Справа № 22-а-11537/2007
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2007-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа:
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
грудня 2007 року м. Київ
Колегія суддів
Київського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого - судді
Межевича М.В., суддів Бараненка І.І. та Маслія В.І., при секретарі Ковальчук
А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Печерського районного суду м. Києва від 27.09.2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа: Міністр
внутрішніх справ України - Цушко Василь Петрович про скасування рішення, -
У червні 2006 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в
суд з позовом до Міністерства Внутрішніх справ України (далі - відповідач),
третя особа: Міністр Внутрішніх справ України - Цушко Василь Петрович (далі -
третя особа ) про скасування частини
наказу відповідача від 10.04.2005 р. № 232 «Про грубі порушення встановленого
порядку присвоєння працівникам міліції спеціальних звань та покарання винних».
Позовні вимоги мотивував тим, що позбавлення його чергового спеціального звання
відбулося без притягнення до дисциплінарної відповідальності, без постановлення
вироку суду або рішення Кабінету Міністрів України.

Постановою Печерського районного суду від 05.09.2007 року вищевказаний
позов залишено без задоволення. Рішення вмотивоване тим, що позивачем в
порушення статті 99 КАС України пропущено строк звернення до адміністративного
суду.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржувану постанову та винести нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та
на невідповідність висновку суду дійсним обставинам справи.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав скаргу та
представника відповідача, який заперечив проти задоволення скарги, а також перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно
до ст.ст. 198 ч. 1. п.1. ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду -
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Судом
встановлено та підтверджується матеріалами справи, наказом МВС України № 615
від 01.12.2004 року позивачу - капітанові міліції було присвоєно чергове
спеціальне звання «майор міліції». Однак наступним наказом відповідача № 232
від 10.04.2005 року «про грубі порушення встановлено порядку присвоєння
працівникам міліції спеціальних звань та покарання винних» попередній наказ №
615 від 01.12.2004 року - скасовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Також судом встановлено та підтверджуються матеріалами справи, що про
існування оспорюваного наказу, апелянт дізнався ще в 2005 році, що
підтверджується його особистим рапортом від 20.12.2005 року, в якому він
погодився із запропонованою посадою заступника командира взводу 1-ої роти ДПС
Спеціального загону «Кобра» особливого призначення при МВС України та зменшення
розміру його грошового забезпечення, підписавшись під рапортом, зазначивши своє
спеціальне звання - капітан міліції.

Наведене свідчить про те, що річний строк звернення до суду з адміністративним
позовом для позивача почав обраховуватись з 01.09.2005 року, тобто з моменту
набрання законної сили КАС України, яким була встановлена ця норма, тоді як
апелянт, всупереч вимогам вказаної норми закону, звернувся до суду з позовом
20.06.2006 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Оскільки апелянтом клопотання про поновлення строку на звернення з даним
позовом до адміністративного суду не заявлено та враховуючи те, що відповідач
наполягав на відмові в задоволенні позову з підстав пропуску строку звернення
до суду, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позову у зв»язку з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Доводи апелянта про те, що зазначення в його рапорті звання «капітан
міліції» не свідчить, що він ще 20.12.2005 року був ознайомлений з наказом та
був обізнаний з його змістом і що єдиним підтвердженням обставин, на які він
посилається щодо перебігу строку звернення до суду є відповідь МВС України від
23.02.2007 року, спростовуються його ж
заявою Міністру внутрішніх справ України Цушку В.П. (а.с. 7), з якої слідує, що
раніше не оскаржував цей наказ тому, що він був виданий колишнім міністром
ОСОБА_2, який залишався на даній посаді.

З
врахуванням того, що постанова Печерського районного суду м. Києва від
27.09.2007 року прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та
процесуального права, суд дав належну оцінку обставинам справи, то колегія
суддів не знаходить підстав, які б могли призвести до зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції у даній справі.

Керуючись ст.ст.
159, 160, 195, 196, 198, 200, 205 КАС
України, колегія суддів

у х в
а л и
л а:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Печерського районного суду м.
Києва від 27.09.2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства
внутрішніх справ України, третя особа: Міністр внутрішніх справ України - Цушко
Василь Петрович про скасування рішення -без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця.

Головуючий:

Судді: