Справа № 22-а-1843/2007
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2006-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а - 1843/2007 Головуючий 1
інстанції - Череднікова В.С.
Доповідач - Сіренко О.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
грудня 2006 року Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду в складі :

Головуючого - судді Сіренко О.І.

Суддів Мельникової Л.В.

Григорова А.М.

За участю секретаря Спесивцевої О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
апеляційну скаргу Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області на постанову
Лубенського міськрайонного суду Полтавської області на постанову Лубенського міськрайонного суду Полтавської
області від 20 грудня 2006 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1до управління праці та
соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської
ради Полтавської області, Головного управління праці та соціального захисту
населення Полтавської обласної державної адміністрації, Центру по нарахуванню і
виплаті допомоги та здійснення контролю за правильністю
призначення виплати пенсій в Полтавській області, Міністерства праці та соціальної
політики України, треті особи Державне казначейство України, Управління
Державного казначейства в Полтавській області, про перерахунок і стягнення
щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги інвалідам ,
колегія суддів -

ВСТАНОВИЛА:

12 вересня 2006 року позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовною заявою до управління праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області,
Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації,
Центру по нарахуванню і виплаті допомоги та здійснення контролю за правильністю призначення виплати пенсій в
Полтавській області, !Міністерства праці та соціальної політики України,
треті особи Державне казначейство України, Управління державного казначейства в
Полтавській області, про перерахунок і стягнення
щорічної допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги інвалідам. Свій
позов мотивував тим, що у 1986 році він приймав участь у роботах по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, внаслідок чого у 1992 році став інвалідом третьої
групи. Інвалідність пов'язана з ліквідацією
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В 1997 році МСЕК
Полтавської області встановила йому 2 групу інвалідності.

Відповідно
до ч. 4 ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" йому, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ,
повинні були виплачувати щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних
зарплат як інваліду третьої групи в період з 1996 року по 1997 рік, та в
розмірі 5 мінімальних зарплат як інваліду другої групи в період з 1999 року по
2005 рік.

З 1996 року по 1997 рік він
отримував щорічну допомогу на оздоровлення, як учасник ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, по 21 грн. 50 коп., а в період з 1997 року по 2005 рік-26 грн.70 коп., а повинен був отримувати в
розмірі 4 мінімальних зарплат як інвалід третьої групи в період з 1996 року по
1997 рік, та в розмірі 5 мінімальних зарплат як інвалід другої групи в
період з 1997 року по 2005 рік.

Сума недоплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення за період з 1996 року по 1997 рік становить 6153,20
грн.

Відповідно до ст.13 ч.4 Закону
"Про статус ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту" щорічно
до 5 травня інвалідам війни другої групи, до категорії яких відноситься він,
виплачується разова грошова допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком і
йому мали виплатити за період з 1999 року
по 2005фік 4524 грн., а фактично виплатили 790 грн. Невиплачена
сума грошової допомоги становить 3734
грн.

У зв»язку з відмовою
відповідачів здійснити перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення,
грошової допомоги інвалідам війни другої групи та виплатити недоотримані кошти
,просить суд зобов'язати Лубенське міське управління праці
та соціального захисту
населення здійснити перерахунок
щорічної допомоги на оздоровлення в сумі 6153,2 грн.,
грошової допомоги, як інваліду війни до5 травня в сумі 3734 грн., зобов'язати центр по нарахуванню і виплаті допомоги та
здійснення контролю за правильністю призначення та
виплати пенсій виплатити щорічну допомогу на оздоровлення в сумі 6153,2 грн. та грошову допомогу, як
інваліду війни до 5 травня в сумі 3743 грн.

Відповідачі позов
не визнали, просили відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на той
факт, що всі виплати позивачу були здійснені в межах видатків Державного бюджету на відповідні
роки.

20
грудня 2006 року постановою Лубенського міськрайонного суду Полтавської
області позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені у повному обсязі.

Ухвалою колегії суддів судової
палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області постанова суду
першої інстанції залишена без змін, а апеляційна скарга управління праці та соціального захисту
населення м. Лубни Полтавської області - без задоволення.

В апеляційній скарзі Центр по
нарахуванню і виплаті допомоги та здійснення контролю за правильністю призначення виплати пенсій в
Полтавській області просить скасувати постанову Лубенського
міськрайонного суду Полтавської області від 20 грудня 2006 року , посилаючись
на порушення судом першої інстанції вимог норм матеріального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю
- доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та
заперечення на скаргу, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню , з наступних підстав :

Судом встановлено, що позивач
являється учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС і є інвалідом, який
став внаслідок Чорнобильської катастрофи. У 1992 році МСЕК Полтавської області
йому встановлено 3 групу інвалідності внаслідок ліквідації аварії на ЧАЕС. В
1997 році МСЕК Полтавської області позивачу встановлено 2 групу інвалідності
внаслідок ліквідації аварії на ЧАЕС.

