Справа № 2а-121/2008
Суддя: Тихопой О.О.
Дата ухвалення: 2008-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а - 121/08
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
лютого 2008 року м.
Сімферополь

Київський районний суд м. Сімферополя у
складі головуючого судді Тихопой О.О., при секретарі Кулікової Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління труда та соціального захисту населення Київської районної
ради м. Сімферополя (УТСЗН) про стягнення недорахованої щорічної грошової
допомоги,

В с т а н о в и в:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до
УТЗСН в якому просить стягнути на його користь з відповідача 3533,30 грн. не донарахованої щорічної грошової допомоги
на оздоровлення за 2005 та 2006 роки, учаснику ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії, відповідно до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Свої
вимоги позивач у судовому засіданні підтримав, обґрунтовує їх тим, що на
підставі зазначеного закону він мав отримувати щорічну допомогу на оздоровлення
у розмірі 5 мінімальних заробітних плат. Проте, у 2005 році йому було виплачено
26,7 грн., а у 2006 р. - 100 грн., в той час, як розмір мінімальної заробітної
плати у 2005-2006 році був в розмірах від 262 до 460 грн. По його підрахункам,
різниця недоплаченої допомоги становить 3533, 30 грн., яку він просить стягнути
з відповідача.

Представник відповідача
у попередніх судових
засіданнях проти задоволення
позову заперечувала. У судове засідання 20.02.2008 року представник відповідача,
будучи належним чином повідомлений, не з'явився. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС
України, у разі неприбуття відповідача - суб'єкту владних повноважень, належним
чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних
причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Оскільки позивачем пред'явлено позов не до конкретного представника
відповідача, а до юридичної особи - суб'єкту владних повноважень, то
неможливість явки одного з представників відповідача не є поважною причиною.

Вислухавши
позивача, з'ясувавши обставини справи, суд вважає позов таким, що підлягає
задоволенню частково.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1, маючи статус учасника ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС категорії 2, що підтверджено посвідченням НОМЕР_1, має право
за ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991р. на
отримання щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат.

Положення
цієї норми було зупинено Законом України «Про державний бюджет України на 2006
р.» № 3235-ІV від 20.12.2005 року,
а Постановою КМ України від 12.07.2005 року № 562 встановлено розмір такої
допомоги у розмірі 100 грн.

Оскільки
Закон України № 796-ХІІ має вищу юридичну силу над постановою КМ України, то
розмір щорічної допомоги, встановлений у цьому законі, не може бути зменшеним і
мала бути виплачена ОСОБА_1 саме у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

Законом
України № 3235-ІV дія ч. 4 ст. 48
Закону України № 796-ХІІ була лише зупинена на 2006 рік, а ні скасована, тому
щорічна допомога за 2006 рік після закінчення терміну зупинення мала бути
розрахована і виплачена позивачу.

ОСОБА_1
було виплачено лише 26,7 грн. у 2005 році і 100 грн. допомоги у 2006 році. Така
сума не узгоджується із розмірами, встановленими ст. 48 Закону № 796-ХІІ, а
тому має бути розрахована і виплачена УТСЗН позивачу. Відповідно до цієї ж
норми ця допомога має виплачуватися громадянам за місцем їх проживання органами
соціального захисту населення. Цим органом в даному випадку є відповідач.

Суд
задовольняє вимоги позивача частково, оскільки розрахунок, якій зроблено ним є
лише його припущенням. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на
момент виплати. Таким чином відповідач, як організація, яка має провадити таку
виплату має її і розрахувати, а її отримувач, у разі незгоди, має право
оскаржити такий розрахунок.

Строк
позовної давнини в даному випадку суд вважає можливим поновити, оскільки
відповідно до ст. 100 КАС України заяви від позивача про відмову у позові за
цих підстав не надходило.

Крім
того, суд вважає, що позов підлягає задоволенню ще з таких підстав: згідно зі
ст. 8 Конституції України, Конституція має найвищу юридичну силу, закони та
інші нормативно - правові акти приймаються на основі Конституції України і
повинні відповідати їй.

Відповідно
до ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийняття нових законів або внесені змін до чинних
законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Саме
тому суд дійшов висновку про неприпустимість при вирішенні зазначеного питання
виходити з положень Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік», і необхідність
застосування саме Закону України № 796-ХІІ, оскільки Конституція України має
вищу юридичну силу порівняно з іншими законами України.

Відповідно
до ст. 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішені справи
керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її
права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

На
підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 69, 86, 94, 100, 102, 159-164, КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити
строк ОСОБА_1 для звернення у адміністративний суд. Зобов'язати Управління
труда та соціального захисту населення у Київському районі м. Сімферополя
зробити розрахунок і виплатити недоотриману ОСОБА_1 щорічну допомогу на
оздоровлення, відповідно до абзацу четвертого частини 4 ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», за 2005 та 2006 роки.

В
задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова
суду може бути оскаржена у Апеляційний суд АР Крим протягом 10 днів з дня
проголошення постанови шляхом подання заяви
про апеляційне оскарження постанови, апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне
оскарження до Апеляційного суду АР Крим,
через Київський районний суд м. Сімферополя.

Суддя:

Справа № 2а - 121/08

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(резолютивна частина)

20 лютого 2008 року м.
Сімферополь

Київський районний суд м. Сімферополя у
складі головуючого судді Тихопой О.О., при секретарі Кулікової Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління труда та соціального захисту населення Київської районної
ради м. Сімферополя (УТСЗН) про стягнення недорахованої щорічної грошової
допомоги,

п о с т а н о в и в:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити
строк ОСОБА_1 для звернення у адміністративний суд. Зобов'язати Управління
труда та соціального захисту населення у Київському районі м. Сімферополя
зробити розрахунок і виплатити недоотриману ОСОБА_1 щорічну допомогу на
оздоровлення, відповідно до абзацу четвертого частини 4 ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», за 2005 та 2006 роки.

В
задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова
суду може бути оскаржена у Апеляційний суд АР Крим протягом 10 днів з дня
проголошення постанови шляхом подання заяви
про апеляційне оскарження постанови, апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне
оскарження до Апеляційного суду АР Крим,
через Київський районний суд м. Сімферополя.

Суддя: