Справа № К-5909/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
12 грудня 2007 року м.
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:
суддів: Бутенка В.І.,
Сороки М.О. (доповідача),
провівши в порядку касаційного провадження
попередній розгляд адміністративної справи за скаргою ОСОБА_1 до голови
Київської міської державної адміністрації, зацікавлена особа - ЗАТ
«Петроімпекс» на неправомірні дії та скасування розпоряджень,
У лютому 2002 року ОСОБА_1звернулась до суду із скаргою до голови Київської міської державної
адміністрації, зацікавлена особа - ЗАТ «Петроімпекс» про скасування
розпоряджень від 25 червня 1997 року №
889 «Про залучення інвестора до реконструкції жилих будинків №
32-а і 32-б по вул. Лютеранській» та визнання такими, що суперечать
вимогам закону розпорядження суб'єкта оскарження, прийняті з 1997 року по 2003
рік включно, щодо включення цих будинків до переліку будинків, які підлягають
реконструкції в м. Києві.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16
березня 2005 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 22
червня 2005 року, скаргу залишено без розгляду.
У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами норм процесуального права,
просить судові рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд.
Залишаючи скаргу без розгляду, суд виходив з того, що відповідно до ст. 229 Цивільного процесуального кодексу
України (чинного на момент постановлення судових рішень у справі) суд залишає
скаргу без розгляду якщо спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих
же підстав знаходиться на розгляді в іншому суді.
що 19.10.2004 року від ОСОБА_1до
Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява до голови Київської міської
державної адміністрації, зацікавлена особа - ЗАТ «Петроімпекс», Печерська
районна державна адміністрація в м. Києві про скасування розпоряджень № 889 від
25 червня 1997 року про включення будинків
№ 32-А та 32-Б по вулиці Лютеранській в м. Києві у плани реконструкції
поточних років (№ 539 від 16 березня 1998 року, № 1353 від 7 серпня 2000 року,
№ 1513 від 18 липня 2001 року, № 2803 від 26 грудня 2001 року, № 1052 від 28
червня 2002 року, № 949 від 2 червня 2003 року, № 1253 від 12 липня 2004 року, та
відшкодування моральної шкоди.
Висновок суду про те, що скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, оскільки аналогічні вимоги, крім вимог в
частині відшкодування моральної шкоди, містяться у позові, що був поданий 19.10.2004
року, відповідає фактичним обставинам справи.
З таким висновком погодився суд апеляційної інстанції і
доводи касаційної скарги його не спростовують
ч. 3 ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України)
підставами касаційного оскарження судового рішення є порушення судом норм матеріального
чи процесуального права.
до вимог ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати
докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені
в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого
і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм процесуального права та відсутні передбачені ст. 227 КАС
України підстави для їх обов'язкового скасування.
наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні касаційної
ст. ст. 220, 220-1, 221, 223, 224, 230, 231
КАС України, колегія суддів,
скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а ухвалу Шевченківського районного
суду м. Києва від 16 березня 2005 року і
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2005 року - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судові рішення Вищого адміністративного суду
України, які ухвалені в порядку касаційного провадження, можуть бути оскаржені
лише за винятковими обставинами - з мотивів неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права; визнання судових
рішень міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, такими,
що порушують міжнародні зобов'язання України - протягом одного місяця з дня
відкриття таких обставин шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.

Судді: