Справа № К-3101/06
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2007-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ К- 3101/06
ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУ
___________________________________________________________
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«03» жовтня 2007р.

Вищий адміністративний су
д України у складі колегії су
ддів:

Головуючого: К
онюшка К.В.
Суддів: Ла
нченко Л.В.

Нечита
йла О.М.
Пилипчук Н.Г.

Степашка О.І.

при секретарі: Ликовій В
.Б.
за участю представникі
в:
позивача: не явка
відповідача 1: не явка
відповідача 2: Степаненк
о Г.О., Перегняк О.А.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційн
у скаргу Державної податк
ової інспекції у Шевченківсь
кому районі м. Києва на рішенн
я Господарського суду м. Києв
а від 18.07.2005р. та ухвалу Київсько
го апеляційного господарськ
ого суду від 28.11.2005р.
у справі № 33/172
за позовом Держа
вної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Ки
єва
до 1) Приватного підп
риємства «Фаргус - плюс»
2) Товариства з обмеженою
відповідальністю «Науково-в
иробнича фірма Дакмас»
про визнання недій
сною угоди та стягнення в дох
од держави 1 546 975,86 грн.

В С Т А Н О В И В :

В березні 2005 року Держав
на податкова інспекція у Шев
ченківському районі м. Києва
звернулася з позовом про виз
нання недійним укладеного мі
ж відповідачами по справі До
говору купівлі-продажу № 177м в
ід 29.07.2003р. з підстав, передбачен
их ст. 49 ЦК УРСР; зобовязання
відповідача-1 повернути відп
овідачу-2 грошові кошти в розм
ірі - 1 546 975,86 грн.; стягнення з відп
овідача-2 на користь держави в
артості матеріалів, отримани
х за Договором на загальну су
му - 1 546 975,86 грн.
В обґрунтування заявлених
вимог позивач посилався на т
е, що спірна угода була укладе
на з метою, завідомо суперечн
ою інтересам держави, про що с
відчить те, що ПП «Фаргус - плю
с» здійснювало свою діяльніс
ть з порушенням законодавств
а, не сплачувало податки в уст
ановленому порядку, а, отже, ук
ладаючи спірну угоду, мало на
меті ухилення від сплати под
атків.
Рішенням господарського с
уду м. Києва від 18 липня 2005 року,
залишеним без змін ухвалою К
иївського апеляційного госп
одарського суду від 28 листопа
да 2005 року, в задоволенні позо
ву відмовлено.
Не погоджуючись с ухвалени
ми по справі судовими рішенн
ями, Державна податкова інсп
екція у Шевченківському райо
ні м. Києва оскаржила їх в каса
ційному порядку.
В касаційній скарзі, скаржн
ик послався на неправильне з
астосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуаль
ного права та просив скасува
ти їх, ухваливши нове судове р
ішення про задоволення позов
у.
В запереченнях на касаційн
у скаргу ТОВ «НВФ «Дакмас» по
слалося на не обґрунтованіст
ь касаційної скарги і просил
о залишити її без задоволенн
я, а оскаржувані судові рішен
ня без змін.
Позивач і відповідач-1 своїх
представників у судове засі
дання касаційної інстанції н
е направили, про час та місце р
озгляду справи повідомлялис
ь належним чином.
Справу розглянуто відпові
дно до вимог ч.4 ст. 221 Кодексу ад
міністративного судочинств
а України.
Перевіривши у відкритому с
удовому засіданні повноту вс
тановлення обставин справи т
а правильність їх юридичної
оцінки в судових рішеннях, ко
легія суддів дійшла висновку
про часткове задоволення ка
саційної скарги, виходячи з н
аступного.
Як встановлено судами попе
редніх інстанцій, між Приват
ним підприємством «Фаргус - п
люс» та Товариством з обмеже
ною відповідальністю «Науко
во-виробнича фірма Дакмас»бу
в укладений і виконаний Дого
вір купівлі-продажу № 177м від 29.
07.2003 р. на загальну суму 1 546 975,86 грн
., згідно з яким відповідач-1 (пр
одавець) зобовязався поста
вити і передати у власність в
ідповідача-2 (покупець) матері
али, а відповідач 2 прийн
яти та оплатити вказані мате
ріали.
Відповідно до припи
сів ст. 49 ЦК УРСР недійсною є уг
ода, укладена з метою, що супер
ечить інтересам соціалістич
ної держави та суспільства.

Необхідними умовами для
визнання угоди недійсною, ві
дповідно до названої норми м
атеріального права, є укладе
ння угоди з метою, завідомо с
уперечною інтересам держав
и та наявність умислу хоча б у
однієї із сторін щодо настан
ня відповідних наслідків. Пр
авові наслідки такої угоди з
алежать від наявності умислу
- у обох сторін чи однієї, від в
иконання угоди - обома сторон
ами чи однією.
До угод, укладених з
метою завідомо суперечною і
нтересам держави і суспільст
ва, зокрема, належать угоди, сп
рямовані на приховування фіз
ичними і юридичними особами
доходів від оподаткування.

