Справа № К-5706/06
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2007-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
Справа № К-5706/06
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. - головуючий,

Амєліна С.Є. -
суддя-доповідач,

Гуріна М.І.,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

при
секретарі Замезі Ю.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Краснодонського міськрайонного суду Луганської області від
24 вересня 2004 рок у та ухвалу судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Луганської області від 14 квітня 2005 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Краснодонського міського Управління праці та соціального захисту населення
Луганської області про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а :

У червні 2004 року ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним
позовом.

Зазначала, що відповідач в порушення вимог статті 48
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» сплатив їй, як дружині померлого
годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, одноразову компенсацію у розмірі, що не співвідноситься
з мінімальною заробітною платою, встановленою законодавством України, внаслідок
чого недоплачено 11 920, 70 грн., які просила стягнути.

Рішенням Краснодонського міськрайонного суду Луганської
області від 24 вересня 2004 року, залишеним без змін ухвалою судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Луганської області від 14 квітня 2005 року,
позов задоволений частково й стягнуто компенсацію в сумі 379, 30 грн.

В касаційній скарзі позивачка зазначає, що судами
неправильно застосовані положення Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить
скасувати судові рішення та постановити нове про задоволення позову.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, про
розгляд справи повідомлені.

Перевіривши правильність застосування судами норм
матеріального й процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про
те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 була
дружиною померлого у січні 2004 року ОСОБА_2, який був особою, віднесеною до
учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. У зв'язку з
втратою годувальника, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою, вона
мала право на одноразову компенсацію, передбачену статтею 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Частиною 1 статті
48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема сім'ям, які втратили годувальника
із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, була
передбачена одноразова компенсація у розмірі 60 мінімальних заробітних плат.

Таким чином, законом була передбачена кратність
одноразової компенсації в залежності від розміру мінімальної заробітної плати,
що склався на відповідний період, і не визначена можливість встановлення
конкретних сум компенсації, зокрема для сімей, які втратили годувальника із
числа вказаних осіб і мають право на компенсацію за Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Законами України встановлювався розмір мінімальної
заробітної плати. Так з 01 грудня 2003 року по 31 серпня 2004 року її розмір
становив 205 грн.

Задовольняючи позовні вимоги лише частково суд першої
інстанції та апеляційний суд в порушення вимог законодавства належним чином не
визначилися з правовою нормою, що регулює спірні правовідносини, не звернули
достатньої уваги на приведені положення Закону і, як наслідок, не перевірили
можливості застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 26
липня 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» з огляду на їх невідповідність нормам
Закону щодо розміру вказаної компенсації.

За таких обставин судові рішення підлягають скасуванню з
направленням справи на новий розгляд із підстав, передбачених частиною 2 статті
227 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Краснодонського міськрайонного суду Луганської
області від 24 вересня 2004 року та ухвалу судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Луганської області від 14 квітня 2005 року скасувати, а
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня відкриття обставин.

Судді:

М.І. Цуркан С.Є. Амєлін М.І. Гурін М.Г. Кобилянський В.В. Юрченко