Протягом 1996-2005 року позивач
отримував належні йому виплати одноразової компенсації
та щорічну грошову допомогу як інвалід війни 2 групи в розмірах менших ніж передбачено
законодавством, про що дізнався в серпні 2005 року.

Згідно
п.25 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.06.2000 року №987 "Про
затвердження порядку використання коштів Фонду для
здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та
соціального захисту населення", виплати громадянам компенсацій, допомоги
та надання пільг провадяться від дня набуття права на них, але не раніше дня одержання посвідчення
встановленого зразка або інших документів, підтверджують статус постраждалих,
та з дня подання письмової заяви".

Згідно ст.48 Закону України
"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", дія якої не зупинялася жодним законодавчим актом України, позивачу, як учаснику
ліквідації аварії на ЧАЕС, яким він є, що підтверджується відповідним
посвідченням, яке мається в матеріалах справи, відповідачі повинні були
нарахувати та сплатити щорічну допомогу на оздоровлення:

за 1996 рік у розмірі 4-х
мінімальних заробітних плат, як інваліду 3 групи, із розрахунку мінімальної бітної плати 15 грн., що становить 60 грн.
(15грн. х 4 = 60 грн.), відповідачі нарахували і виплатили 21,5 грн.,
недонарахована і не сплачена сума становить 38,5 грн

за 1997 рік у розмірі 5-х
мінімальних заробітних плат, як інваліду 2 групи, із розрахунку мінімальної заробітної плати 15 грн., що
становить 75 грн. (15грн. х 5 = 75 грн.), відповідачі нарахували і
виплатили 26,7 грн., недонарахована і не сплачена сума становить грн.;

за 1998 рік у розмірі 5-х
мінімальних заробітних плат, як інваліду 2 групи, із розрахунку мінімальної
заробітної плати 55 грн., що становить 275 грн. (55грн. х 5 = 275 І відповідачі
нарахували і виплатили 26,7 грн., недонарахована і не сплачена сума становить
248,3 грн.;

за 1999 рік у розмірі 5-х мінімальних
заробітних плат, як інваліду 2 групи, із розрахунку мінімальної заробітної
плати 74 грн., що становить 370 грн. (74грн. х 5 = 370 , відповідачі нарахували
і виплатили 26,7 грн., недонарахована і не сплачена сума становить 343,3 грн.;

за 2000 рік у розмірі 5-х мінімальних
заробітних плат, як інваліду 2 групи, із розрахунку мінімальної заробітної
плати 90 грн., що становить 450 грн. (90грн. х 5 = 450 , відповідачі нарахували
і виплатили 26,7 грн., недонарахована і не сплачена сума становить 423,3 грн.;

за 2001 рік у розмірі 5-х
мінімальних заробітних плат, як інваліду 2 групи, із розрахунку мінімальної
заробітної плати 118 три., що становить 590 грн. (118грн. х 5 = 590 ,
відповідачі нарахували і виплатили 26,7 грн., недонарахована і не сплачена сума
становить 563,3 грн.;

за 2002 рік у розмірі 5-х
мінімальних заробітних плат, як інваліду 2 групи, із розрахунку мінімальної
заробітної плати 165 грн., що становить 825 грн. (165грн. х 5 = 825 ,
відповідачі нарахували і виплатили 26,7 грн., недонарахована і не сплачена сума
становить 798,3 грн.;

за 2003 рік у розмірі 5-х
мінімальних заробітних плат, як інваліду 2 групи, із розрахунку мінімальної
заробітної плати 185 грн., що становить 925 грн. (185грн. х 5 = 925 ,
відповідачі нарахували і виплатили 26,7 грн., недонарахована і не сплачена сума
становить 898,3 грн.;

за 2004
рік у розмірі 5-х мінімальних заробітних плат, як інваліду 2 групи, із
розрахунку мінімальної заробітної плати 237 грн., що становить 1365 грн.
(237грн. х 5 = 1365 грн.), відповідачі нарахували і виплатили 26,7 грн.,
недонарахована і не сплачена сума становить 1158,3 грн.;

за 2005
рік у розмірі 5-х
мінімальних заробітних плат, як
інваліду 2 групи, із
розрахунку мінімальної заробітної
плати 262 грн., що становить 1310 грн. (262грн. х 5 = 1310 грн.),
відповідачі нарахували і виплатили 26,7 грн., недонарахована і не сплачена сума
становить 1283,3 грн., а всього не виплачено щорічної допомоги на оздоровлення
в сумі 5803,2 грн.

