Справа № К-32578/06
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2007-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2007 року К-32578/06

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Харченка В.В.,

суддів: Гончар Л.Я.,

Васильченко
Н.В.,

Матолича С.В.,

Шкляр Л.Т.

при
секретарі - Кулеша А.О.

сторони:

від позивача - Негоєлов А.В.,
Сафронов П.О., Сич О.Б. (представники за довіреністю);

від відповідача - ОСОБА_1;
ОСОБА_2,ОСОБА_3

розглянувши
касаційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Харківського
апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2006 року у справі за позовом
Охтирської міжрайонної державної податкової інспекції до приватного підприємця
ОСОБА_1 та приватного підприємства «Нарда» за участі прокуратури Харківської
області про визнання договорів недійсними,-

встановила

У квітні 2006 року Охтирська міжрайонна державна
податкова інспекція Сумської області (далі по тексту - Охтирська МДПІ)
звернулась до господарського суду Сумської області з позовом до приватного
підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач №1, ПП ОСОБА_1) та приватного
підприємства «Нарда» (далі по тексту - відповідач №2, ПП «Нарда») про визнання
недійсними договорів поставки нафто - газопереробки №ДГ-88 від 2 січня 2004
року та №ДГ-89 від 2 січня 2004 року, укладені між відповідачами як такі, що не
відповідають вимогам закону, зобов»язання ПП «Нарда» повернути ПП ОСОБА_1
одержане за договорами та стягнути з ПП
ОСОБА_1 на користь держави одержане за
договором поставки ДГ-88 від 2 січня 2004 року.

Постановою господарського суду Сумської області від 17
липня 2006 року в позові Охтирській МДПІ відмовлено.

Відмовляючи Охтирській МДПІ в позові суд першої інстанції
виходив з того, що оспорювані договори були укладені відповідно до вимог закону
між суб»єктами господарювання, які мали цивільну правоздатність з метою
настання правових наслідків та отримання прибутку, а тому відсутні підстави для
визнання договорів недійсними на підставі ст. 207 ГК України.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від
10 жовтня 2006 року постанову господарського суду Сумської області від 17 липня
2006 року скасовано та ухвалено нову, якою позовні вимоги задоволені, визнано
недійсними договори нафто - газопереробки №ДГ-88 від 2 січня 2004 року та №ДГ
89 від 2 січня 2004 року, укладені між відповідачами, зобов»язано ПП «Нарда»
повернути ПП ОСОБА_1 одержане за договором поставки ДГ-89 від 20 січня 2004
року та стягнено з ПП ОСОБА_1 в доход держави одержане за договором поставки
ДГ- 88 від 2 січня 2004 року.

Задовольняючи позов суд апеляційної інстанції виходив з
того, що в даному випадку мають місце обставини (ухилення від сплати податків),
з якими закон пов»язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних
наслідків.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що
особи, які укладали угоди від імені ПП «Нарда», усвідомлювали або повинні були
усвідомлювати їх протиправність, суперечність їх мети інтересам держави та
суспільства і прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Не погоджуючись з ухваленим апеляційним судом судовим
рішенням, ПП ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу
Харківського апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2006 року
скасувати, а постанову господарського суду Сумської області від 17 липня 2006
року залишити без змін.

В касаційній скарзі ПП ОСОБА_1 посилається на те, що
визнання недійсними установчих документів товариства не є підставою для
визнання недійсним спірного договору. На думку скаржника судом апеляційної
інстанції не враховано того, що згідно обвинувального вироку гр. ОСОБА_4
визнана винною у кримінальному злочині, передбаченому ч. 2 ст. 367
Кримінального кодексу України - за неналежне виконання службовою особою своїх
службових обов»язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі
наслідки охоронюваних законом державним інтересам, тобто судом встановлено факт
існування ПП «Нарда» не як фіктивного підприємства, а діяльність засновника ПП
«Нарда» не як підставної особи, а як службової особи підприємства.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, судова колегія
Вищого адміністративного суду України встановила наступне.

Статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України
передбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлені
наступні фактичні обставини справи.

2 січня 2004 року між відповідачами укладено договори
№ДГ-88 та №ДГ-89, за умовами яких ПП «Нарда» зобов»язалось продати, а ПП
ОСОБА_1 зобов»язався придбати та оплатити вартість нафтопродуктів згідно
видаткових накладених.

Договори підписані ПП ОСОБА_1 та, від імені ПП «Нарда»,
ОСОБА_4

В матеріалах справи містяться копії податкових накладних,
складених за результатами здійснення господарських операцій на виконання
спірних договорів.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що на виконання розпорядження голови ДПА в Сумській області №
137-р від 26 серпня 2004року працівниками УПМ ДПА в Сумській області проведено
планову документальну перевірку ПП ОСОБА_1 за період з 18 липня 2003року по 30
квітня 2006року, в ході якої було встановлено, що підприємець займається
оптовою торгівлею продуктами нафто/газопереробки.

