Справа № 2а-174/2008
Суддя: Дерус А.В.
Дата ухвалення: 2008-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2а-174/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2008
року

Приморський районний
суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Деруса А.В.,

при секретарі Брус Н.
М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
територіального управління Держпромгірнагляду по Одеській області, треті особи
на стороні відповідача: ТОВ «Іллічівський морський рибний порт», ДП «Портовик»,
Управління виконавчої дирекції ФССНВ на виробництві і профзахворювань в
Одеській області про визнання недійсним акта про нещасний випадок на
виробництві, не пов'язаним з виробництвом,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2006 року позивачка звернулася до суду з позовом
до територіального управління Держпромгірнагляду по Одеській області, треті
особи на стороні відповідача: ТОВ «Іллічівський морський рибний порт», ДП
«Портовик», Управління виконавчої дирекції ФССНВ на виробництві і
профзахворювань в Одеській області з вимогою про визнання недійсним акта про нещасний випадок
на виробництві, не пов'язаним з виробництвом.

В судовому
засіданні представник позивачки позов
підтримав у повному обсязі та пояснив, що 05.04.2006 року о 19 год.15 хвилин при виконанні робіт на
причалі № 7 АТЗТ«Іллічівський морський рибний порт» докер-механізатор 1 класу
ДП «Портовик» ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, впав на рампу з висоти власного росту та
одержав закриту черепно - мозкову травму, від якої в подальшому помер.

Спеціальна комісія, з головуючим головним
державним інспектором Одеської державної інспекції охорони праці на морському
транспорті Гірко В.М., з розслідування нещасного випадку, дійшла до висновку,
що падіння ОСОБА_2 на рампу з висоти власного росту та одержання закритої
черепно - мозкової травми, від якої він помер не обумовлено його працею і
знаходиться у прямому зв'язку з незадовільним станом здоров'я потерпілого, а
саме раптовим гіпертонічним кризом.

Висновки спеціальної комісії з рослідуванння
нещасного випадку представник позивачки вважає необґрунтованими та
необ'єктивними у зв'язку з тим, що комісією, в порушення вимог п. 17 Порядку
розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і
аварій на виробництві затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від
25.08.2004 року № 1112 було отримано висновок щодо зв'язку погіршення стану
здоров'я працівника з протипоказаннями за станом здоров'я виконувати зазначену
роботу у Одеському обласному бюро судово-медичної експертизи. Представник
позивачки зазначає, що у своєму листі завідуючий відділом судово-медичної
експертизи висловив лише думку про те, що у ОСОБА_2 05.04.2006 року виник
раптовий значний підйом артеріального тиску - гіпертонічний криз, що привело к
раптовому погіршенню стану здоров я і наступному падінню на бетонну поверхню.

Комісія по розслідуванню нещасного випадку в
акті форми Н-5 зробила свої висновки, на підставі припущень, що саме
незадовільний стан здоров'я зявився причиною падіння ОСОБА_2 і це дало ій
можливість безпідставно не зв'язувати одержання закритої черепно-мозкової
травми з працею потерпілого.

Представник позивача зазначив, що комісією, під час
проведення розслідування не прийнято до уваги лікарське
свідоцтво про смерть № 105 від 18.04.2006 р., згідно п. 9 якого смерть ОСОБА_2
настала внаслідок нещасного випадку в зв'язку з виробництвом, а також довідка
2954 Іллічівської портової лікарні від 07.04.2006 року, де вказано діагноз
«ВЧМТ, забиття головного мозку. Травма виробнича.»

У судовому засіданні представником позивача зазначено, що
з матеріалів спеціального розслідування вбачається,
що ОСОБА_2 на момент нещасного випадку був без засобу індивідуального захисту ,
а саме каски, про це свідчить той факт що ії не було на місці пригоди.
Відсутність каски сприяла настанню таких тяжких наслідків у вигляді ЗЧМТ у
потерпілого.

Вантажно - розвантажувальні роботи за допомогою машин та механізмів , які виконував
ОСОБА_2 на момент нещасного випадку, є роботи з підвищеною небезпекою. У таких
випадках роботодавець повинен був провести психофізіологічну експертизу при
вирішення питання про можливість допуску ОСОБА_2 до вказаної категорії робот.
Але в порушення вимог ст. 5 Закону України «Про охорону праці» така експертиза
не проводилась, що знаходиться у причинному зв'язку з нещасним випадком, так як
не дозволила виявити протипоказань до виконання вантажно - розвантажувальних
робіт у ОСОБА_2, до настання нещасного випадку.

Посилаючись, зокрема, на п.
17 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві та Переліку обставин, за яких настає
страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року № 1112, ст. 13 Закону України
«Про охорону праці», ст. 153, 163 КЗпП України, п. 101 Переліку робот з
підвищеною небезпекою, представник позивачки просить суд задовольнити
позов.

Представник третіх осіб - ТОВ «Іллічівський морський рибний порт» та ДП «Портовик»,
у судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив
у позові відмовити.

В
судовому засіданні представник третіх осіб зазначив, що висновки комісії по
розслідуванню нещасного випадку щодо відсутності зв'язку з виробництвом
відповідають фактичним обставинам, а дії комісії відповідають чинному
законодавству.

Медичний висновок щодо зв'язку погіршення
стану здоров'я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих
виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров'я працівника
виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за
місцем лікування потерпілого на запит роботодавця та/або голови комісії. Разом
з тим, комісією з розслідування нещасного випадку було встановлено, що раптове
погіршення стану робітника стався внаслідок незадовільного стану здоров'я
робітника - раптовим гіпертонічним кризом. У Порядку не зазначено, що голова
комісії має звертатися саме до лікувально-профілактичного закладу за місцем
лікування потерпілого за висновком щодо зв'язку причин смерті потерпілого.
Як вбачається з
запиту голови комісії
від 19.04.2006р. за
вих. МТ08/65 та
від 25.04.2006р. за
вих. МТ08/68 перед закладом судової медицини було поставлено питання про
причини смерті потерпілого, про наявність в організмі
потерпілого алкоголю, про можливі причини
різкого погіршення стану здоров'я
потерпілого, ступеню можливості отримання потерпілим
пошкоджень, що виявлені при проведенні дослідження в Іллічівський лікарні як
наслідку падіння та удару.

Представник
відповідача відмічає, що посилання позивача на те, що
це є виробничою травмою і підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №
105 від 18.04.2006р. не відповідають чинному законодавству України, оскільки
зв'язок нещасного випадку з виробництвом встановлюється лише висновком комісії
спеціального розслідування нещасного випадку, створеної відповідно до Порядку,
а не лікувальним закладом, де помер потерпілий.

Згідно п. 54 Порядку до матеріалів розслідування належать протоколи
опитування та пояснювальні записки потерпілих, свідків та інших осіб, причетних
до нещасного випадку, які підтверджують те, що каска, яка була на потерпілому,
злетіла з голови потерпілого при падінні.

Представником відповідача зазначено, щочинним законодавством України не
передбачено на кого покладено обов'язок проведення, які установи мають право
проводити психофізіологічні експертизи та за чиїм зверненням, який порядок
проведення такої експертизи та що має містити висновок про її проведення,
періодичність проведення тощо. Потерпілий був допущений до роботи шість років
тому назад та на протязі шести років виконував роботу докера-механізатора, а
лише у 2002 році було внесено зміни до Закону України «Про охорону праці» щодо
обов'язковості наявності висновку психофізиологічної експертизи, тобто чотири
роки тому назад. Наданий позивачем лист Українського науково-дослідного
інституту медицини транспорту не може бути доказом обов'язковості проведення
роботодавцем такої експертизи.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 пояснили, що вони
давали медичний висновок, в період проходження служби ОСОБА_2 страждав
гіпертоніческою хворобою 2-ї степені, з 13 березня 2006 року був
непрацездатним, 20 березня 2006 року по проханню хворого був закрит лікарняний
лист. Лікарі ВКК повинні були видати спеціальну довідку для роботи. Лікарями не
міг бути допущений до роботи в спеціальних умовах, психіко-фізіологічна
експертиза не проводилась.

Вислухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку про те, що позов підлягає повному задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні до них
правовідносини.

Як вбачається з акту спеціального
розслідування нещасного випадку, 05.04.2006 року загін № 25, бригади № 102 ДП
„Портовик" в кількості 18 докерів-механізаторів, до складу якої входив
докер-механізатор ОСОБА_2, отримав виробниче завдання на портові
вантажно-розвантажнювальні роботи.

ОСОБА_2 отримав завдання від змінного
бригадира ОСОБА_5 виконувати роботи на автопогрузчику на вантажній рампі.

Після завершення робіт на автопогрузчику
ОСОБА_2 впав на бетонну поверхню вантажної рампи. При падінні, ОСОБА_2 вдарився
потильною частиною голови. В результаті удару ОСОБА_2 отримав закриту
черепно-мозкову травму у вигляді перелому кісток споду та основи черепа. У
зв'язку з отриманою травмою ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

24 травня 2006 року був складений акт № 1 форми НПВ про
нещасний випадок на виробництві, не пов'язаний з виробництвом, в якому
зазначено, що нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом, оскільки у ОСОБА_2
відбувся раптовий значний підйом артеріального тиску - гіпертонічний криз, який
привів до різкого погіршення стану здоровя і наступному падінню на бетонну
поверхню рампи.

Але дане твердження не відповідає фактичним обставинам
справи.

Згідно до вимог п. 17 Порядку розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №
1112, нещасні випадки, що сталися внаслідок раптового погіршення стану здоровя
працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків, визнаються
пов'язаними з виробництвом за умови, що погіршення стану здоровя працівника
сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що
підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного
огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалась, протипоказана
потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров'я.

Як вбачається з довідки Іллічівськом портової лікарні №
2954 від 07.04.2006 року ОСОБА_2 знаходився в реанімаційному відділенні з
05.04.2006 року з діагнозом Відкрита черепно-мозкова травма.

У остаточному лікарському свідоцтві про смерть Одеського
обласного бюро судово-медичної експертизи №105 від 18.04.2006 року зазначено,
що смерть начстала внаслідок нещасного випадку в зв'язку з виробництвом.
Безпосередньою причиною смерті стала черепно-мозкова травма, яка виразилась у
набряку - набуханні головного мозку, забії головного мозку, закритому перелом
кісток основи та споду черепа.

У акті форми Н-5 та акті форми НПВ також відображено, що
безпосередньою причиною смерті ОСОБА_2 стала черепно-мозкова травма. Сторонами
даний факт у судовому засіданні був визнаний та не оспарювався, у відповідності
до ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не
доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не
виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Місцем отримання травми була вантажна рампа Іллічівського
морського рибного порту, на якій ОСОБА_2 виконував свої обов'язки
докера-механізатора.

Місце отримання травми підтверджується актами спеціальної
комісії, картою виїзду швидкої медичної допомоги № 37 від 05.04.2006 року,
остаточним лікарським свідоцтвом про смерть № 105 від 18.04.2006 року.

Згідно до вимог п. 14 Порядку розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року №
1112, визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні
випадки, що сталися з працівниками під час виконання трудових обов'язків, у
тому числі у відрядженні, а також ті, що сталися у період перебування на
робочому місці, на території підприємства або в іншому місці, пов'язаному з
виконанням роботи, починаючи з моменту прибуття працівника на підприємство до
його відбуття, який повинен фіксуватися відповідно до вимог правил внутрішнього
трудового розпорядку підприємства, у тому числі протягом робочого та
надурочного часу, або виконання завдань роботодавця в неробочий час, під час
відпустки, у вихідні, святкові та неробочі дні;

Нещасний випадок трапився під час
перебуванння ОСОБА_2 на робочому місці - вантажній рампі, що дає підстави для
визнання нещасного випадку повязаним з виробництвом.

Згідно з Переліком обставин, за яких настає страховий випадок
державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 25.08.2004 року № 1112, одержання працівником травми або
інших ушкоджень внаслідок погіршення стану його здоров'я, крім випадків, коли основною причиною цієї події стало
алкогольне чи наркотичне сп'яніння потерпілого, не обумовлене виробничим
процесом, що підтверджено медичним висновком, і якщо цей працівник до нещасного
випадку був відсторонений від роботи згідно з порядком, визначеним правилам
внутрішнього трудового розпорядку.

Сторнами не надано відомостей, що
основною причиною цієї події стало алкогольне чи наркотичне сп'яніння
потерпілого ОСОБА_2, а також, що ОСОБА_2 до нещасного випадку був відсторонений
від роботи.

Відповідно до п. 101 Переліку робіт з
підвищеною небезпекою (Наказ Держнаглядохоронпраці від 26.01.2005 року №15) -
вантажно-розвантажнювальні роботи за допомогою машин та механізмів, які
виконував ОСОБА_2 на момент нещасного випадку, є роботи з підвищеною
небезпекою.

Згідно до ч. З ст. 5 Закону України „Про
охорону праці", до виконання робіт підвищеної небезпеки та тих, що
потребують професійного добору, допускаються особи за наявності висновку
психофізіологічної експертизи.

В листі Українського науково-дослідного
інституту медицини транспорту № 2576/15 від 12.12.2006 року зазначено, що з
2002 по квітень 2006 року в журналах реєстрації осіб, яким виконувалось психофізіологічне
тесмтуванння, докер механізатор ТОВ «Іллічівський морський рибний порт»,
ОСОБА_2 не значиться.

Представниками відповідачів до суду також не
було надано документів, які підтверджують виконання психофізіологічного
тестування, що дає підстави вважати, що данного тестування у відношенні ОСОБА_2
виконано не було.

Як вбачається з листа Українського
науково-дослідного інституту медицини транспорту № МТ08/175 від 26.09.2006
року, результати психофізіологічного тестування дозволяють дати відповідь на питання
«чи може працівник безпечно для себе та оточуючих виконувати свої робочі
обов'язки».

У зв'язку з цим відсутність висновку
психофізіологічного тестуванння знаходиться у причинному зв'язку із нещасним
випадком, оскільки не було можливості виявити протипоказання до виконання
вантажно-розвантажувальних робіт у ОСОБА_2 до настання нещасного випадку.

Судом
не можуть прийняті до уваги посилання представника відповідача на неможливість
проведення психофізиологічного тестуванння у звязку з відсутністю установ, які
мають право на проведення такого тестуванння та порядку проведення данного
тестуванння, оскільки в листі
Українського науково-дослідного інституту медицини транспорту № МТ08/175 від
26.09.2006 року відображено, що на території Одеської області підготовлені
спеціалісти психофізиологи проводять тестування в Українському НДІ медицини
транспорту та в МСЧ КП «ОГЕТ».

Відсутність у працівника висновків
психофізіологічного тестування, передбаченого ЗУ «Про працю» є підставою для
визнання нещасного випадку пов'язаним з виробництвом у відповідності з п. 17 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних
випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві та Переліку обставин,
за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112.

Посилання представника відповідача на те, що причиною
отримання ОСОБА_2 закритої черепно-мозкової травми став гіпертонічний криз та
різке підвищення артеріального тиску не може бути прийнято судом до уваги,
оскільки до суду не були надані висновки спеціалістів, які підтверджують даний
факт.

Суд вважає, що обставини, встановлені у судовому
засіданні, дають підстави для визнання акту
№ 1 про нещасний випадок на виробництві, не пов'язаним з виробництвом від
24.05.2006 року, та акт спеціального розслідування нещасного випадку від
22.05.2006 року, з ОСОБА_2 недійсними.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 2, 4, 6, 7, 9, 17, 19, 72, 99, 104, 171, 256 КАС України, п. 5 ст. 16
ЦК України, ст. ст. 153, 163 КЗпП України, ст. ст. 5, 13 Закону України «Про
охорону праці», Постановою Кабінету Міністрів України «Про деякі питання
розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і
аварій на виробництві» від 25.08.2004 року за № 1112, Переліком обставин, за
яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати акт № 1 про нещасний випадок на виробництві, не
пов'язаним з виробництвом від 24 травня 2006 року та акт спеціального
розслідування нещасного випадку від 22 травня 2006 року з ОСОБА_2 протиправним,
та зобов'язати Територіальне управління Держпромгірнагляду по Одеській області
по факту нещасного випадку від 05 квітня 2006 року, який стався з ОСОБА_2,
скласти Акти за формою Н-1, Н-5 про нещасний випадок на виробництві, пов'язаний
з виробництвом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до
Одеського апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м.
Одеси шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186
КАС України.

Суддя: А.В.
Дерус