Справа № 22-а-144/2008
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2008-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22-а- 14408 Головуючий 1
інстанції:Андрієнко Г.В.
Доповідач: Подобайло З.Г.
Ухвала

Іменем України

18 лютого 2008 року

м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Сіренко О.І.

Суддів - Подобайло З.Г., Мельнікової Л.В.

за участю секретаря
судового засідання - Спесивцевої О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1,
апеляційну скаргу Головного управління праці та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної адміністрації та апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області на постанову Октябрського
районного суду м. Полтави від 14 травня 2007року по справі № 2-а-156/07

за
позовом ОСОБА_1

до Головного управління праці та соціального
захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації , Головного
управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області

3-тя особа Головне управління Державного
казначейства в Полтавській області

про
зобов'язання виплати недоплаченої грошової допомоги

встановила :

Позивач,
ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом , в якому після зміни позовних вимог ,
просить суд прийняти рішення, яким зобов'язати Головне управління пенсійного
фонду в Полтавській області виплатити йому як інваліду ВВВ, згідно Закону
України «Про статус ветеранів війни, гаранти їх соціального захисту» 8579 грн.
40 коп. Прийняти рішення, яким зобов'язати Головне управління праці і
соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації, згідно Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» матеріальну допомогу в сумі 8108 грн. 60 коп.

Постановою
Октябрського районного суду м. Полтави від 14 травня 2007року по справі № 2-а-156/07 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та
соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації ,
Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області, 3-тя особа
Головне управління Державного казначейства в Полтавській області про зобов'язання виплати недоплаченої
грошової допомоги позовні вимоги задоволено частково.

ОСОБА_1
не погодившись з постановою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в
якій просить суд апеляційної інстанції постанову Октябрського м. Полтава
районного суду від 14.05. 2007 р скасувати та прийняти нове рішення, яким
задовольнити мої позовні вимоги в повному обсязі та зобов'язати: ГУ пенсійного
воду в Полтавській області виплати мені, як інваліду ВВВ згідно ЗУ «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту 8 579 грн. 40 коп. ГУ праці і
соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації згідно ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виплатити мені матеріальну допомогу в сумі 8108 грн. 60 коп.

Головне
управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області не погодившись з
постановою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 14
травня 2007року по справі № 2-а-156/07
скасувати, як незаконну та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Головне
управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної
державної адміністрації не погодившись з постановою суду першої інстанції подав
апеляційну скаргу. Скаржник вважає, що справа розглянута з порушенням норм
матеріального права , тому просить суд апеляційної інстанції скасувати
постанову суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Заслухавши
суддю-доповідача, представників сторін , які явились у судове засідання,
перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково.

Задовольняючи
позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є
інвалідом війни 2 групи , раніше був інвалідом війни 3 групи.

Відповідно
до вимог ст. 13 ЗУ " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту " до 5 травня інвалідам
війни 2 групи виплачується разова
грошова допомога у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, інвалідам 3 групи - 7
мінімальних пенсій за віком.

Протягом
2000-2007 р. ОСОБА_1 отримав щорічну грошову допомогу у значно менших сумах,
ніж передбачено чинним законодавством.

При
встановленні мінімального розміру пенсії за віком не було встановлено обмеження
щодо можливості застосування мінімального розміру пенсії. Також не були внесені
зміни до ст. 13 ЗУ " Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту " в частині зменшення розміру одноразової допомоги. Рішенням
Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 54 народних
депутатів щодо відповідності Конституції України положень ст. ст. 44,47,78,80
ЗУ " Про державний бюджет України на 2004 р. " та конституційним
поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України
положень частини другої, третьої, четвертої статті 78 ЗУ " Про державний
бюджет України на 2004 рік " від 1.12.2004 р. ( справа №1-272004 ) визнано
неконституційними положення ст. 44 ЗУ " Про державний бюджет на 2004
р." , якими встановлені розміри виплати щорічної одноразової допомоги
учасникам бойових дій.

