Справа № К-7576/06
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2007-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ К-7576/06
ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007
року м.
Київ

Вищий
адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого
судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Бившевої Л.І.,
Костенка М.І., Сергейчука О.А., Шипуліної Т.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні

касаційну
скаргу Сімферопольської міжрайонної державної податкової
інспекції в Автономній Республіці Крим

на
постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від
28.03.2005 р.

у справі
№ 2-15/14266-2004 господарського суду Автономної Республіки Крим

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рибальське село»

до Сімферопольської
міжрайонної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим

про визнання
недійсним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Автономної Республіки Крим від 03.12.2004 року, залишеним
без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від
28.03.2005 року позов задоволено: визнано недійсним податкове
повідомлення-рішення Сімферопольської МДПІ від 29.07.2004 року №
785-23-3/43 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій за
незабезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій,
у розмірі 5 404,40 грн.

Судові
рішення вмотивовані тим, що сума
готівки у розмірі 1 080,88 грн., виявленої актом перевірки від 15.07.2004 року № 01/2330/01240284/2303 у
місці проведення розрахунків як такої, що не відповідає сумі коштів, зазначеної
у денному звіті РРО за 15.07.2004р., належить СПД ОСОБА_1 (162,50 грн.) та СПД ОСОБА_2 (918,38 грн.), які
здійснюють підприємницьку діяльність за юридичною адресою позивача: АР
Крим, Сімферопольський район, с. Мирне,
Автодорога Москва-Сімферополь 1391км. +-800м., та у відповідності до Угод про співробітництво та організацію
взаємостосунків ТОВ “Рибальське село” від 30.04.2004р. організовує
розрахунки зі споживачами цих СПД. Встановивши той факт, що грошові кошти в
сумі 1 080,88 грн. належать СПД ОСОБА_2 та
СПД ОСОБА_1, які є платниками єдиного
податку, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про безпідставність
застосування до позивача спірної суми штрафних санкцій.

В
касаційній скарзі Сімферопольська МДПІ просить скасувати постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 28.03.2005 року та
прийняти нове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права, а саме: п.13 ст.3 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”, ст.ст. 4, 43 ГПК України.

Перевіривши
повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в
постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до пункту 6 статті 9 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” реєстратори
розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу
товарів (наданні послуг) суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними
особами, оподаткування доходів яких здійснюється відповідно до законодавства з
питань оподаткування суб'єктів малого підприємництва (в тому числі шляхом
отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), якщо такі суб'єкти не
здійснюють продаж підакцизних товарів (крім пива на розлив), за умови ведення
такими особами книг обліку доходів і витрат у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України за поданням державного органу, уповноваженого провадити
державну регуляторну політику;

Судами
попередніх інстанцій встановлено, що кафе, в якому була проведена перевірка
15.07.2004 року і виявлено вказану невідповідність
грошових коштів, розташовано за юридичною адресою позивача.

В матеріалах справи наявні копії договору оренди № 28 від
07.06.2004 року, укладеного позивачем із СПД ОСОБА_1 на оренду
15 штук альтанок, що входять до складу об'єкту, розташованого за адресою
Сімферопольський район, Мирновська селищна рада, Автодорога
Москва-Сімферополь 1391 + 800м. та договору оренди нежилих приміщень від 30.04.2004
року, укладеного з СПД ОСОБА_2, відповідно
до якого СПД ОСОБА_2 передані в оренду
нежилі приміщення, розташовані в районі с. Мирне площею 25 кв. м.

Факт здійснення
СПД ОСОБА_1 і СПД ОСОБА_2 підприємницької діяльності в с. Мирному на підставі вищезгаданих договорів оренди відповідачем не заперечується, про що
свідчить наявний в матеріалах справи лист Сімферопольської МДПІ № 41/1701 від
04.08.2004 року.

Між СПД
ОСОБА_1 і позивачем, а також позивачем і ОСОБА_2 укладені Угоди про співпрацю і
організацію взаємостосунків від 30.04.2004 року, згідно яких відповідні сторони
досягли угоди спільно діяти в цілях
досягнення загальної мети по реалізації комерційного проекту по наданню послуг рибного лову та
громадського харчування відповідно.

Згідно даних угод ТОВ “Рибальське село” взяло на себе обов'язок організувати обслуговування відвідувачів і розрахунки з відвідувачами за готівкові грошові кошти. Як встановлено судами, організація розрахунків із споживачами за готівкові кошти полягала в прийомі касиром ТОВ
“Рибальське село” готівкових коштів і зберіганні
вказаних коштів по місцю роботи касира в окремих ящиках.

Таким чином, грошові кошти в загальній сумі
1080,88 грн., виявлені 15.07.2004 року на
місці проведення розрахунків в кафе ТОВ “Рибальське село”, належали СПД ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_2 і були виручкою від здійснення ними підприємницької
діяльності. Згідно відомостей книг обліку доходів і витрат суб'єктів малого підприємництва
- фізичних осіб ОСОБА_1 і ОСОБА_2 загальна сума виручки вказаних
суб'єктів за весь день 15.07.2004 року склала 1167,50 грн. і 1538,86грн. відповідно.

СПД ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на момент перевірки були платниками єдиного податку і
згідно з вимогами п.6 статті 9 Закону України
“Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” не зобов'язані застосовувати
реєстратори розрахункових операцій і розрахункові книжки.

За таких обставин справи, суди попередніх інстанцій
дійшли до обґрунтованого та правомірного висновку про відсутність в діях ТОВ
“Рибальське село” ознак порушення вимог пункту 13 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг”.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновок судів.

Керуючись ст.ст.
220, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Сімферопольської міжрайонної державної
податкової інспекції в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення, а
постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 28.03.2005 р.
- без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України
з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий Усенко
Є.А.

Судді Бившева
Л.І.

Костенко
М.І.

Сергейчук
О.А.

Шипуліна
Т.М.