Справа № 2/14-15
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2008-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м. Київ

26.02.2008 р.
№ 2/14-15

За
позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2

До Печерської районної у місті Києві
державної адміністрації

Про скасування рішення

Суддя
Келеберда В.І.

Секретар
Мельникова Л.В.

Представники сторін:

Від
позивачів ОСОБА_3

Від
відповідача не з'явились

Обставини справи:

Ухвалою
суду від 26.02.08р. об'єднано для спільного розгляду та вирішення
адміністративні справи № 2/14 та № 2/15, в зв'язку з однорідністю вимог
позивачів. Об'єднаній справі присвоєно загальний номер № 2/14-15.

Позови
заявлено про визнання недійсним рішення Печерської районної у місті Києві
державної адміністрації № 6342/1/63 від 05.12.07р. про відмову затвердити
спільне рішення керівництва Управління державної охорони України та
Житлово-побутової комісії від 12.06.07р. щодо надання військовослужбовцю
ОСОБА_1службової квартириАДРЕСА_1 на родину з 3-х осіб, у тому числі:
ОСОБА_1, дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_5та
про зобов'язання відповідача видати ордер на службове житло за вказаною адресою
на родину із трьох осіб для здійснення процедури вселення; про визнання
недійсним рішення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації №
6342/1/63 від 05.12.07р. про відмову затвердити спільне рішення керівництва
Управління державної охорони України та Житлово-побутової комісії від
12.06.07р. щодо надання військовослужбовцю ОСОБА_2 службової квартириАДРЕСА_2на
родину з 3-х осіб, у тому числі: ОСОБА_2,
дружина ОСОБА_6, дочка ОСОБА_7та про зобов'язання відповідача видати
ордер на службове житло за вказаною адресою на родину із трьох осіб для
здійснення процедури вселення.

Позивачі
в обгрунтування своїх вимог посилалися на ст. ст. 121, 122 Житлового кодексу
УРСР, Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування
ними в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.88р.
№ 37 «Про службові жилі приміщення»та Положення про порядок надання службових
жилих приміщень і користування ними в Управлінні державної охорони України,
затвердженого наказом Управління державної охорони України від 16.07.04р. № 55.
При викладенні обставин справи зазначили, що вказані квартири отримані
Управлінням державної охорони України та переведені у статус службових.

Відповідач
надіслав до суду письмові пояснення щодо суті заявлених вимог, в яких зазначив
про безпідставність вимог позивачів, в зв'язку з наявністю у них житла згідно
довідок за формою № 3. В обгрунтування своєї позиції посилався на постанову КМУ
від 03.08.06р. № 1081, якою затверджено Порядок забезпечення
військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Крім того, відповідач
заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно
до ч. 3 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її відсутності.

На
підставі наведеної норми, а також врахувавши думку представника позивачів, суд
ухвалив задовольнити клопотання відповідача та розглянути справу за наявними в
ній матеріалами і без участі представника відповідача.

Розглянувши
подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням
начальника Управління державної охорони України від 18.11.04р. року № 75
ОСОБА_2 та членам сім'ї позивача розподілена 2-кімнатна службова
квартираАДРЕСА_3загальною площею 83,43 кв.м. (будівельна адреса). При
проведенні засідання житлово-побутової комісії Управління державної охорони
України вирішено надати ОСОБА_2 службову 2-кімнатну квартиру АДРЕСА_2 на родину
із трьох осіб (витяг із протоколу від 19.11.04р. № 4).

Розпорядженням
т.в.о. начальника Управління державної охорони України від 04.01.07р. року № 2
ОСОБА_1та членам сім'ї позивача розподілена 2-кімнатна службова квартира
АДРЕСА_1на родину із трьох осіб (витяг з протоколу засідання житлово-побутової
комісії Управління державної охорони України № 1 від 12.06.07р.).

Квартира
АДРЕСА_2отримана Управлінням державної охорони України на підставі акту № 1/405
від 10.11.04р.; квартира № 89 -на підставі акту № 1/296 за серпень 2004 року.

Вказані
квартири отримали статус службових згідно розпоряджень Дарницької районної у
місті Києві державної адміністрації: квартира № 89 на підставі розпорядження №
679 від 02.09.04р.; квартира № 143 на підставі розпорядження № 1014 від
17.12.2004 року.

Печерська
районна у м. Києві державна адміністрація листом від 05.12.2007 року №
6342/1/63 відмовила в затвердженні рішення Управління про надання зазначених
квартир, як службових, військовослужбовцям Управління ОСОБА_2 та ОСОБА_1В якості
підстав відмови відповідачем зазначено про наявність у військовослужбовців
житла для постійного проживання.

Обставини,
які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього
не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих
обставин та добровільності їх визнання (п.3 ст.72 КАС України).

Позивачі
перебувають на службі в Управлінні з 1993 року, тобто менше 20 років, що
підтверджується відповідними довідками. За весь час служби в Управлінні
державної охорони України позивачі житлом не забезпечувалися.

Статтею
12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей»передбачений обов'язок держави забезпечити військовослужбовців
жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених
Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та
члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями,
що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям,
які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей
надаються жилі приміщення для постійного проживання. Такі жилі приміщення
надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби.

З
аналізу наведеної норми вбачається, що військовослужбовець має право отримати
житло у постійне користування після 20 років вислуги. До цього, держава повинна
забезпечити військовослужбовця службовим житлом.

Житловим
кодексом Української РСР надано визначення службовим жилим приміщенням (ст.
118). Так, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами,
які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем
роботи або поблизу від нього.

Перелік
категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення,
встановлюється законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Відповідно
до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік у випадках, які
визначаються Радою Міністрів СРСР, службові жилі приміщення можуть надаватися
окремим категоріям військовослужбовців.

На
виконання вимог частини першої статті 121 Житлового кодексу УРСР, Радою
Міністрів Української РСР видано постанову від 4 лютого 1988 року №37 «Про
службові жилі приміщення»(далі - ПРМ УРСР №37), якою затверджено Перелік
категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення. Пунктом
37 даного Переліку категорій працівників, яким може бути надано службові жилі
приміщення віднесено військовослужбовців та працівників Управління державної
охорони України. Перелік доповнено пунктом 37, згідно з постановою Кабінету
Міністрів України від 03.07.98 року №1006.

Даною
постановою затверджено також і Положення про порядок надання службових жилих
приміщень і користування ними в Українській РСР. Відповідно до норм даного
Положення передбачено, що службові жилі приміщення надаються включеним до
згаданого в пункті 7 цього Положення переліку працівникам, які постійно
проживають, а також прописані в населеному пункті за місцем розташування
відповідного підприємства, установи, організації. З дозволу виконавчого
комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів службове
жиле приміщення може бути надано працівникові, який проживав в іншому
населеному пункті.

Зазначені
приміщення надаються незалежно від перебування працівників на квартирному
обліку без додержання черговості
та пільг, установлених для забезпечення громадян житлом, за винятком надання
службових жилих приміщень в будинках радгоспів.

Якщо
жилі приміщення, в яких проживають відповідні працівники, знаходяться на такій
відстані від місця роботи, яка виключає можливість виконання ними трудових
обов'язків, надання службових жилих приміщень допускається у випадках,
коли ці працівники забезпечені житлом.

Службові
жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи,
організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої
громадської організації, у віданні якої ці приміщення знаходяться, затвердженим
виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних
депутатів, на території якої знаходиться відповідне підприємство, установа,
організація.

Частиною
другою статті 121 Житлового кодексу УРСР також визначено, що службові жилі
приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи,
організації. Таким рішенням є відповідне розпорядження начальника Управління
державної охорони України, яке, відповідно до норм статті 122 Житлового кодексу
УРСР є підставою для надання позивачу житла.

Відповідно
до норм Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування
ними в Управлінні державної охорони України, затвердженого наказом Управління
державної охорони України від 16 липня 2004 року №55 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 28 липня 2004 року за №937/9536 передбачено, що
жилі приміщення, що перебувають у комунальній власності територіальних громад,
включаються до числа службових, рішенням виконавчого комітету районної,
міської, районної в місті ради за клопотанням Начальника Управління державної
охорони України.

Службові
жилі приміщення надаються, військовослужбовцю (працівнику), зареєстрованому в
населеному пункті за місцем розташування підрозділу Управління, в разі
відсутності у нього жилого приміщення за місцем проходження служби (роботи) без
додержання черговості та пільг.

Службові
жилі приміщення також можуть надаватися тим військовослужбовцям (працівникам),
які за місцем розташування підрозділу Управління, у якому вони проходять службу
(роботу), хоча й забезпечені жилим приміщенням, але потребують поліпшення
житлових умов і перебувають на квартирному обліку.

Якщо
постійне жиле приміщення, у якому проживає військовослужбовець (працівник),
розташоване на такій відстані від місця служби (роботи), яка унеможливлює
виконання ним службових обов'язків, надання службового жилого приміщення
можливе за рішенням Начальника Управління державної охорони України на підставі
обґрунтованого клопотання військовослужбовця (працівника).

В
окремих випадках, з метою створення умов для належного виконання службових
обов'язків за посадою допускається у передбачених законодавством України
випадках надання службових приміщень військовослужбовцям, які забезпечені
постійним житлом.

Службові
жилі приміщення військовослужбовцям (працівникам) Управління надаються за
рішенням Начальника Управління державної охорони України, яке приймається з
урахуванням рекомендацій житлової комісії, керівників окремих підрозділів та
оформляються відповідним розпорядчим документом.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що надання службової квартири АДРЕСА_2на
родину із трьох осіб військовослужбовцю Управління державної охорони України
ОСОБА_2 та надання службової квартири АДРЕСА_1на родину із трьох осіб
військовослужбовцю Управління державної охорони України ОСОБА_1відбулося із
дотриманням вищеназваних норм.

Відповідно
до норм Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими
приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 3
серпня 2006 року (далі - ПКМУ №1081), виданої на виконання вимог статті 12
Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей»передбачено, що військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються
службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового
законодавства. З цією метою у кожній військовій частині формується фонд
службового житла.

Військовослужбовці
та члени їх сімей, які проживають разом з ними, за відсутності у них за місцем
проходження служби житла для постійного проживання забезпечуються службовими
житловими приміщеннями.

Житлове
приміщення включається до числа службового згідно з рішенням виконавчого органу
районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону,
командира військової частини, погодженого з квартирно-експлуатаційним органом.

До
числа службового може бути включене тільки вільне житлове приміщення. Під
службові житлові приміщення виділяються окремі квартири.

Службові
житлові приміщення надаються військовослужбовцям згідно з рішенням командира
військової частини, яке погоджується з квартирно-експлуатаційним органом, за
місцем проходження ними військової служби.

Заперечення
відповідача щодо наявності у позивачів житлових приміщень, судом до уваги не
приймається, оскільки згідно наданих довідок за формою №3, займані позивачами
житлові приміщення не належать військовослужбовцям ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

За
час служби позивачі житлом для постійного проживання не забезпечувалися, а отже
мають право на отримання службового житла, як військовослужбовці Управління
державної охорони України.

Враховуючи
викладене, позови визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 161-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити позов повністю.

2. Визнати недійсним рішення Печерської
районної у місті Києві державної адміністрації (01010, м. Київ, вул. Суворова,
15) № 6342/1/63 від 05.12.07р. про відмову затвердити спільне рішення
керівництва Управління державної охорони України та Житлово-побутової комісії
від 12.06.07р. щодо надання військовослужбовцюОСОБА_2(АДРЕСА_4) службової
квартириАДРЕСА_2на родину з трьох осіб: позивач -ОСОБА_2, дружина ОСОБА_6,
дочка ОСОБА_7.

3. Зобов'язати Печерську районну у місті
Києві державну адміністрацію (01010, м. Київ, вул. Суворова, 15) видати
ордерОСОБА_2для здійснення процедури вселення.

4. Визнати недійсним рішення Печерської
районної у місті Києві державної адміністрації (01010, м. Київ, вул. Суворова,
15) № 6342/1/63 від 05.12.07р. про відмову затвердити спільне рішення
керівництва Управління державної охорони України та Житлово-побутової комісії
від 12.06.07р. щодо надання військовослужбовцю ОСОБА_1(АДРЕСА_5) службової
квартири АДРЕСА_1на родину з трьох осіб: позивач -ОСОБА_1, дружина ОСОБА_4, син
ОСОБА_5.

5. Зобов'язати Печерську районну у місті
Києві державну адміністрацію (01010, м. Київ, вул. Суворова, 15) видати ордер
ОСОБА_1для здійснення процедури вселення.

Постанова
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження (ст.254 КАС України).

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом 10 днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 КАС України -з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
В.І. Келеберда