Справа № 2а-902/2007
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2007-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-902
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
=========================================================================
29 жовтня 2007 року Ялтинський міський суд Автономної Республіки
складі: головуючій судді Земляної Г.В., при секретарі Копистко О.М., адвоката
О.М. розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
до Ялтинської міської ради, за участю третьої особи,
недійсним і скасування рішення
Ялтинської міської ради у частині і
розглянути заяву про надання у власність земельної ділянки,
Позивачка ОСОБА_1, остаточно вточнивши
позивні вимоги, звернулася до
суду
с адміністративним позовом до Ялтинської міської ради, в якому просить суд
частково недійсним рішення Ялтинської міської ради від 29 листопада
року за №300 в частині надання їй згоди на розроблення проекту відводу
ділянки, площею 0, 0677 га АДРЕСА_1, с наступним наданням в довгострокову
оренду, також позивач просить
суд
зобов'язати Ялтинську міську раду
розглянути на найближчий сесії її заяву
надати дозвіл на розроблення проекту відводу 1/6 частки земельної ділянки,
0, 0112 га за вищевказаною адресою с наступним наданням її у власність.
Заявлені вимоги мотивовані тим, що вона є
власником 1/6 частки будинку,
знаходиться АДРЕСА_1.
Рішенням
суду від 25 жовтня 1990 року їй була виділена у користування 1/6

частка
земельної ділянки, загальної площею 112, 9 м.кв., при будинкової

території. Тим же рішенням був зроблений поділ будинку
АДРЕСА_1 між співвласниками.

17 лютого 2006 року вона звернулася в
Ялтинську міську раду с заявою,

якою
просила надати у власність частку спірної ділянки.

Рішенням Ялтинської міської ради від 29
листопада 2006 року їй, та

співвласникам
житлового будинку: ОСОБА_2, ОСОБА_3, був наданий

дозвіл
на розроблення проекту відводу земельної ділянки з наступної передачею в

довгострокову
оренду.

Позивач вважає , що Ялтинська міська не була повинна надавати її

дозвіл на розроблення проекту відводу земельної
ділянки з наступним наданням

в
довгострокову оренду, тому що в своїй заяві від 17 лютого 2006 року вона

просила
передати спірну земельну ділянку у власність.

Представник відповідача заперечував проти
позову по тим підставам, що

рішення
Ялтинського міського суду від 25 жовтня
1990 року суд ухвалив без

участи
Ялтинської міської ради, а крім того частка земельної ділянки ОСОБА_1
не встановлена. Так як співвласниками при будинкової території

вищевказаного
будинку є громадяни Росії, то усім співвласникам, у тому числі і

позивачці,
земля буде передаватися у оренду.

Представники 3-х осіб: ОСОБА_2, та ОСОБА_3
також проти

позову
заперечували по тім підставам, що ОСОБА_1 зробила перебудову свого

сараю,
а крім того вони не знають, якого розміру площа земельна ділянка, яка

знаходиться
у користуванні позивачки. Вони бажають узяти у оренду усю

прибудинкову
територію, а потім викупити землю.

Заслухавши сторони, представників 3-х
осіб, вивчивши матеріали справи

суд
дійшов до висновків, що адміністративна позивна заява підлягає частковому

задоволенню
з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції
про захист прав і основних

свобод людини
(Рим 4 листопада 1950 року),
ратифікованою Верховною радою

України
17 липня 1997 року, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних

прав
і обов'язків або встановленні обґрунтованості
будь - якого кримінального

обвинувачення,
висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий

розгляд
упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом,

встановленим законом.

Конвенція про захист прав і основних
свобод людини є складовою

частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно
ст. 55 Конституції України права
свободи громадян

захищаються судом.

Це означає, що суд не може відмовити у
правосудді, якщо громадянин

України, іноземець, особа без громадянства вважають, що
їх права і свободи

порушені
або порушаються, створено або
створюються перешкоди для їх

реалізації
, або мають місце
інші ущемлення прав та свобод.

Положення Конвенції та Конституції України
з цього питання відтворені в

ст.
2 Кодексу адміністративного судочинства України про
завдання

адміністративного судочинства.

Відповідно
до ст. 2 ч. 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи

бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,

чи
прийняті вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що

мають
значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо

(неупереджено),
з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи

несправедливій
дискримінації та інше.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі -

продажу
від 19 липня 1968 року є власником 1/6 частки будівлі АДРЕСА_1(арк.спр.9,10).

Третім особам - ОСОБА_2 належит 1/2 частка
будівлі на підставі

договору
дарування від 27 липня 1996 року ,ОСОБА_3 1/3 частка будівлі,

на
підставі договору дарування від 03 серпня 2003 року(арк..спр.19).

Рішенням ялтинського суду від 25 жовтня
1990 року, та додатковим

рішенням
від 29 жовтня 1990року по цивільної справі №2-1706/1990рік , поділена

земельна
ділянка, на якій розташований будинок
АДРЕСА_1 по третьому варіанту поділу
земельної ділянки запропанований висновком

судово
- техничної експертизі. Також цім рішенням встановлений порядок

користування
буд. АДРЕСА_1 (арк.спр.20-22,24-32).

22 грудня 1990 року судовим виконавцем був
складений акт про

встановлення
меж поділу земельної ділянки(арк..спр.23).

Як встановлено судом, позивачка
звернулась 17 лютого 2006 року до

Ялтинського
міського голови про надання їй у
власність земельної ділянки, яка

знаходиться
під належною їй на праві власності частиною житлового будинку(арк..

спр.36).

Однак,
рішенням Ялтинської міської ради від 29 листопада 2006 року за №300 5-ої

сесії,
5-го скликання дана згода позивачці
ОСОБА_1 і громадянам Росії

ОСОБА_3
і ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрію
по відводу

земельної
ділянки площею 0,0677 га для із
наступною передачею в довгострокову

оренду(арк..спр.37)

У
відповідності до ст. 12 ЗК України до
повноважень селищних рад у земельних

відносинах
на території селищ відноситься передача земельних ділянок

комунальної
власності у власність громадян і юридичних осіб відповідно до

земельного
кодексу.

Відповідно
до вимог до ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні

безоплатно
у власність земельної ділянки із земель державної власності, подають

заяву
до районної, Київської чи Севастопольскої міської державної

адміністрації,
а із земель комунальної власності - до відповідної сільської,

селищної,
міської ради. У заяві зазначаються бажані розміри земельної ділянки

та
мета її використання.

Таким
чином, суд вважає, що рішенням Ялтинської міської ради від 29 листопада

2006
року за №300 5-ої сесії, 5-го у якій дана згода на складання проекту

відводу
земельної ділянки для довгострокової оренди
порушені права позивачки

ОСОБА_1,
так як вона заяву про надання земельної ділянки у оренду не

надавала.
Ялтинська міська рада винесла рішення відносно позивачки без її заяви.

При таких обставинах позивні вимоги
ОСОБА_1 про скасування

вищевказаного
рішення у частині надання їй згоди на складання проекту відводу

земельної
ділянки із наступної передачею в довгострокову оренду слід скасувати.

Відповідача
слід зобо'язати розглянути по суті її заяву від 17 лютого 2006 року

про
надання їй у власність земельної ділянки.

Разом із тим, суд не може покласти
на відповідача обов'язок винести

рішення
про надання згоди на складання проекту відводу земельної ділянки із

наступною
передачею у власність, так як вирішення цього питання є правом

власника
земельної ділянки при наявності підстав
для прийняття вищевказаного

рішення.

Разом із тим, суд не може взяти до уваги
пояснення відповідача в

частини
того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є громадяни Росії і тому ОСОБА_1 не отримати частку спірної земельної ділянки у
власність. Позивачка не

зверталася
до відповідачів із заявою про дачу згоди на складання проекту

відводу
земельної ділянки із натупном наданням земельної ділянку у оренду із

відповідною
заявою ради звернулися лише треті особи(арк..спр.58). Відповідно ст.

40,
п.В ч.1 ст. 81 ЗК України, позивач має право, як громадянин України

придбати
безкоштовно у власність частку земельної ділянки.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 12,38,40,81,116,118 ЗК

України,
ст.ст. 4-9,17-21,69,71,99,104,158-163,255 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити у частині.

Визнати недійсним і скасувати рішення Ялтинської міської
ради 5-тої

сесії,
5-го скликання за №300 «Про надання згоди громадянці України ОСОБА_1,
громадянину Росії ОСОБА_2, громадянину

Росії
ОСОБА_3 на розробку проекту
землеустрію по

відводу земельної ділянки площею 0,0677 га, для будівництва і обслуговування

житлового
будинку, господарчих споруд(присадибна ділянка) АДРЕСА_1 на землях Ялтинської
міської ради (існуючий

житловий
будинок)» в частині надання згоди громадянці України ОСОБА_1, на розробку проекту
землеустрію по відводу земельної
ділянки

площею
0,0677 га, для будівництва і обслуговування житлового будинк,

господарчих
споруд(присадибна ділянка) АДРЕСА_1 на землях Ялтинської міської ради із
наступною передачею у

довгострокову
оренду.

Зобов'язати Ялтинської міської раду
розглянути заяву ОСОБА_1 про надання надання безкоштовно у власність земельної
ділянки площею

0,07
га, для ослуговування житлового будинку і споруд від 17 лютого 2006
року.

У залишеній частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом
десяти днів з дня її

проголошення
або з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подачі

заяви
про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим

через
Ялтинський міський суд АРК. Апеляційна скарга на постанову суду подається

протягом
20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку,

передбаченому ч.5 ст.186 КАС України.

Суддя

Ялтинського
міського

суду
Г.В.

Земляна