Справа № 22а-1245/2007
Суддя: Любашевський В.П.
Дата ухвалення: 2007-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інст.суддя Руденко О.В.
ряд. ст. зв. № 29
господарський суд Тернопільської
області справа № 14/3-47
Доповідач у 2-й інст.суддя
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада
2007 року
м.Львів
справа № 22а-1245/07

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду, у складі:

доповідача у
справі судді Любашевського В.П.

суддів Довгополов
О.М.

Яворського
І.О.

секретаря
судового засідання Поворозник Д.Б.

осіб, які взяли участь у справі:

від позивача - Співак І.Г., довіреність № 834
від 08.12.2004р.

від відповідача - Брика В.Г., довіреність № 43 від
10.01.2007р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за апеляційною скаргою Борщівської
міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області

на постанову господарського суду Тернопільської області від
12.03.2007р. у справі № 14/3-47

за позовом Державного підприємства
«Борщівський спиртовий завод»

до Борщівської міжрайонної державної податкової інспекції
Тернопільської області

про скасування податкових повідомлень-рішень № /0
від 29.05.2006р. та № 0000302/0 від 29.05.2006р.,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
господарського суду Тернопільської області від 12.03.2007р. у справі №
14/3-47 позов позивача - Державного підприємства «Борщівський спиртовий завод»
до відповідача - Борщівської міжрайонної державної податкової інспекції
Тернопільської області задоволено. Податкові повідомлення-рішення №
/0 від 29.05.2006р. та № 0000302/0 від 29.05.2006р. скасовані.

Постанова суду першої інстанції з посиланням
на ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» мотивована тим, що позивач належним чином
виконав господарські зобов'язання з приватним підприємством «Барго». Оплата за
отримані товарно-матеріальні цінності проведена позивачем згідно платіжних
доручень № 16 від 19.03.2004р. (11294,40 грн.) та « 27 від 25.03.2004р. (8970
грн.). Виконання належним чином та в повному обсязі сторонами договірних
зобов'язань засвідчується первинними документами (видаткові,
товарно-транспортні накладні, платіжні документи про перерахування коштів)
копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Жодних доказів,
які вказували б на порушення ПП «Барго» у звітних періодах вимог Закону при
формуванні своїх податкових зобов'язань по спірних операціях із позивачем,
контролюючим органом суду не надано.

За
встановлених судом першої інстанції обставин суд прийшов до висновку, що
матеріалами справи не підтверджується порушення позивачем п.1.8 ст.1, п.п7.2.3
п.7.2, п.п.7.4.1 п.7.4., п.п. 7.7.1. п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на
додану вартість».

Також
суд першої інстанції вказує, що є необґрунтованим висновок відповідача про
заниження позивачем податкових зобов'язань з податку на додану вартість,
внаслідок включення до податкового кредиту сум ПДВ, що відображені у податковій
накладній № 192, яка підписана директором ПП «Багро» з використанням
факсимільного підпису та складена за наслідками наданих контрагентом позивача
транспортних послуг на загальну суму 3150 грн.

Одночасно,
судом першої інстанції не встановлені факти порушення позивачем п.п.5.3.9
п.5.3, п.5.7 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Не
погоджуючись з висновками суду першої інстанції з підстав викладених в
апеляційній скарзі відповідач просить суд скасувати постанову суду першої
інстанції та у задоволені позову відмовити.

Апеляційні
вимоги позивач обґрунтовує тими ж обставинами, що з'ясовувалися судом першої
інстанції і зазначає, що суд першої інстанції допустив неповне з'ясування
обставин справи, висновки суду не відповідають самим обставинам справи, при
цьому судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Позивач
у заперечені на апеляційну скаргу, погоджуючись з висновками суду першої
інстанції просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду
без змін.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши
представників сторін колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає оскільки суд першої інстанції правильно встановив, що позивач при
оподаткуванні прибутку за 9 місяців 2005 року та при заявлені до відшкодування
податку на додану вартість в березні, травні 2004р., січні 2006р. не допустив
порушень відповідних норм Закону України «Про оподаткування прибутку
підприємств» та Закону України «Про податок на додану вартість». А тому,
прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення № /0 від
29.05.2006р. та № 0000302/0 від 29.05.2006р. підлягають скасуванню.

Одночасно колегія суддів не встановила, а апелянт не
навів обставин які б свідчили про порушення судом першої інстанції норм
процесуального права і призвели б до неправильного прийняття судом першої
інстанції оскаржуваної постанови.

В силу ст.200 КАС України - суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення
з додержанням норм
матеріального і процесуального
права.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст.160, 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Борщівської міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської
області на постанову господарського суду Тернопільської області від
12.03.2007р. у справі № 14/3-47 залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена, шляхом подання касаційної
скарги, безпосередньо до адміністративного суду касаційної
інстанції протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Судді В.П.Любашевський

О.М.Довгополов

І.О.Яворський