Справа № 2-а-30/2008
Суддя: Березовський О.Д.
Дата ухвалення: 2008-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а - 30/2008
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2008
року
м. Городня

Городнянський районний суд
Чернігівської області у складі :

головуючого
судді - Березовського О.Д.,

при
секретарі - Швачко О.В.,

за участю
представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2- ОСОБА_3, позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,
представника відповідача Кравченко О.Є.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 до Головного управління
праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної державної
адміністрації щодо стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги
ветеранам війни, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 звернулись в суд з адміністративними
позовами до Головного управління праці та соціального захисту населення
Чернігівської обласної державної адміністрації щодо стягнення недоплаченої
разової щорічної грошової допомоги як ветеранам війни.

З позовних
заяв виходить, що ОСОБА_1 до 11.04.2006 року являвся інвалідом війни ІІ групи,
а з 12.04.2006 року являється інвалідом війни І групи, ОСОБА_2та ОСОБА_5
являються учасниками війни, ОСОБА_4 являється учасником бойових дій, а ОСОБА_6
являється інвалідом війни ІІ групи, що підтверджується відповідними
посвідченнями.

Відповідно
до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
позивачам щорічно до 5 травня повинна надаватись разова грошова допомога в
розмірі визначених в ст. 12, 13, 14 відповідного Закону. Всупереч вимогам ст. 2
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та
ст. 22 Конституції України грошова допомога призначена позивачам за 2005, 2006,
2007 роки виплачувалась не в повному обсязі.

Так,
одноразову грошову допомогу позивачу ОСОБА_1 було виплачено відповідно в 2005
році в розмірі 330 грн., в 2006 році в розмірі 330 грн., в 2007 році в розмірі
450 грн.. Позивачам ОСОБА_2та ОСОБА_5 одноразова грошова допомога була
виплачена відповідно в 2005 році в розмірі 50 грн., в 2006 році в розмірі 50
грн., в 2007 році в розмірі 55 грн.. Позивачу ОСОБА_4 одноразова грошова
допомога була виплачена відповідно в 2005 році в розмірі 250 грн., в 2006 році
в розмірі 250 грн., в 2007 році в розмірі 280 грн.. Позивачу ОСОБА_6 одноразова
грошова допомога була виплачена відповідно в 2005 році в розмірі 330 грн., в
2006 році в розмірі 330 грн., в 2007 році в розмірі 360 грн..

Мінімальна
пенсія за віком у 2005 році складала 332 грн., пенсія за віком у 2006 році
становила 359 грн., пенсія за віком у 2007 році становила 410, 06 грн.. Таким
чином, відповідно до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” суми виплат ОСОБА_1 як інваліду війни І та ІІ групи мали б
скласти в 2005 році - 2656 грн., в 2006 році - 3590 грн., в 2007 році - 4100
грн.. Сума недоплат за 3 роки склала 9236 грн.. Суми виплат ОСОБА_2та ОСОБА_5
як учасникам війни мали б скласти в 2005 році - 996 грн., в 2006 році - 1077
грн., в 2007 році - 1230 грн.. Сума недоплат за 3 роки склала 3148 грн.. Суми
виплат ОСОБА_4 як учаснику бойових дій мали б скласти в 2005 році - 1660 грн.,
в 2006 році - 1795 грн., в 2007 році - 2050 грн.. Сума недоплат за 3 роки
склала 4725 грн.. Суми виплат ОСОБА_6 як інваліду війни ІІ групи мали б скласти
в 2005 році - 2656 грн., в 2006 році - 2872 грн., в 2007 році - 3280, 48 грн..
Сума недоплат за 3 роки склала 7788, 48 грн..

На підставі викладеного, позивачі
просять суд стягнути з відповідача на їх користь суму недоплаченої їм разової
щорічної грошової допомоги як ветеранам війни, відповідно ОСОБА_1 як інваліду
війни І та ІІ групи в розмірі 9236 грн., ОСОБА_2як учаснику війни в розмірі
3148 грн., ОСОБА_4 як учаснику бойових дій в розмірі 4725 грн., ОСОБА_6 як
інваліду війни ІІ групи в розмірі 7788, 48 грн., ОСОБА_5 як учаснику війни в
розмірі 3148, 18 грн..

Ухвалами
судді від 06.02.2008 року, 07.02.2008 року та 11.02.2008 року відкрито
провадження у зазначених справах.

Ухвалами
судді від 22.02.2008 року адміністративні справи об'єднані для спільного
розгляду з адміністративною справою № 2-а-30/2008 за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської
обласної державної адміністрації щодо стягнення недоплаченої разової щорічної
грошової допомоги ветерану війни.

В
судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2- ОСОБА_3 підтримала
заявлені позивачами позовні вимоги, просила суд їх задовольнити та стягнути з
відповідача суму недоплаченої ОСОБА_1 разової щорічної грошової допомоги як
інваліду війни І та ІІ групи в розмірі 9236 грн.,та суму недоплаченої
ОСОБА_2разової щорічної грошової допомоги як учаснику війни в розмірі 3148
грн.. Підтвердила обставини викладені позивачами в позовній заяві. Зазначила,
що в 2005 та 2006 роках позивачі не звертались до суду за захистом своїх прав
по виплаті щорічної разової грошової допомоги, оскільки вони похилого віку і не
добре знали закони. Про порушення своїх права на отримання належної їм грошової
допомоги вони дізнались від людей та з новин, але коли саме дізнались точно
сказати не може, десь в 2008 році.

Позивач
ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала заявлені нею позовні вимоги, просила
суд їх задовольнити та стягнути з відповідача суму недоплаченої їй разової
щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій в розмірі 4725 грн..
Підтвердила обставини викладені в позовній заяві. При цьому зазначила, що
відповідно до посвідчення виданого Городнянським районним військовим
комісаріатом 13.10.2000 року вона являється ветераном війни - учасником бойових
дій. В 2005 та 2006 роках вона не зверталась до суду за захистом своїх прав по
виплаті щорічної разової грошової допомоги, оскільки вважала, що недоплачені їй
суми будуть виплачені державою, але потім вияснилось, що ніхто нікому
виплачувати нічого не збирається. До суду звернулась, коли масово почала
з'являтись інформація в пресі з цього приводу.

Позивач
ОСОБА_5 підтримав заявлені ним позовні вимоги, просив суд їх задовольнити та
стягнути з відповідача суму недоплаченої йому разової щорічної грошової
допомоги як учаснику війни в розмірі 3148, 18 грн.. Підтвердив обставини
викладені в позовній заяві. При цьому зазначив, що відповідно до посвідчення
виданого Городнянським управлінням соціального захисту населення 08.04.1998
року він являється ветераном війни - учасником війни. В 2005 та 2006 роках він
не звертався до суду за захистом своїх прав по виплаті щорічної разової
грошової допомоги, оскільки не знав про те, що допомога йому виплачується не в
повному обсязі та є відповідна стаття закону. Про порушення свого права на
отримання належної йому грошової допомоги він дізнався десь два місяці тому
назад і йому сказали, що потрібно звертатись до суду, оскільки ніхто нічого не
виплатить.

