Справа № 22а-1611/2007
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2007-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П о с т а н о в а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 грудня
2007 року
м.Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого - Бараненка І.І.,

суддів:
Глущенко Я.Б.,

Межевича М.В.,

при секретарі судового засідання -
Горобцовій Я.В.,

за участю представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бердичівського міськрайонного
суду Житомирської області від 19 березня 2007 року в адміністративній справі
№2-а-24/07 за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного військового
комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській
області про проведення перерахунку пенсії, як учаснику бойових дій і виплату
недоплаченої суми за минулий час,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської
області з адміністративним позовом до Житомирського обласного військового
комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у якому, посилаючись на
порушення положень Конституції України, Законів України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», просив зобов'язати
відповідачів провести перерахунок підвищення пенсії, як учаснику бойових дій і
виплатити різницю за 2000-2006 роки в сумі
10815,70 грн., а також зобов'язати відповідача виплачувати в подальшому
підвищення до пенсії, виходячи з фактичного розміру мінімальної пенсії за
віком.

Постановою
Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 березня 2007
року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у
задоволенні позову, суд виходив з того, що держава гарантує виплату окремих
видів соціальних компенсацій і допомоги, в тому числі і тих, що є предметом
позову, в межах існуючих фінансових можливостей у розмірах, визначених
постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002р. №1 «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету».

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та
задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши
суддю-доповідача про обставини справи, пояснення представника відповідача, який
заперечував проти вимог апеляційної скарги та, перевіривши доводи апеляцій
наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до
вимог ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»
В послідуючому, з врахуванням того, що позивач являється учасником бойових дій,
було проведено підвищення розміру пенсії відповідно до ст.15 Закону України
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» та ст.12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», однак розмір
підвищення пенсії (в сумі 19 грн.91 коп. з 01.10.2003 року до 31.12.2005 року)
здійснено згідно п.«е» п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002
року №1 «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету» зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України
від 27.08.2003р. №1350 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб».

Відповідно до
ст.2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» нормативні акти органів державної влади і органів місцевого
самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим
Законом, є недійсними.

Також ст.22
Конституції України гарантує, що конституційні права і свободи гарантуються і
не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і
свобод.

Відповідно до
ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність,
недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Статтею 8
Конституції України, в Україні визнається принцип верховенства права, тобто
Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні
відповідати їй.

Відповідно до
ч.4 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального
захисту», учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання
чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищуються в
розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за віком.

Також ст.15
Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»
(в редакції Закону від 25.03.1996р.) встановлено, що підвищення пенсій за
вислугу років особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які є
ветеранами війни, та особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пенсії за вислугу
років підвищуються в таких розмірах, зокрема, на 150 процентів мінімальної
пенсії за віком - учасникам бойових дій, членам сімей, зазначеним у пункті 1
статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту», а також дружинам (чоловікам) померлих інвалідів Великої Вітчизняної
війни, які не одружилися вдруге.

Однак, після
прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань
пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців», який
набрав чинності 15.09.2006р., стаття 15 викладена у новій редакції, в якій
зазначено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, які мають
право на пенсію за цим Законом і які є ветеранами війни, та особам, на яких
поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», пенсії за вислугу років підвищуються в порядку і на
умовах, передбачених зазначеним Законом.

В свою чергу, у
Законі України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», ст.12 викладена в новій редакції, яка
набрала чинності з 01.07.2006р. Відповідно до зазначеної норми цієї статті
Закону учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в
розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Відповідно до
ст.17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального
захисту», фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Законом України
«Про підвищення мінімального розміру пенсії» від 15.07.1999р. з 1 вересня 1999
року було встановлено мінімальний розмір пенсії за віком - 24 гривні 90
копійок. Встановлено, що цей розмір не застосовується для визначення розмірів
соціальних пенсій (за віком), надбавок та інших доплат до пенсій.

Відповідно до
п.п.«е» п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2002р. №1 «Про
підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного
бюджету», встановлено, що виходячи з розміру 19,91 грн. провадиться розрахунок
підвищення, передбачених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» під час призначення перерахунку пенсій відповідно до
закону України "Про пенсійне забезпечення, Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб» та зазначених п.п.«а» п.1.

Відповідно до
ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 1 січня 2005 року мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків - 25, у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Відповідно до
Закону України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2005 рік»,
прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, встановлено в
розмірі 332 гривні.