Попередніми судовими інстанціями встановлено,
що підставою для звернення з позовом став висновок контролюючого органу про те,
що діяльність ПП ОСОБА_1 складалась з придбання на аукціоні за грошові кошти
стабільного газового бензину та абсорбенту на Качанівському ГПЗ ВАТ «Укрнафта»,
його бартерному обміні в «фіктивних» підприємствах на високооктанові бензини та
дизпаливо, та їх подальшої реалізації споживачам.

Звертаючись до суду з позовом Охтирська МДПІ вказувала на
те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва
від 01 грудня 2004року визнано недійсними з моменту реєстрації статут,
свідоцтво про державну реєстрацію, свідоцтво платника податку на додану
вартість ПП «Нарда», та виключено останнього з реєстру платників ПДВ. Крім
того, позивач вказував те, що ПП «Нарда» було засноване підставною особою -
ОСОБА_4, яка приймала участь у реєстрації підприємства за винагороду без мети
здійснення фінансово-господарської діяльності, і яку вироком Дарницького
районного суду м. Києва від 14.03.2005р. визнано винною у скоєнні злочину,
передбаченого ст. 367 ч. 2 Кримінального кодексу України.

Господарський суд Сумської області, розглянувши справу,
відмовив Охтирській МДПІ у задоволенні позову, вказавши при цьому на те, що на
момент укладення угод ПП «Нарда» перебувало в Єдиному державному реєстрі та
реєстрі платниа ПДВ і мало індивідуальний податковий номер,діяли виконавчі
органи (директор) ПП «Нарда», підприємство володіло печаткою та розрахунковим
рахунком в установі банку, виписувались первинні бухгалтерські та податкові
документи.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком
Дарницького районного суду м. Києва від 14.03.2006р. встановлено той факт, що
засновник ПП «Нарда» - ОСОБА_4діяла не як підставна особа, а як службова особа,
тобто обіймала посаду, пов»язану з виконанням організаційно - розпорядчих чи
адміністративно-господарських обов»язків.

Господарський суд Сумської області дійшов висновку про
відсутність підстав для застосування ст. 207 ГК України, вказавши, що
оспорювані договори було укладено відповідно до вимог закону, між суб»єктами
господарювання, які мали цивільну правоздатність, з метою настання правових
наслідків та отримання прибутку, а визнання в судовому порядку недійсними з
моменту реєстрації установчих документів і свідоцтва платника податку на додану
вартість ПП «Нарда» не є підставою для визнання вчинених ним з іншим суб»єктом
господарювання юридично значимих дій недійсними.

Харківський апеляційний господарський суд, переглянувши
справу в апеляційному порядку, рішення
суду першої інстанції скасував, вказавши, що обставини і матеріали справи
підтверджують наявність мети на приховування від оподаткування доходів з боку
осіб, які від імені ПП «Нарда» фактично укладали оскаржувані угоди, а, отже,
вказані угоди укладались з метою, завідомо суперечною інтересам держави та
суспільства.

Судова колегія Вищого адміністративного суду України
погоджується з висновками апеляційного суду виходячи з наступного.

Статтею 207 Господарського кодексу України встановлено,
що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з
метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або
укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них
господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині. Недійсною може бути визнано також нікчемну
умову господарського зобов'язання, яка самостійно або в поєднанні з іншими
умовами зобов'язання порушує права та законні інтереси другої сторони або
третіх осіб. Нікчемними визнаються, зокрема, такі умови типових договорів і
договорів приєднання, що: виключають або обмежують відповідальність виробника
продукції, виконавця робіт (послуг) або взагалі не покладають на зобов'язану
сторону певних обов'язків; допускають односторонню відмову від зобов'язання з
боку виконавця або односторонню зміну виконавцем його умов; вимагають від
одержувача товару (послуги) сплати непропорційно великого розміру санкцій у
разі відмови його від договору і не встановлюють аналогічної санкції для
виконавця. Виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним
повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання
рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його
виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише
на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Статтею 208 ГК України встановлено, що якщо господарське
зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох
сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за
рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання
зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все
одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування
одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею
повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на
відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави. У разі
визнання недійсним зобов'язання з інших підстав кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні все одержане за зобов'язанням, а за неможливості
повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші
наслідки недійсності зобов'язання не передбачені законом.

