Справа № К-6161/06
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2007-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31
жовтня 2007 року м. Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Бутенка В. І.,

Лиски Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Мироненка О. В.,

провівши
в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи
за скаргою ОСОБА_1 на постанову підрозділу примусового виконання рішень Відділу
державної виконавчої служби Дніпропетровського обласного управління
юстиції, за касаційною скаргою приватного
підприємця ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від
26 травня 2005 року, -

В С
Т А Н
О В И
Л А:

У квітні 2005 року ПП ОСОБА_1 звернувся до Апеляційного суду
Дніпропетровської області із скаргою на постанову підрозділу примусового
виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського
обласного управління юстиції.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2005
року в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ПП ОСОБА_1 звернувся
з касаційною скаргою до Верховного Суду України, який передав її в порядку,
визначеному п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України для вирішення до Вищого адміністративного суду України.

У касаційній скарзі на рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області
від 26 травня 2005 року ПП ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції в зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального
і процесуального права та ухвалення нового рішення про задоволення скарги.

В обґрунтування доводів касаційної скарги заявник посилається на те, що
судом були невірно застосовані норми матеріального права, а саме п. 18 ст. 3,
п.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ч.5 ст.8 Господарського
процесуального кодексу України, ст. 129 Конституції України, а також були
допущені порушення норм процесуального права, а саме: ст. ст. 15, 30, 62, 202-1
Цивільного процесуального кодексу України, що призвело до невідповідності
висновків, викладених в оскарженому судовому рішенні, дійсним обставинам
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Справа розглянута судом апеляційної
інстанцій до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України,
а тому суд касаційної інстанції перевіряє додержання норм матеріального і
процесуального права, що діяли під час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.03.05 старшим державним виконавцем
підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби
Дніпропетровського обласного управління юстиції було відмовлено в прийнятті
претензії і відкритті виконавчого провадження в зв'язку з тим, що претензія не
є виконавчим документом відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про виконавче
провадження».

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд апеляційної інстанції обґрунтовано
виходив з того, що відповідно до ст.. 18 Закону України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого
документа. Стаття 18-1 вищевказаного Закону містить перелік виконавчих
документів. Претензія не входить в перелік документів, на підставі яких
відкривається виконавче провадження. І хоча перелік документів, вказаний в ст..
18-1 Закону не є вичерпним, претензію від 11.01.05 не можна визнати виконавчим
документом, на підставі якого відкривається виконавче провадження, оскільки
вона не містить в собі вимог, необхідних для виконавчого документа,
передбачених ст.. 19 Закону.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку,
що підстави для задоволення скарги ПП ОСОБА_1 відсутні, тому обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову.

Відповідно до ч.3
ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу
слід відхилити, оскільки рішення суду апеляційної інстанцій ухвалене з
додержанням норм матеріального і процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст.
2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У Х В
А Л И
Л А:

Касаційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 відхилити, а рішення
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 травня 2005 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст.. 237 КАС України.

Судді :

В.
І. Бутенко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

М.
О. Сорока

О.
В. Мироненко