Згідно з п.2
Положення про управління пенсійного фонду України у районах, містах та районах
у містах, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30
квітня 2002 року №8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня
2002 року за №442/6730 передбачено, що призначають і виплачують пенсії
управління Фонду в районах, містах, районах у містах, які є юридичними особами.

Статтею 99
Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» передбачено, що
військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які мають право
на пенсійне забезпечення на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії
призначаються (перераховуються) органами Пенсійного фонду України.

Так, Закон
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», чітко
визначає пільгу позивача щодо підвищення його пенсії в розмірі 150% мінімальної
пенсії за віком до 1 липня 2006 року, а з цього періоду в розмірі 25 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Адміністративний
суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень перевіряють чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України
(ч.3 ст.2 КАС України).

У зв'язку з тим, що будь-яких обмежень в застосуванні зазначеного розміру
мінімальної пенсії за віком, цей Закон не встановлює, колегія суддів вважає дії
відповідачів по встановленню позивачу підвищення розміру пенсії виходячи з суми
19,91 грн., встановленої постановою Кабінету Міністрів України №1 від
03.01.2002р., суперечить нормам Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», яким встановлено розмір мінімальної пенсії за
віком на рівні прожиткового мінімуму.

Таким чином, висновки суду першої інстанції суперечать вимогам ст.ст.8, 22,
55 Конституції України, ст.14 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Проте, позовні
вимоги щодо перерахунку підвищення пенсії, як учаснику бойових дій і виплатити
різницю за період з 2000 по жовтень 2005 років, а також зобов'язання
відповідача виплачувати в подальшому підвищення до пенсії, виходячи із
фактичного розміру мінімальної пенсії за віком не можуть бути задоволені виходячи
з наступного.

Відповідно до
положень ст.ст.99, 100 КАС України, для звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. А пропущення
строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін.

Така вимога міститься
у запереченнях проти адміністративного позову Головного управління Пенсійного
фонду України в Житомирській області від 13 лютого 2007 року.

Аналізуючи зміст
положень Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» слід дійти висновку про те, що підвищення та
інші доплати до пенсії не є пенсійним забезпеченням, а тому норму ст.87 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» щодо відсутності обмежень строку на
звернення до суду застосовувати до спірних правовідносин не можна.

Крім цього, суд
першої інстанції зобов'язав відповідача виплачувати в подальшому підвищення до
пенсії, виходячи з фактичного розміру мінімальної пенсії за віком, суд, у такий
спосіб вирішив питання про права та обов'язки сторін на майбутнє, що є
неправильним.

Відповідно до
п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Беручи до уваги
те, що при вирішенні справи суд першої інстанції порушив зазначені вище норми
матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи в частині відмови у задоволенні позовних вимог у межах строку позовної
давності, постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від
19 березня 2007 року належить скасувати частково і в цій же частині позовних
вимог прийняти нове судове рішення, яким зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в Житомирській
області провести перерахунок і виплатити різницю підвищення пенсії ОСОБА_1, як
учаснику бойових дій, в межах строку позовної давності, починаючи з дня
звернення до суду з позовом, а саме: з 10 жовтня 2005 по 1 липня 2006 року - в
розмірі 150% мінімальної пенсії за віком, а з 1 липня 2006 року - в
розмірі 25% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В решті
апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін.

На підставі
викладеного та, керуючись ст.ст.160, 171, 198, 202, 205, 207 КАС України,
Київський апеляційний адміністративний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову
Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 березня 2007
року в адміністративній справі №2-а-24/07 скасувати в частині відмови у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про перерахунок і виплату різниці підвищення
пенсії, як учаснику бойових дій, за 2005 і 2006 роки.

В цій же частині
позовних вимог прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити
частково, а саме, - зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області провести перерахунок і виплатити різницю підвищення пенсії
ОСОБА_1, як учаснику бойових дій, з 10 жовтня 2005 по 1 липня 2006 року - в розмірі
150% мінімальної пенсії за віком, а з 1 липня 2006 року - в розмірі 25%
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В решті
апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а постанову Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської області від 19 березня 2007 року - без змін.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї може бути подана
касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня складення цієї постанови у повному обсязі.

Головуючий
__________________
І.Бараненко

Судді:
__________________ Я.Глущенко

__________________
М.Межевич

ДАНУ ПОСТАНОВУ
СКЛАДЕНО У ПОВНОМУ ОБСЯЗІ 27 ГРУДНЯ 2007 РОКУ