ОСОБА_1
отримав одноразову допомогу у меншому розмірі, ніж встановлено ст. 13 ЗУ "
Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

ОСОБА_1
недоотримав за 2000- 2007 рр. - 8579 грн. 40 коп. Також позивачем за період з
2000 р. по 2007р. недоотримано одноразової щорічної допомоги на оздоровлення в
сумі 8108 грн. 60 коп. відповідно до ЗУ " Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи " .

Реалізація ОСОБА_1 права на отримання коштів згідно
вказаних вище законів не може бути поставлена у залежність від бюджетних
асигнувань. Позивачем пропущений строк звернення до суду із даним позовом.
Оскільки позивач не ставив питання про його поновлення, а відповідач наполягає
на застосуванні строку позовної давності, то суд першої інстанції дійшов
висновку щодо можливості стягнення недоплаченої
грошової допомоги до 9 травня за 2006-2007 роки в сумі 5492 грн., недоплаченої щорічної допомоги на
оздоровлення за 2006-2007 рік в сумі 3640 грн.

На
підставі зазначених норм законодавства та встановлених обставин суд першої
інстанції дійшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного управління праці і
соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації, Головного
управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області про зобов'язання
виплати недоплаченої грошової допомоги підлягає задоволенню частково. Суд
першої інстанції зобов'язав Головне управління праці та соціального захисту
населення Полтавської обласної державної адміністрації виплатити ОСОБА_1
недоплачену одноразову грошову допомогу на оздоровлення за 2^06-2007 роки в сумі 3640 грн. Зобов'язав
Головне управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області виплатити
ОСОБА_1 недоплачену одноразову грошову допомогу до 9 травня за 2006-2007 роки в
сумі 5492 грн. Присудив до стягнення із Головного управління праці та
соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації ,
Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь держави судовий збір в сумі по
45,66 грн. з кожного.

Проте
колегія суддів, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може з
огляду на наступне.

Колегією
суддів встановлено, що позивач після зміни позовних вимог просив суд першої
інстанції зобов'язати Головне управління пенсійного фонду в Полтавській області
виплатити йому як інваліду ВВВ, згідно Закону України «Про статус ветеранів
війни, гаранти їх соціального захисту» 8579 грн. 40 коп. Прийняти рішення, яким
зобов'язати Головне управління праці і соціального захисту населення
Полтавської облдержадміністрації, згідно Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» матеріальну допомогу в сумі 8108 грн. 60 коп.

Відповідно
до ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням
прав, свобод та
інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом, якщо вони
заявлені в одному
провадженні з вимогою
вирішити публічно-правовий
спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди
вирішуються судами в
порядку цивільного або
господарського судочинства.

Позивачем
в позовні заяві заявлені вимоги щодо зобов'язання виплатити кошти, але не
заявлені вимоги щодо визнання неправомірними дій суб'єкта владних повноважень,
які спричинили виникнення зобов'язання щодо виплати коштів, це свідчить про те,
що суд першої інстанції керуючись нормами КАС України розглянув та вирішив
вимогу позивача фактично про відшкодування шкоди, яка повинна вирішуватися в порядку
цивільного судочинства.

Зі змісту
позовної заяви вбачається, що позивач висловлює свою незгоду щодо дій
відповідачів стосовно нарахування та виплати зазначених ним в позові сум.
Проте. Суд першої інстанції не скористався можливістю залишення позовної заяви
без руху, надавши позивачу термін для уточнення позовних вимог з урахуванням
викладеного позивачем в мотивувальній частині позову. Суд апеляційної інстанції
відповідно норм КАС України немає таких повноважень.

Таким
чином, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати постанову суду
першої інстанції.

Виходячи
з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись
ст.160, п.6 ст.198, ст. 204, 206, ст.254
КАС України, колегія суддів,

ухвалила
:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1, Головного управління праці та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної адміністрації та Головного управління Пенсійного
Фонду України в Полтавській області задовольнити частково.

Постанову
Октябрського районного суду м. Полтави від 14 травня 2007року по справі № 2-а-156/07 - скасувати.

Справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції , тобто до Октябрського районного суду м. Полтави.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом місяця, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено та підписано 25 лютого 2008р.

Головуючий Сіренко
О.І.

Судді
Подобайло З.Г.

Мельнікова Л.В.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя Харківського апеляційного

адміністративного
суду Подобайло З.Г.