Позивач
ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду
справи був повідомлений належним чином. Надав суду письмову заяви від
29.02.2008 року з проханням розглянути справу без його участі, свої позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник
відповідача в судовому засіданні заявлений позивачами позов не визнав,
підтримав надані суду відповідачем письмові заперечення на позовну заяву та
додаток до заперечень. В своїх запереченнях на позовну заяву відповідач
зазначив, що фінансування щорічної грошової допомоги ветеранам війни до 5
травня здійснюється за рахунок коштів державного бюджету України, у розмірах,
установлених законом про Державний бюджет на відповідний рік відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України від 18.02.2004 року № 177 «Про
забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Зокрема,
для учасників війни розмір грошової допомоги у 2005 році становив 50 грн., у
2006 році - 50 грн., у 2007 році - 55 грн., для інвалідів війни 1 групи у 2007
році становив 450 грн., для інвалідів війни ІІ групи розмір грошової допомоги в
2005 році становив 330 грн., в 2006 році - 330 грн., в 2007 році - 360 грн.,
для учасників бойових дій розмір грошової допомоги становив в 2005 році - 250
грн., в 2006 році - 250 грн., в 2007 році - 280 грн.. Згідно ч. 2 ст. 19
Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, головне
управління праці та соціального захисту населення облдержадміністрації не
проводило виплату та не мало законних підстав визначати розміри зазначеної
допомоги, оскільки вони визначалися законами України про державний бюджет на відповідний
рік. Крім того, у 2005, 2006 роках Конституційним Судом України не приймались
рішення щодо визнання неконституційними положень Законів України «Про Державний
бюджет України на 2005 рік», «Про Державний бюджет України на 2006 рік» в
частині визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня
ветеранам війни. Також відповідно до ст. 99 КАС України позивачами пропущений
строк звернення до суду за захистом своїх прав по виплатам за 2005-2006 роки,
оскільки виплати позивачі отримали у травні місяці відповідного року, а до суду
звернулись лише в лютому 2008 року. Відповідач в своїх запереченнях також
вказав, що позивачі отримали разову грошову допомогу до 5 травня у відповідних
розмірах в травні 2007 року, тобто до ухвалення Конституційним Судом України
рішення про неконституційність положень деяких статей Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік». Водночас, зазначене рішення може бути
реалізоване шляхом внесення змін до законодавчого акту, який був предметом
спору. Враховуючи зазначене, головне управління праці та соціального захисту
населення діяло відповідно до чинного законодаства, в зв'язку з чим відсутні
протиправні дії. При розгляді спірних правовідносин відповідач просить
врахувати положення ч. 3 ст. 152 Конституції України, ст. 1175 ЦК України,
згідно яких у випадку прийняття законів, які визнаються неконституційними,
шкода завдана юридичним, фізичним особам відшкодовується державою, а не її
органами виконавчої влади на місцях. Враховуючи зазначене, відповідач просить
відмовити позивачам в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши
пояснення позивачів ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника позивачів ОСОБА_3,
представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані
сторонами докази, суд прийшов до наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Вирішуючи питання, щодо пропущення позивачами строку
звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права у
2005-2006 роках, на чому наполягає сторона відповідача, суд прийшов до
висновку, що позивачі зазначений у ст. 99 КАС України строк звернення до суду в
дійсності порушили, оскільки вони отримували виплати до 5 травня як в 2005
році, так і в 2006 році і знали про порушене своє право, жодних доказів, які б
спростовували даний факт та підтверджували поважність причин пропущення строку
звернення до суду ні позивачі, ні представник позивачів суду не надала, а тому
річний строк звернення до суду повинен обчислюватись з травня 2005 року та
травня 2006 року.

Відповідно
до положень ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Частиною
2 ст. 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.1993 року визначено, що до ветеранів війни
належать : учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Частина
5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.1993 року передбачає, що щорічно до 5 травня
учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком.

Частина
5 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.1993 року передбачає, що щорічно до 5 травня
інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах : інвалідам І
групи - десять мінімальних пенсій за віком; інвалідам ІІ групи - вісім
мінімальних пенсій за віком; інвалідам ІІІ групи - сім мінімальних пенсій за
віком.

Частина
5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.1993 року передбачає, що щорічно до 5 травня
учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за
самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох
мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Перепис Городнянського
району Чернігівської області та з 14.04.1978 року він зареєстрований
проживаючим АДРЕСА_1 ( а.с. 3 ).

ОСОБА_2
народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Хотівля Городнянського району Чернігівської
області та з 13.04.1978 року вона зареєстрована проживаючою АДРЕСА_1 ( а.с. 19
).

ОСОБА_4
народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Смичин Городнянського району Чернігівської області
та з 12.04.1977 року вона зареєстрована проживаючоюАДРЕСА_2 ( а.с. 35 ).

ОСОБА_6
народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Деревини Городнянського району Чернігівської
області та з 01.07.1971 року він зареєстрований проживаючим в с. Деревини
Городнянського району ( а.с. 49-49а ).

ОСОБА_5
народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Сеньківка Городнянського району Чернігівської
області та з 29.10.1978 року він зареєстрований проживаючим АДРЕСА_3 ( а.с.
63-64 ).

З
дослідженого в судовому засіданні посвідчення НОМЕР_1, виданого 04.07.1991 року
відділом соціального забезпечення, встановлено, що ОСОБА_1 був інвалідом ІІ
групи і мав право на пільги, встановлені законодавством СРСР для інвалідів
Великої Вітчизняної війни ( а.с. 5 ).

З
дослідженого в судовому засіданні посвідчення НОМЕР_2, виданого 12.04.2006 року
Городнянським управлінням праці та соціального захисту населення, встановлено,
що ОСОБА_1 є інвалідом 1 групи і має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни ( а.с. 4 ).

З
дослідженого в судовому засіданні посвідчення НОМЕР_3, виданого 23.07.2003 року
Городнянським управлінням праці соціального захисту населення, встановлено, що
ОСОБА_2 є учасником війни і має право на пільги, встановлені законодавством
України для ветеранів війни - учасників війни ( а.с. 20 ).

З
дослідженого в судовому засіданні посвідчення НОМЕР_4, виданого 13.10.2000 року
Городнянським районним військовим комісаріатом, встановлено, що ОСОБА_4 є
учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України
для ветеранів війни - учасників бойових дій ( а.с. 36 ).

З
дослідженого в судовому засіданні посвідчення НОМЕР_5, виданого 09.01.2004 року
Городнянським управлінням праці та соціального захисту населення, встановлено,
що ОСОБА_6 є інвалідом ІІ групи і має право на пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни ( а.с. 50 ).

З
дослідженого в судовому засіданні посвідчення НОМЕР_6, виданого 08.04.1998 року
Городнянським управлінням соціального захисту населення, встановлено, що
ОСОБА_5 є учасником війни і має право на пільги, встановлені законодавством
України для ветеранів війни - учасників війни ( а.с. 64 ).

Згідно
довідки управління праці та соціального захисту населення Городнянської
райдержадміністрації № 42 від 16.01.2008 року встановлено, що ОСОБА_1 виплачена
разова грошова допомога до Дня Перемоги : у 2005 році згідно Закону України
«Про Державний бюджет України на 2005 рік» як інваліду ІІ групи Великої
Вітчизняної війни у розмірі 330 грн.; у 2006 році згідно Закону України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік» як інваліду ІІ групи Великої Вітчизняної
війни у розмірі 330 грн.; у 2007 році згідно Закону України «Про Державний
бюджет України на 2005 рік» як інваліду І групи Великої Вітчизняної війни у
розмірі 450 грн. ( а.с. 6 ).

Згідно
довідки управління праці та соціального захисту населення Городнянської
райдержадміністрації № 64 від 29.01.2008 року встановлено, що ОСОБА_2виплачена
разова грошова допомога до Дня Перемоги : у 2005 році згідно Закону України
«Про Державний бюджет України на 2005 рік» як учаснику Великої Вітчизняної
війни у розмірі 50 грн.; у 2006 році згідно Закону України «Про Державний
бюджет України на 2006 рік» як учаснику Великої Вітчизняної війни у розмірі 50
грн.; у 2007 році згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2005
рік» як учаснику Великої Вітчизняної війни у розмірі 55 грн. ( а.с. 23 ).

Згідно
довідки управління праці та соціального захисту населення Городнянської
райдержадміністрації № 62 від 28.01.2008 року встановлено, що ОСОБА_4 виплачена
разова грошова допомога до Дня Перемоги : у 2005 році згідно Закону України
«Про Державний бюджет України на 2005 рік» як учаснику бойових дій у розмірі
250 грн.; у 2006 році згідно Закону України «Про Державний бюджет України на
2006 рік» як учаснику бойових дій у розмірі 250 грн.; у 2007 році згідно Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» як учаснику бойових дій у
розмірі 280 грн. ( а.с. 37 ).

Згідно
довідки управління праці та соціального захисту населення Городнянської
райдержадміністрації № 69 від 04.02.2008 року встановлено, що ОСОБА_6 виплачена
разова грошова допомога до Дня Перемоги : у 2005 році згідно Закону України
«Про Державний бюджет України на 2005 рік» як інваліду ІІ групи Великої
Вітчизняної війни у розмірі 330 грн.; у 2006 році згідно Закону України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік» як інваліду ІІ групи Великої Вітчизняної
війни у розмірі 330 грн.; у 2007 році згідно Закону України «Про Державний
бюджет України на 2005 рік» як інваліду ІІ групи Великої Вітчизняної війни у
розмірі 360 грн. ( а.с. 51 ).

Згідно
довідки управління праці та соціального захисту населення Городнянської
райдержадміністрації № 84 від 08.02.2008 року встановлено, що ОСОБА_5 виплачена
разова грошова допомога до Дня Перемоги : у 2005 році згідно Закону України
«Про Державний бюджет України на 2005 рік» як учаснику Великої Вітчизняної
війни у розмірі 50 грн.; у 2006 році згідно Закону України «Про Державний
бюджет України на 2006 рік» як учаснику Великої Вітчизняної війни у розмірі 50
грн.; у 2007 році згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2005
рік» як учаснику Великої Вітчизняної війни у розмірі 55 грн. ( а.с. 65 ).

Положення
ч. 3 ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.1993 року передбачають, що нормативні акти
органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують
права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Незважаючи на відповідні положення
ч. 3 ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» дія ч. 5 ст. 12, ч. 5 ст. 13, ч. 5 ст. 14 відповідного закону на 2006
рік та 2007 рік зупинялась в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги згідно із Законом України № 489-V від 19.12.2006 року «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» та Законом України № 3235-IV від
20.12.2005 року «Про Державний бюджет України на 2006 рік».

Згідно ст. 34 Закону України №
2285-IV від 23.12.2004 року «Про Державний бюджет України на 2005 рік» розмір
виплати щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни І
групи складає 400 гривень, інвалідам війни ІІ групи складає 330 гривень,
учасникам бойових дій - 250 гривень, учасникам війни складає 50 гривень.

Згідно ст. 30 Закону України №
3235-IV від 20.12.2005 року «Про Державний бюджет України на 2006 рік» розмір
виплати щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни І
групи складає 400 гривень, інвалідам війни ІІ групи складає 330 гривень,
учасникам бойових дій - 250 гривень, учасникам війни складає 50 гривень.

Згідно ст. 29 Закону України № 489-V
від 19.12.2006 року «Про Державний бюджет України на 2007 рік» розмір виплати
щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни І групи
складає 450 гривень, інвалідам війни ІІ групи складає 360 гривень, учасникам
бойових дій - 280 гривень, учасникам війни складає 55 гривень.

Відповідно до ст. 17-1 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічну
виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями
12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення
через відділення зв'язку або через установи банків ( шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача ) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії.

Стаття 55 Конституції України
визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб. Стаття 22 Конституції України наголошує, що при
прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Рішенням Конституційного Суду
України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року у справі № 1-29/2007 визнано такими, що
не відповідають Конституції України ( є неконтитуційними ), окремі положення
Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, в тому числі ст. 29
і пункт 13 статті 71 зазначеного вище Закону, яким зупинено на 2007 рік дію ч.
5 статті 12, ч. 5 статті 13, ч. 5 статті 14 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», визнано такими, що не
відповідають Конституції України, і положення даних норм втрачають чинність.
Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнанні неконституційними. Відповідне рішення Конституційного Суду України
є обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не може бути
оскаржене.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_1, як інваліду війни І групи, неправомірно
здійснено в заниженому розмірі виплату грошової допомоги за 2007 рік, оскільки
мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 62 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» та ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» становить 410, 06 грн., і з врахуванням вимог
ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» сума виплат позивачу в 2007 році повинна була складати 4100, 60 грн. (
410, 06 грн. х 10 мінімальних пенсій за віком ).

Враховуючи те, що відповідачем
ОСОБА_1 у 2007 році було проведено виплату разової грошової допомоги в розмірі
450 грн., сума недоплаченої позивачу разової щорічної допомоги становить 3650,
60 гривень.

Також суд приходить до висновку, що
позивачам ОСОБА_2та ОСОБА_5, як учасникам війни, неправомірно здійснено в
заниженому розмірі виплату грошової допомоги за 2007 рік, оскільки мінімальна
пенсія за віком відповідно до ст. 62 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» та ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» становить 410, 06 грн., і з врахуванням вимог ст. 14 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» сума
виплат позивачам в 2007 році повинна була складати 1230, 18 грн. ( 410, 06 грн.
х 3 мінімальних пенсій за віком ).

Враховуючи те, що відповідачем
ОСОБА_2та ОСОБА_5 у 2007 році було проведено виплату разової грошової допомоги
в розмірі 55 грн., сума недоплаченої позивачам разової щорічної допомоги
становить 1175, 18 гривень.

Суд
також приходить до висновку, що ОСОБА_4, як учаснику бойових дій, неправомірно
здійснено в заниженому розмірі виплату грошової допомоги за 2007 рік, оскільки
мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 62 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2007 рік» та ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» становить 410, 06 грн., і з врахуванням вимог
ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» сума виплат позивачу в 2007 році повинна була складати 2050, 30 грн. (
410, 06 грн. х 5 мінімальних пенсій за віком ).

Враховуючи те, що відповідачем
ОСОБА_4 у 2007 році було проведено виплату разової грошової допомоги в розмірі
280 грн., сума недоплаченої позивачу разової щорічної допомоги становить 1770,
30 гривень.

Також
суд приходить до висновку, що позивачу ОСОБА_6, як інваліду війни ІІ групи,
неправомірно здійснено в заниженому розмірі виплату грошової допомоги за 2007
рік, оскільки мінімальна пенсія за віком відповідно до ст. 62 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» та ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» становить 410, 06 грн., і з
врахуванням вимог ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» сума виплат позивачу в 2007 році повинна була складати
3280, 48 грн. ( 410, 06 грн. х 8 мінімальних пенсій за віком ).

Враховуючи те, що відповідачем
ОСОБА_6 у 2007 році було проведено виплату разової грошової допомоги в розмірі
360 грн., сума недоплаченої позивачу разової щорічної допомоги становить 2920,
48 гривень.

Посилання
відповідача на те, що суд не може застосовувати рішення Конституційного Суду
України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року щодо правовідносин, які виникли до
набрання цим рішенням чинності, судом не приймаються до уваги, оскільки рішення
Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів
загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв”язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнанні
неконституційними.

Вирішуючи позов в частині стягнення
з відповідача на користь позивачів невиплаченої їм частини разової грошової
допомоги за 2005-2006 роки, суд прийшов до висновку, що в цій частині позов не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що положення ст.
34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та ст. 30 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» звужують обсяг існуючих прав
позивачів, які передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» в частині розміру виплат як ветеранам війни,
однак відповідні рішення Конституційного Суду України про визнання
неконституційними положень зазначених законів, не приймались.

Згідно
роз'яснень в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996
року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», суд не
може, застосувавши Конституцію як акт прямої дії, визнати неконституційними
закони чи правові акти, перелічені в ст. 150 Конституції, оскільки це віднесено
до виключної компетенції Конституційного Суду України.

Стаття 150 Конституції України
визначає, що вирішення питань про відповідність Конституції України (
конституційність ) законів та інших правових актів Верховної Ради України
належить до повноважень Конституційного Суду України.

Крім того, враховуючи вимоги ст. 100
КАС України, позивачам слід відмовити в задоволенні позовних вимог щодо
порушення їх права у 2005-2006 роках, так як позивачами пропущений строк
звернення до адміністративного суду, і на цьому наполягає сторона відповідача.

Судом
не приймаються до уваги посилання сторони відповідача на те, що Головне
управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної
державної адміністрації не мало законних підстав визначити розміри зазначеної
допомоги, оскільки вони є необгрунтованими, зважаючи на приписи ч. 1 ст. 17-1
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
згідно якої щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 55, 150 Конституції України, ст.ст.
2, 4, 12, 13, 14, 17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» № 3551-ХІІ від 22.10.1993 року, рішенням Конституційного
Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, ст. 28 Закону України „Про
загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003
року, ст. 62 Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” № 489-V
від 19.12.29006 року, ст.ст. 6, 8-11, 70, 71, 86, 99, 158-163 КАС України, суд
-

ПОСТАНОВИВ :

Позов
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 до Головного управління праці та
соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації
щодо стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги ветеранам війни
- задовольнити частково.

Стягнути
з Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської
обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 недоплачену частину разової
грошової допомоги, як інваліду війни І групи за 2007 рік в розмірі 3650, 60
грн..

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення на його користь з Головного
управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної
державної адміністрації недоплаченої частини разової грошової допомоги, як
інваліду війни І та ІІ групи за 2005-2006 роки - відмовити.

Стягнути
з Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської
обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 недоплачену частину разової
грошової допомоги, як учаснику війни за 2007 рік в розмірі 1175, 18 грн..

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2щодо стягнення на її користь з Головного
управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної
державної адміністрації недоплаченої частини разової грошової допомоги, як
учаснику війни за 2005-2006 роки - відмовити.

Стягнути
з Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської
обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_4 недоплачену частину разової
грошової допомоги, як учаснику бойових дій за 2007 рік в розмірі 1770, 30 грн..

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 щодо стягнення на її користь з Головного
управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної
державної адміністрації недоплаченої частини разової грошової допомоги, як
учаснику бойових дій за 2005-2006 роки - відмовити.

Стягнути
з Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської
обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_6 недоплачену частину разової
грошової допомоги, як інваліду війни ІІ групи за 2007 рік в розмірі 2920, 48
грн..

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 щодо стягнення на його користь з Головного
управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної
державної адміністрації недоплаченої частини разової грошової допомоги, як
інваліду війни ІІ групи за 2005-2006 роки - відмовити.

Стягнути
з Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської
обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_5 недоплачену частину разової
грошової допомоги, як учаснику війни за 2007 рік в розмірі 1175, 18 грн..

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 щодо стягнення на його користь з Головного
управління праці та соціального захисту населення Чернігівської обласної
державної адміністрації недоплаченої частини разової грошової допомоги, як
учаснику війни за 2005-2006 роки - відмовити.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного
суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення постанови заяви про оскарження і поданням після цього протягом 20
днів скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст.
186 КАС України.

Суддя : О.Д.Березовський