Згідно роз»яснень, викладених у п.6 постанови №3 від 28
квітня 1978 (із змінами) Верховного Суду України «Про судову практику в справах
про визнання угод недійсними», до угод, які укладені з метою, завідомо
суперечною інтересам держави і суспільства належать угоди, спрямовані на використання всупереч закону колективної,
державної або чиєїсь приватної власності з корисливою метою, приховування
фізичними та юридичними особами від
оподаткування доходів, використання майна, що знаходиться у їх власності або
користуванні, на шкоду правам, свободам і гідності громадян інтересам суспільства,
на незаконне відчуження землі або незаконне нею користування, розпорядження чи
придбання всупереч встановленим правилам предметів, вилучених з обігу або
обмежених у обігу.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні договори та
первинна документація підписані від імені ПП «Нарда» ОСОБА_4

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 1
грудня 2004 року визнано недійсними з моменту видачі (з 8 серпня 2003 року)
статут ПП «Нарда», затверджений засновником
ОСОБА_4 та зареєстрований Дарницькою районною у м. Києві державною
адміністрацією за №02439 від 25 лютого 2003 року з моменту його видачі - з 25
лютого 2003 року та свідоцтво №38816351 про реєстрацію платника податку на
додану вартість ПП «Нарда».

Рішенням встановлено, що ОСОБА_4підписувала статут ПП та
інші документи не з метою створення та діяльності ПП «Нарда»,а також бути його
засновником, а з метою отримання від невідомої особи, який їй пропонував
підписувати документи, грошової винагороди у розмірі 100 доларів США. Рішенням
встановлено, що ОСОБА_4не мала мети та можливості сплачувати державі податки.

Вироком Дарницького районного суду міста Києвавід 14
березня 2005 року ОСОБА_4 визнано винною у скоєнні злочину, передбаченому ст.
367 ч. 2 КК України та встановлено, що підсудна, при створенні ПП «Нарда» не
мала мети та можливості сплачувати державі податки.

Враховуючи, що згідно із встановленими у справі
обставинами, контрагент скаржника ПП «Нарда» здійснювало свою діяльність з
метою ухилення від сплати податків, тобто з метою, завідомо суперечною інтересам
держави та суспільства, судова колегія Вищого адміністративного суду України
погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що спірні договори мають бути визнані
недійсними, як такі, що укладені ПП «Нарда» з наміром ухилення від сплати
податків, тобто вчинені з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і
суспільства.

За таких обставин, судова колегія Вищого
адміністративного суду України приходить до висновку про те, що апеляційний суд
повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи
неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права, які
потягли б за собою скасування прийнятого апеляційним судом судового рішення,
судовою колегією не встановлено.

В той же час, суд апеляційної інстанції скасував
постанову суду першої інстанції та ухвалив нову, виклавши судове рішення у
формі ухвали.

Між тим, відповідно до положень статті 205 КАС України
розглянувши апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу в
разі:

1) залишення апеляційної скарги без задоволення, а
судового рішення - без змін;

2) зміни ухвали суду першої інстанції;

3) скасування судового рішення і постановлення нової
ухвали;

4) скасування судового рішення і залишення позовної заяви
без розгляду або закриття провадження у справі;

5) визнання судового рішення нечинним і закриття
провадження у справі;

6) скасування ухвали суду і направлення справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Частиною 2 названої статті передбачено, що суд
апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю
постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову,
якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні
вимоги.

В даному випадку суд апеляційної інстанції скасував
постанову суду першої інстанції та задовольнив позовні вимоги, тобто мав
прийняти постанову.

Статтею 225 КАС України встановлено, що суд касаційної
інстанції має право змінити судове рішення, якщо у справі немає необхідності
досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке
змінюється, є помилковим тільки в частині.

За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції має
бути змінено та викладено у формі постанови.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 225, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2006 року
в частині задоволення апеляційних скарг прокурора Сумської області і Охтирської
міжрайонної державної податкової інспекції та в частині задоволення позовних
вимог залишити без змін.

Ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 10 жовтня 2006
року змінити, виклавши її у формі постанови відповідно до положень статті 207
Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий

судді:

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УКРАЇНИ

01010,
Україна, місто Київ, вул. Московська, 8

__. .2007 № К-32578/06

Охтирська
міжрайонна державна податкова інспекція 42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Снайпера, 3 Приватний підприємець ОСОБА_1 АДРЕСА_1 Приватне підприємство «Нарда» 02099, м. Київ, вул.
Ялтинська, 5-Б Генеральна
прокуратура України 01601,
м. Київ, вул. Різницька, 13/15

Направляється копія ухвали Вищого
адміністративного суду України від 24 жовтня 2007 року з приводу розгляду касаційної скарги
приватного підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Харківського апеляційного
господарського суду від 10 жовтня 2006 року у справі за позовом Охтирської
міжрайонної державної податкової інспекції до приватного підприємця ОСОБА_1 та
приватного підприємства «Нарда» за участі прокуратури Харківської області про
визнання договорів недійсними, до відома.

Додаток:
копія ухвали.

Начальник відділу забезпечення
роботи судової палати з розгляду справ за зверненнями юридичних осіб

Р.Самсін