Згідно зі ст. 10 Закону Укра
їни «Про державну податкову
службу в Україні» державні п
одаткові інспекції, зокрема,
здійснюють контроль за доде
ржанням законодавства про по
датки, інші платежі, забезпеч
ують застосування та своєча
сне стягнення сум фінансових
санкцій, передбачених цим За
коном та іншими законодавчим
и актами України за порушенн
я податкового законодавства
, а також стягнення адміністр
ативних штрафів за порушення
податкового законодавства,
допущені посадовими особами
підприємств, установ, органі
зацій та громадян.
Обовязок контролюючого
органу самостійно визначити
суму податкового зобовяза
ння платника податків, зокре
ма, у разі коли той не подає у в
становлені строки податкову
декларацію, встановлено пп. 4.
2.2 п.4.2 ст. 4 Закону України «Про п
орядок погашення зобовяза
нь платників податків перед
бюджетами та державними ціль
овими фондами».
Відмовляючи в задоволенні
позову, суди попередніх інст
анцій дійшли висновку, що поз
ивачем не доведено факту ухи
лення відповідачів від сплат
и податків, а субєктивний с
клад правопорушення повинен
бути встановлений компетент
ним державним органом і підт
верджений законодавчо визна
ченими способами доказуванн
я. Таким чином, на думку судів
першої та апеляційної інстан
цій, факт укладення угоди з м
етою, що суперечить інтереса
м соціалістичної держави та
суспільства, не був доведени
й позивачем.
Також суди дійшли висновку
про те, що при вирішенні спору
необхідно застосовувати нор
ми ЦК УРСР.
Між тим, перевіряючи дійсн
ість спірної угоди на предме
т її відповідності статті 49 Ц
ивільного Кодексу УРСР, як та
кій, що була визначена позива
чем в якості матеріально-пра
вової підстави позову та чин
ній на момент укладення угод
и, суди попередніх інстанцій
не звернули увагу на те, що з 1 с
ічня 2004 року, згідно з п. 1 та п. 2 Пр
икінцевих та перехідних поло
жень Цивільного кодексу Укра
їни, Цивільний кодекс Україн
ської РСР (1540-06) від 18 липня 1963 року
втратив чинність.
Цивільний кодекс України, я
кий набрав чинності з 01.01.2004 р. і д
іяв на час ухвалення в справі
судових рішень, не містить та
ких публічно-правових наслід
ків укладення недійсної угод
и, які були встановлені ст. 49 ЦК
УРСР. Даний Цивільний кодекс
України не містить такі публ
ічно-правові наслідки укладе
ння недійсної угоди, які були
встановлені ст. 49 Цивільного
кодексу УРСР. Цим кодексом ск
асована відповідальність (пр
авові наслідки) у вигляді пуб
лічно-правової санкції - стяг
нення в доход держави, одержа
ного однією чи обома сторона
ми за угодою, за укладення уго
ди з метою, суперечною інтере
сам держави та суспільства. Н
аслідком укладення угоди, як
а порушує публічний порядок
(ст. 228 Цивільного кодексу Укра
їни), не є адміністративно-пра
вова конфіскація.
Отже, на думку суду касаційн
ої інстанції, господарські с
уди не мали в даному випадку п
равових підстав для застосув
ання ст. 49 Цивільного кодексу
УРСР на момент ухвалення суд
ових рішень у справі.
Наведені порушення норм ма
теріального права призвели д
о прийняття неправильних суд
ових рішень та в силу положен
ь ст. 220 КАС України не можуть бу
ти усунені судом касаційної
інстанції, у звязку з чим по
становлені у справі судові р
ішення підлягають скасуванн
ю з направленням справи на но
вий судовий розгляд до суду п
ершої інстанції.
Під час нового розгляду спр
ави необхідно врахувати викл
адене, всебічно і повно зяс
увати і перевірити всі факти
чні обставини справи, обєк
тивно оцінити докази, що мают
ь юридичне значення для її ро
згляду та вирішення спору по
суті і, в залежності від встан
овленого, правильно визначит
и норми матеріального права,
що підлягають застосуванню
до спірних правовідносин та
прийняти обґрунтоване і зако
нне судове рішення.
Також, при новому судовому р
озгляді суду слід врахувати,
що з 01.01.2004 р. публічно-правові са
нкції визнання недійсною уго
ди, укладеної з метою, що супер
ечить інтересам держави та с
успільства, а саме: стягнення
в доход держави одержаного о
днією чи обома сторонами за у
годою із сфери цивільно-пр
авового регулювання перенес
ені у сферу господарсько-пра
вового регулювання.
Стаття 208 Господарського ко
дексу України за предметом р
егулювання та встановленими
наслідками співпадає зі ст. 49
ЦК УРСР, разом з тим її застос
ування судом при вирішенні с
пору можливе лише в разі поси
лання позивача як на матеріа
льно-правову підставу позовн
их вимог в частині стягнення
з відповідачів відповідних
грошових сум.
Окрім того, судом має бути з
ясовано чи не ліквідоване
ПП “Фаргус - плюс”, оскільки лі
квідація сторони виключає пр
овадження у справі.
Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 227, 230 Код
ексу адміністративного судо
чинства України, суд касацій
ної інстанції -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу
Державної податкової інспек
ції у Шевченківському район
і м. Києва задовольнити частк
ово.
Рішення Господарсь
кого суду м. Києва від 18 липня 20
05 рокута ухвалу Київського
апеляційного господарсько
го суду від 28 листопада 2005 року
скасувати, а справу направи
ти на новий судовий розгляд д
о суду першої інстанції.
Ухвала набирає чинн
ості з моменту проголошення
і може бути оскаржена до Верх
овного Суду України за винят
ковими обставинами протягом
одного місяця з дня відкритт
я таких обставин.

Головуючий
(підпис) Конюшко К
.В.
Судді
(підпис) Ланч
енко Л.В.

(підпис) Нечитайло
О.М.

(підпис) Пилип
чук Н.Г.

(підпис) Степашко О.
І.

З оригіналом згідно
Відповідальний секретар
В.Б. Ликова