розгляду скарги ОСОБА_1.,
19 червня 2006 року КРУ прийнято рішення
№ 1, яким
відхилено скаргу ОСОБА_1. та спростовано наведені нею у скарзі твердження про
допущення в ході ревізії порушень закону.

Оскаржуване
позивачем рішення КРУ не
є доказом у кримінальній справі.

Отже, предметом оскарження у даній адміністративній
справі є рішення КРУ, прийняте
за наслідками розгляду скарги ОСОБА_1. на дії посадової особи, яка проводила
перевірку за завданням органу слідства.

4

Таким
чином, позивач оскаржує рішення суб"єкта владних
повноважень та просить зобов'язати відповідача прийняти певне рішення та
вчинити певні дії, а також просить відшкодувати моральну шкоду, заподіяну
рішенням суб"єкта оскарження, що відповідає вимогам ч.З ст. 105, ч.2 ст. 21 КАС України.

Відповідно до
пункту 1
частини 1
статті 17
Кодексу

адміністративного судочинства,
компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних і юридичних
осіб із суб"єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи
бездіяльності.

На підставі
наведеного колегія суддів приходить до висновку, що указаний спір належить
розглядати в порядку адміністративного судочинства, тому ухвала про закриття
провадження у справі підлягає до скасування з направленням справи до суду
першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.
ст. 199, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1задовольнити, ухвалу Луцького міськрайонного суду від 20 лютого 2007 року скасувати з
направленням справи на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з часу набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді