Справа № 10/171
Суддя: Ковзель П.О.
Дата ухвалення: 2008-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м. Київ

17.03.2008 р.
№ 10/171

За
позовом

ОСОБА_1

до

Міністерства
праці та соціальної політики України

про

скасування
наказу та зобов'язання вчинити дії

Колегія
суддів: Головуючий
суддя П.О. Ковзель, Судді В.М. Кочан , О.В. Кротюк

Секретар
Богдан В.Є.

Обставини справи:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати наказ
Міністерства праці та соціальної політики України в частині звільнення за
згодою сторін ОСОБА_1 з посади начальника відділу контролю виконання
департаменту звернень та контролю виконання з 08.09.2006, зобов'язати
Міністерство праці та соціальної політики України відновити ОСОБА_1 на посаді
начальника відділу контролю виконання департаменту звернень та контролю
виконання з 08.09.2006.

05.12.2007
позивач звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог, в якій
просить зобов'язати Міністерство праці та соціальної політики України скасувати
в трудовій книжці ОСОБА_1 запис «звільнений за згодою сторін» та зробити запис
«звільнений за переводом», надати позивачу щорічну основну оплачувану та
додаткову відпустки за 2006 рік, виплатити позивачу вихідну допомогу не менше
тримісячного середнього заробітку.

22.01.2008
позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати нечинним наказ
Міністерства праці та соціальної політики України «Про звільнення ОСОБА_1 за
угодою сторін»від 08.09.2006 №751-к та визнати протиправними дії відповідача
щодо невиплати заробітної плати
позивачу.

22.01.2008
позивач звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог, в якій просить
зобов'язати відповідача з 08.09.2006 поновити ОСОБА_1 на посаді начальника
відділу Контролю виконання Департаменту звернень та контролю виконання або на аналогічній
посаді в Міністерстві праці та соціальної політики України із збереженням
місячного середнього заробітку, відповідно до 4 категорії 9 рангу державного
службовця, та змінити дату звільнення і формулювання причини звільнення,
зобов'язати відповідача в трудовій книжці позивача скасувати запис
«звільнений за угодою сторін з
08.09.2006 відповідно п. 1 ст. 36 КЗпП України», визнати протиправними дії
відповідача щодо невиплати позивачу заробітної плати з 01.11.2006 по
06.09.2007, вихідної допомоги при звільненні у розмірі, не менше тримісячного
середнього заробітку, компенсації за невикористану обов'язкову щорічну основну
відпустку у 2006 році, зобов'язати відповідача виплатити позивачу суму в
розмірі середньої місячної заробітної плати, на підставі наданих до
Міністерства праці та соціальної політики України документів (листів
непрацездатності, довідок про навчання та ін.) за період з 01.11.2006 по
06.09.2007, зобов'язати відповідача надати позивачу за 2007 рік щорічну основну
оплачувану відпустку та врахувати і оплатити додаткові оплачувані відпустки за
2006/2007 р.р. на підставі наданих до Міністерства праці та соціальної політики
України документів, зобов'язати відповідача надати позивачу компенсацію за
невикористану обов'язкову щорічну основну відпустку у 2006 році, зобов'язати
відповідача оплатити позивачу вимушений прогул з 06.09.2007 до моменту
поновлення позивача на посаді начальника відділу Контролю виконання
Департаменту звернень та контролю виконання або на аналогічній посаді в
Міністерстві праці та соціальної політики України із збереженням середньої
місячної заробітної плати, відповідно до 4 категорії 9 рангу державного
службовця, зобов'язати відповідача зробити у трудовій книжці ОСОБА_1 запис
«звільнений за переводом, згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП України з дати
«число»«місяць»2008 року», зобов'язати відповідача виплатити позивачу вихідну
грошову допомогу не менше тримісячного середнього заробітку.

04.02.2008
позивач звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог, в якій
просить зобов'язати відповідача з 08.09.2006 поновити ОСОБА_1 на посаді
начальника відділу Контролю виконання Департаменту звернень та контролю
виконання або на аналогічній посаді в Міністерстві праці та соціальної політики
України із збереженням місячного середнього заробітку, відповідно до 4
категорії 9 рангу державного службовця, та змінити дату звільнення і
формулювання причини звільнення, зобов'язати відповідача в трудовій книжці
позивача скасувати запис «звільнений за
угодою сторін з 08.09.2006 відповідно п. 1 ст. 36 КЗпП України», визнати
протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу заробітної плати з
01.11.2006 по 06.09.2007, вихідної допомоги при звільненні у розмірі, не менше
тримісячного середнього заробітку, компенсації за невикористану обов'язкову щорічну
основну відпустку за 2006 рік, зобов'язати відповідача виплатити позивачу суму
в розмірі середньої місячної заробітної плати, на підставі наданих до
Міністерства праці та соціальної політики України документів (листів
непрацездатності, довідок про навчання та ін.) за період з 01.11.2006 по
06.09.2007, зобов'язати відповідача надати позивачу за 2007 рік щорічну основну
оплачувану відпустку та врахувати і оплатити додаткові оплачувані відпустки за
2006/2007 р.р. на підставі наданих до Міністерства праці та соціальної політики
України документів, зобов'язати відповідача надати позивачу компенсацію за
невикористану обов'язкову щорічну основну відпустку у 2006 році, зобов'язати
відповідача оплатити позивачу вимушений прогул з 06.09.2007 до моменту поновлення
позивача на посаді начальника відділу Контролю виконання Департаменту звернень
та контролю виконання або на аналогічній посаді в Міністерстві праці та
соціальної політики України із збереженням середньої місячної заробітної плати,
відповідно до 4 категорії 9 рангу державного службовця, зобов'язати відповідача
зробити у трудовій книжці ОСОБА_1 запис «звільнений за переводом, згідно з п. 5
ст. 36 КЗпП України з дати «число»«місяць»2008 року», зобов'язати відповідача
виплатити позивачу вихідну грошову допомогу не менше тримісячного середнього
заробітку, стягнути з відповідача на користь позивача за нанесену йому моральну
шкоду суму в розмірі 20 000,00 грн.

В
судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Представник
відповідача надав заперечення на позов, у якому проти задоволення позовних
вимог заперечив з підстав, викладених у запереченні.

На
підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 17.03.2008 проголошено
вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено на 21.03.2008, про що повідомлено сторонам після проголошення
вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням
вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

Розглянувши
подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Наказом
Міністерства праці та соціальної політики України від 06.02.2006 №91-к ОСОБА_1
з 24.01.2006 призначено за конкурсом зі строком випробування у 3 місяці на
посаду начальника відділу Контролю виконання Департаменту звернень та контролю
виконання.

23.08.2006
ОСОБА_1 подав до Міністерства праці та соціальної політики України заяву з
проханням звільнити його за угодою сторін з 08.09.2006.

Наказом
Міністерства праці та соціальної політики України від 08.09.2006 №751-к
звільнено ОСОБА_1 - начальника відділу Контролю виконання Департаменту звернень
та контролю виконання за угодою сторін, п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю
України.

Відповідач
звернувся до суду з заявою, в якій просить відмовити позивачу в задоволенні
позову в зв'язку з закінченням на момент подачі позову строку звернення до суду
за вирішенням трудових спорів та строку звернення до адміністративного суду.

Як
видно з матеріалів справи, позовну заяву ОСОБА_1 подано до Окружного
адміністративного суду міста Києва лише 18.09.2007.

Згідно
ч. 1, 2 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах
строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або
іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно
до ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися з
заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у
місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з
дня видачі трудової книжки.

З
матеріалів справи видно, що листами Міністерства праці та соціальної політики
України від 10.09.2006 №09-372, від 21.09.2006 №09-415, 25.09.2006 №09-502, які
надсилалися за адресою позивача, позивача повідомлено про те, що наказом
Міністерства праці та соціальної політики України від 08.09.2006 №751-к його
звільнено з посади начальника відділу Контролю виконання Департаменту звернень
та контролю виконання згідно п. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

Крім
того, акт від 18.09.2006, складений начальником управління кадрового
забезпечення В.Трофименком, головним спеціалістом С.Іваненком та представником
профспілкового комітету Л.Маньковою, яким засвідчено, що 18.09.2006 ОСОБА_1 був
на особистому прийомі у начальника управління кадрового забезпечення
Міністерства праці та соціальної політики України і відмовився отримати трудову
книжку в зв'язку із звільненням, свідчить про те, що ОСОБА_1 до цього моменту
знав про звільнення оскаржуваним наказом Міністерства праці та соціальної
політики України від 08.09.2006 №751-к.

Судом
також приймається до уваги, що позивач не звертався до суду із заявою про
поновлення строку звернення до адміністративного суду в порядку, визначеному ч.
2 ст. 100, ст. 102 КАС України та ст. 234 Кодексу законів про працю України, а
також не надав суду жодних доказів на підтвердження існування таких обставин.

Відповідно
до ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Керуючись
ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 100, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний
суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У
задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова
відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом,
якщо таку заяву не було подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий суддя

П.О. Ковзель

судді

В.М. Кочан

О.В. Кротюк