При цьому, суд за 2005 рік правомірно взяв до
розрахунку мінімальну заробітну плату,
яка діяла станом на 01.01.2005 року, яка
становила 262 грн., а не 332 грн., як зазначив позивач, оскільки такий розмір
мінімальної заробітної плати було встановлено з 01.09.2005 року.

Згідно ч. 4 ст. 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантій їх соціального захисту" щорічно до 5 травня
інвалідам війни 2 групи, яким є позивач, що підтверджується відповідним
посвідченням, яке мається в матеріалах справи, відповідачі повинні були нарахувати
та виплатити разову щорічну грошову допомогу у розмірі 8 мінімальних
пенсії за віком, за 1999 рік у розмірі
8-х мінімальних пенсій, як інваліду війни 2 групи, із розрахунку
мінімальної пенсії 24,9 грн., що становить 199,2 грн. (24,9грн. х 8 = 199,2 грн.),
відповідачі нарахували і виплатили 20 грн., недонарахована і не сплачена
сума становить 179,2 грн.

за 2000 рік у
розмірі 8-х мінімальних пенсій, як інваліду війни 2 групи, із розрахунку
мінімальної пенсії 30 грн., що
становить 240 грн. (30грн. х 8 =
240 грн.), відповідачі нарахували і виплатили 40 грн.,
недонарахована і не сплачена сума становить 200 грн.;

за 2001 рік у розмірі 8-х мінімальних пенсій, як інваліду
війни 2 групи, із розрахунку мінімальної пенсії 34 грн., що
становить 272 грн. (34 грн. х 8 = 272 грн.), відповідачі нарахували і виплатили
40 грн., недонарахована і не сплачена сума становить 232 грн.;

за 2002 рік у розмірі 8-х мінімальних пенсій, як інваліду
війни 2 групи, із розрахунку мінімальної
пенсії 47,3 грн., що становить 378,4 грн. (47,3грн. х 8 = 378,4 грн.),
відповідачі нарахували і виплатили 100 грн., недонарахована і не
сплачена сума становить 278,4 грн.;

за 2003 рік у розмірі 8-х мінімальних пенсій, як інваліду
війни 2 групи, із розрахунку мінімальної
пенсії 47,30 грн., що становить 378,4 грн. (47,3 грн. х 8 = 378,4 грн.),
відповідачі нарахували і виплатили 100 грн., недонарахована і не
сплачена сума становить 278,4 грн.;

за 2004 рік у розмірі 8-х мінімальних пенсій, як інваліду
війни 2 групи, із розрахунку мінімальної пенсії 50 грн., що
становить 400 грн. (50 грн. х 8 = 400 грн.), відповідачі нарахували і виплатили
160 грн., недонарахована і не сплачена сума становить 240 грн.;

за 2005 рік у розмірі 8-х мінімальних пенсій, як інваліду
війни 2 групи, із розрахунку мінімальної
пенсії 332 грн., що становить 2656 грн. (332грн. х 8 = 2656 грн.), відповідачі нарахували і виплатили 330 грн., недонарахована і не
сплачена сума становить 2326 грн., а всього не
виплачено разову щорічну грошову допомогу в сумі 3734 грн.

За таких обставин,
суд першої інстанції прийшов до
висновку, що відмова відповідачів
зробити перерахунок і виплатити грошові кошти позивачу, передбачені законом
є неправомірною, оскільки
ст. 48 Закону
України "Про статус соціальний захист
громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає більший
розмір компенсацій за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, які стали інвалідами
внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС ніж Постанова Кабміну №836 від 26.07.1996 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції,
оскільки він відповідає вимогам діючого законодавства.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина,
закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні
права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При
прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів, не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Оскільки
постанова суду ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального
права на підставі повного та всебічного з»ясування обставин справи, колегія
суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування
постанови суду.

Керуючись
ст.ст.195, 196, п.1 ч. 1 ст. 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат у Полтавській області - залишити без задоволення.

Постанову Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 20 грудня
2006 року по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1до управління праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області, Головного
управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної
державної адміністрації, Центру по нарахуванню і виплаті допомоги та здійснення
контролю за правильністю призначення
виплати пенсій в Полтавській області, Міністерства праці та соціальної політики
України, треті особи Державне казначейство України, Управління Державного
казначейства в Полтавській області, про перерахунок і стягнення щорічної
допомоги на оздоровлення та одноразової грошової допомоги інвалідам - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та
може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця.

Повний текст
ухвали виготовлений 24 грудня 2007 року.

Головуючий підпис Сіренко О.І.

Судді підпис Мельнікова Л.В.

підпис
Григоров А.М.

ВІРНО: СУДДЯ: