Справа № К-9691/06
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2007-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2007

№ К-9691/06

Вищий адміністративний суд України
у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого),

Голубєвої Г.К.,
Костенка М.І., Степашка О.І., Федорова М.О.

при секретарі: Міненко О.М.

за участі представника позивача
Свиридова М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Артемівському районі м.
Луганська на рішення Господарського суду Луганської області від 29.03.2005 та
постанову Луганського апеляційного господарського суду від 07.06.2005 по справі
№ 11/97 пн

за позовом Державної
податкової інспекції у Артемівському районі м. Луганська

до Приватного
підприємства «ОСОБА_1»

про визнання
статутних документів недійсними та скасування державної реєстрації

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позовні вимоги про
визнання статутних документів недійсними та скасування державної реєстрації
Приватного підприємства «ОСОБА_1» на підставі пояснень ОСОБА_2., яка після
оформлення установчих документів та реєстрації підприємства передала установчі
документи та печатку підприємства малознайомій особі; сама ніяких договорів не
підписувала, бухгалтерський та податковий облік не вела, на посади нікого не
призначала, наміру займатися підприємницькою діяльністю не мала. Позовні вимоги
також обґрунтовані тим, що Актом обстеження знаходження підприємства за
юридичною адресою від 16.03.2004 встановлено, що ПП «ОСОБА_1» за адресою,
зазначеною в статутних документах не знаходиться.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 29.03.2005 провадження
по справі в частині вимоги про визнання статутних документів Приватного
підприємства «ОСОБА_1» недійсними з моменту реєстрації припинено на підставі п.
1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, а в задоволені позову
про скасування державної реєстрації відповідача відмовлено через недоведеність
позивачем нормативного обґрунтування вимоги.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду
від 07.06.2005 по справі № 11/97 пн
- рішення
Господарського суду Луганської області від 29.03.2005 скасовано частково. У
позові щодо визнання недійсними статутних документів відмовлено. В решті
рішення залишено без змін.

Не погодившись із рішенням Господарського суду Луганської області від
29.03.2005 та постановою Луганського апеляційного господарського суду від
07.06.2005 по справі № 11/97 пн позивач подав касаційну скаргу, в якій просить
скасувати судові рішення та задовольнити позов, оскільки рішення винесені із
порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, так як
судами не прийнято до уваги ст. ст. 36 та 38 Господарського процесуального
кодексу України, оскільки ДПІ надало докази, які містять данні і мають значення
для правильного вирішення спору. А якщо подані сторонами докази є недостатніми,
господарський суд зобов'язаний витребувані від підприємств га організацій,
документи та матеріали, необхідні для вирішення спору.

Відповідач заперечення на касаційну скаргу не надав, в судове засідання не
з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги та пояснення представника позивача, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено ч. 1 ст. 21 Господарського процесуального кодексу України
сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства
та організації, зазначені у ст. 1 цього Кодексу. Державні та інші органи мають
право звертатися до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими
актами України (ч. 2 ст. 1 цього Кодексу).

Таким чином, судами вірно визначено, що господарським судам підвідомчі
справи, коли склад учасників спору відповідає ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України, а правовідносини, щодо яких виник спір, носять
господарський характер. Беззаперечним є також те, що вимоги, пред'явлені
позивачем за даним позовом, стосуються безпосередньо прав і обов'язків суб'єкта
підприємницької діяльності - відповідача у справі, оскільки правовим наслідком
цих вимог, у разі їх задоволення, є втрата підприємством свого юридичного
статусу.

Тобто виходячи з характеру спірних правовідносин, та враховуючи, що
суб'єктний склад сторін у даній справі відповідає вимогам ст. 21 Господарського
процесуального кодексу України, з висновком суду першої інстанції щодо
непідвідомчості справи господарським судам України, і як наслідок, припинення
провадження по справі згідно п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу
України - суд апеляційної інстанції законно і обґрунтовано не погодився.

Однак оскільки допущена судом першої інстанції помилка у застосуванні норм
процесуального права є істотною, так як справа не була вирішена по суті
заявлених вимог, за таких обставин суд апеляційної інстанції правомірно не
погодився з висновком суду першої інстанції, стосовно того, що спір про
визнання недійсними установчих документів відповідача - юридичної особи
непідвідомчій господарському суду.

І відповідно оскільки на час розгляду апеляційної скарги по справі
позивачем не надані документи у тому числі, що відповідач є фіктивним
підприємством, зареєстрований без наміру займатися підприємницькою діяльністю,
з цих питань є вирок суду або порушена кримінальна справа тощо, а пояснення
засновника підприємства для з'ясування вищеназваних питань недостатньо для
визнання недійсними статутних документів відповідача по справі - тому суд
апеляційної інстанції правомірно дійшов висновку про те, що відсутні підстави
визнання установчих документів відповідача недійсними, оскіьки позивачем у
справі не представлені на підтвердження своїх доводів докази, що мають суттєве
значення для правильного вирішення спору по справі, на підставі яких суду
можливо з'ясувати питання щодо визнання недійсними статутних документів
суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи - відповідача.

З огляду на встановлене судами необхідно також звернути увагу на
помилковість міркувань скаржника, оскільки позивач не надав доказів у
обґрунтування вимог щодо визнання недійсними установчих документів, а тому його
позовні вимоги про скасування державної реєстрації, з огляду на підстави їх
заявлення правильно визначені судом апеляційної інстанцій не обґрунтованими та
законно не задоволені.

Відповідно враховуючи зазначене,
постанова Луганського апеляційного господарського суду від 07.06.2005 по справі
№ 11/97 пн скасуванню не підлягає, як така, що винесена за вичерпних юридичних
висновків при правильному застосуванні норми матеріального права.

Керуючись ст. ст. 160, 220, 221,
223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Артемівському районі м. Луганська залишити без
задоволення.

Постанову Луганського апеляційного
господарського суду від 07.06.2005 по справі № 11/97 пн залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в
порядку, визначеними ст. ст. 237-239 КАС України.

Головуючий О.В. Карась

Судді Г.К.
Голубєва

М.І.
Костенко

О.І.
Степашко

М.О.
Федоров