Справа № К-5561/06
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2007-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07
листопада
2007 року м. Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Бутенка В. І.,

Лиски Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Мироненка О. В.,

провівши
в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи
за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії начальника
Івано-Франківського обласного управління юстиції, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 13 лютого 2003 року, -

В С
Т А Н
О В И
Л А:

У червні 2002 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області із скаргою на неправомірні дії начальника
Івано-Франківського обласного управління юстиції.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від
05 листопада 2002 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Івано-Франківської області від 13 лютого 2003 року, в задоволенні скарги
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся з
касаційною скаргою до Верховного Суду України, який передав її в порядку,
визначеному п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України для вирішення до Вищого адміністративного суду України.

У касаційній скарзі на ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області
від 13 лютого 2003 року ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду
апеляційної інстанції в зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального
і процесуального права та направлення справи на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Справа розглянута судами першої та апеляційної інстанцій до набрання чинності
Кодексом адміністративного судочинства України, а тому суд касаційної інстанції
перевіряє додержання норм матеріального і процесуального права, що діяли під
час розгляду справи.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суди обґрунтовано виходили з того, що
вимоги заявника є безпідставними, оскільки суб'єкт оскарження на підставі
діючого законодавства та в межах своїх повноважень дав вичерпну відповідь на
скарги заявника від 13.02.02 та від 27.03.02. Таким чином, права, свободи та
законі інтереси заявника не були
порушені.

Відповідно до ч.3
ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу
слід відхилити, оскільки судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, правова
оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують.

Керуючись ст.ст.
2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У Х В
А Л И
Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
а ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2003 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст.. 237 КАС України.

Судді :

В.
І. Бутенко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

М.
О. Сорока

О.
В. Мироненко