Справа № 22а-346/2008
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2008-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а-346/08
Головуючий в 1-ій інстанції Бондарєв С.В. Ряд.
стат.звіту №23
Господарський суд Волинської області №05/43-2А Доповідач: В.З. Улицький
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 січня 2008
року м.
Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого:
Улицького В.З.

суддів:
Багрія В.М., Обрізко І.М.

секретаря:
Фацієвича М.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1 на постанову
господарського суду Волинської області від 12.06.2007 року, колегія суддів, -

встановила:

Приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся
з позовною заявою до Ковельської міжрайонної державної податкової інспекції про
визнання нечинним рішення про застосування штрафних санкцій від 10.04.2006
року.

Приватний підприємець
ОСОБА_1 свої позовні вимоги мотивував тим, що відповідно до вимог ст. 232 ГК
України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання
припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.
В акті перевірки від 03.04.2006 р. зазначено, що прострочена дебіторська
заборгованість встановлена актом попередньої перевірки становить 1483,38 Є.
Дана заборгованість виникла по операціях експорту продукції відповідно до
контракту. По попередньому акті перевірки нараховано пеню, яку було сплачено до
бюджету. Відповідно до ст. 280 ГК України передбачено, що пеня є господарська
санкція, яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або
неналежне невиконаннягосподарських зобовязань. Просив позов задоволити.

Постановою господарського суду
Волинської області від 12.06.2007 року в задоволенні позову підприємця ОСОБА_1
до Ковельської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання нечинним
рішення про застосування штрафних санкцій від 10.04.2006 року - відмовлено.

Постанову суду оскаржив Приватного підприємця
ОСОБА_1. Вважає дану постанову незаконною, винесеною із помилковим
застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт
стверджує, що суд помилково приходить до висновку, що посилання позивача на ст.
230 та 232 ГК України не може заслуговувати на увагу зогляду на те, що ч. 2 ст.
230 ГК України вказує, що суб'єктами права застосування штрафних санкцій є
учасники відносин у сфері господарювання, зазначені в ст. 2 ГК України. З таким
висновком апелянт не погоджується, оскільки він суперечить судовій практиці та
нормами матеріального права. Звертає увагу на те, що ковельська МДПІ виступає
субєктом владних повноважень та здійснює у спірних правовідносинах владні
управлінські функції.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника відповідача на заперечення апеляційної скарги,перевіривши
матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_1 слід залишити без задоволення з наступних підстав:

Встановлено,
що до даного спірного правовідношення не
можуть бути застосовані норми Господарського кодексу України. Відповідно до ч.
1 ст. 1 Господарського кодексу України цей
Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські
відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської
діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими
учасниками відносин у сфері господарювання. А згідно ч. 1 ст. 2 Господарського
кодексу України учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання,
споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені
господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації,
які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них
організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності. А так як
Державна податкова інспекція не наділена господарською компетенцією (відповідно
до ст. 3 ГК України), то і норми цього Кодексу не регулюють дані відносини.

Дані спірні правовідносини регулюються
Законом України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”. Згідно
ст. 4 цього Закону порушення резидентами термінів, передбаченихстаттями 1 і 2
цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у
розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (митної вартості недопоставленої
продукції) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за
валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості.
Так як, в Законі України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній
валюті” не зазначені терміни сплати пені, то в даному випадку застосовується
Закон України “Про порядок погашення зобовязань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”. Цей Закон є спеціальним законом з
питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних
або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами ... у тому
числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Отже
вданому випадку суд правомірно встановив, що рішення Ковельської міжрайонної
державної податкової інспекції від 10.04.2006 року №00000222/0 відповідає
вимогам чинного законодавства.

Таким чином, виходячи із змісту апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що доводи апелянта є необгрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, КАС України колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу
Приватного підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову
господарського суду Волинської області від 12.06.2007 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом одного місяця може
бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
І. Обрізко

В.
Багрій