Справа № 22-а-147/2008
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2008-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Прохоров С.А.
Доповідач 2 інстанції:
суддя Григоров А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2008
року

№ 22-а-147/08

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді - Мельнікова Л.В.

Суддів - Григоров А.М., Подобайло З.Г.

при секретарі: Спесивцева О.В.

за участі:

представник позивача - ОСОБА_1

представник відповідача - Васильєва
Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу СПД ФО
ОСОБА_2 на постанову Господарського суду Харківської області від 18 червня 2007
року по справі № АС-53/120-07

за позовом СПД ФО
ОСОБА_2

до
ДПІ у Фрунзенському районі м. Харкова

про визнання нечинним
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, СПД ФО ОСОБА_2, звернулась
до суду з позовом до ДПІ у Фрунзенському районі м. Харкова про визнання нечинним
повідомлення-рішення.

Постановою Господарського суду
Харківської області від 18 червня 2007
року в позові СПД ФО ОСОБА_2 до ДПІ у
Фрунзенському районі м. Харкова про визнання нечинним повідомлення-рішення
відмовлено.

Позивач, СПД ФО ОСОБА_2, не погоджується
з вказаною постановою, подала апеляційну скаргу, вважає, що при винесенні постанови суд першої інстанції порушив норми
процесуального права, обставини, що мають значення для справи, були з'ясовані
судом не повністю, що призвело до постановлення невірного судового рішення.

Враховуючи викладене, СПД ФО
ОСОБА_2 просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Господарського
суду Харківської області від 18 червня 2007 року по справі № АС-53/120-07 та
постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено
наступне.

Позивач звернувся до суду з адміністративним
позовом, в якому просить суд визнати протиправними рішення відповідача і
визнати нечинними податкове повідомлення - рішення № 000531700/0 від 13.04.2007
року, рішення про застосування штрафних санкцій № 000541700/0 від 13.04.2007
року та рішення про застосування штрафних санкцій № 000551700/0 від 13.04.2007
року.

Встановлено, що в періоді, що перевіряється ФО-П ОСОБА_2
здійснювала комісійну торгівлю на підставі укладених договорів комісії на
продаж товару, укладених з комітентом ЗАТ "Харківський завод металевих
конструкцій", ТОВ фірма "Техком ЛТД", та фірмою "Сід
ЛТД". Згідно наведених договорів за реалізацію товару комітента СГД ФО
ОСОБА_2, як комісіонеру нараховувалась комісійна винагорода.

Згідно ст. 1011 Цивільного кодексу
за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням
іншої сторони (комітента) за винагороду здійснити одне або декілька угод від
свого імені за рахунок комітента. Договір комісії може бути укладений як на
придбання, так і на продаж товару. Однією з істотних умов договору комісії є
визначення комісійної плати.

Законом України "Про
оподаткування прибутку підприємств" (п. 31 ст. 1) визначено, що продаж
товарів - будь-які операції, здійснювані згідно з угодами купівлі-продажу,
міни, постачання і іншим цивільно-правовим договорам, що передбачають передачу
прав власності на такі товари за плату або компенсацію, незалежно від термінів
надання, а також операції по безкоштовному наданню товарів.

Відповідно до Указу Президента
України «Про спрощену систему оподаткування обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва" № 727/98 від 03.07.98 зі змінами та доповненнями
фізична особа - платник єдиного податку сплачує єдиний податок у фіксованому
розмірі, який встановлюється місцевими радами по місцю державної реєстрації
цього платника залежно від виду діяльності в межах від 20 до 200 грн. на місяць
і розмір єдиного податку не залежить від результатів підприємницької
діяльності, тобто від розміру чистого доходу за умови, що об'єм виручки від
реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) не перевищує 500 тис. грн. за
календарний рік. Указом (абзац 5 ст. 1) встановлено, що виручкою від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Згідно звітів суб'єкта малого
підприємництва - фізичної особи - платника єдиного податку обсяг виручки за 1-3
кв. 2006р. від реалізації товарів склав 342657 грн. Обсяг виручки за даними
перевірки згідно ст. 1 УПУ "Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності" №727/98-ВР - за даний період -594494 грн. Заниження обсягу
виручки складає 6120,0 грн. СГД ФО ОСОБА_2 до складу обсягу виручки не включала
надходження від реалізації товару (готівкові та безготівкові), а тільки
комісійну винагороду. Таким чином, у III кв. 2006р. виникло перевищення обсягу
виручки 500 тис. грн. Платник єдиного податку, починаючи з наступного кварталу
повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, порядок
якої регламентується 4 розділом Декрету Кабінету Міністрів України №13-92 від
26.12.92р. "Про прибутковий податок з громадян".

Згідно п. 1 Порядку видачі
Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від 29.10.1999р. №599, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 02.11.1999р. за №752/4045. та відповідно до Указу
Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва" № 727/98 від 03.07.98 зі
змінами та доповненнями суб'єкти підприємницької діяльності - фізичні особи,
які займаються підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи і у
трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом календарного
року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за календарний рік не перевищує 500 тис. гривень,
мають право обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом
отримання свідоцтва про сплату єдиного податку за встановленою формою. Оскільки
СГД ФО ОСОБА_2 у III кв. 2006р. перевищено дозволений обсяг виручки в 500 тис.
то отримані доходи в період 01.10.2006-31.12.2006р. необхідно оподатковувати за
загальною системою оподаткування.

Надходження на розрахунковий
рахунок в 4кв. 2006р. -288468,00 грн., готівкова виручка 793,00 грн.
Встановлений актом перевірки валовий доход 241051,00 грн., витрати - 233063,00
грн. Задекларований обсяг виручки згідно звіту за 4 кв. -90725,00грн. Чистий
прибуток визначається як різниця між загальною сумою валових доходів та витрат,
встановлених по даним перевірки . Таким чином, чистий прибуток складає 7988
грн. Розрахунок податку з доходу від підприємницької діяльності проводиться з
сум оподатковуваного доходу, встановленого за актом перевірки на підставі ст.7
п.1 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" № 889 від
22.05.2003р. Донарахована актом перевірки сума податку з доходу складає 1038,00
грн.

В період з 01.10.2006р. по
31.12.2006р. ФО-П ОСОБА_2 за даними перевірки була переведена у зв'язку з
перевищенням обсягу виручки 500 тис. грн. на загальну систему оподаткування,
обліку та звітності.

СПД ФО здійснювала комісійну
торгівлю по розрахунковому рахунку та роздрібну торгівлю кінцевому споживачеві
в приміщенні площею 20 м. кв., розташованому за адресою: м. Харків, пр.
Московський 251.

Згідно п. 1 ст. 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" від 06.07.1995р. N 265/95-ВР зі змінами
та доповненнями суб'єкти підприємницької діяльності, як здійснюють розрахункові
операції в готівковій формі при продажу товарів у сфер торгівлі зобов'язані
проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через
зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний
режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних
розрахункових документів.

Перевіркою встановлено, що в жовтні
2006р. підприємцем був проданий товар на суму 793,00 грн. за готівку. Дана
розрахункова операція не була проведена через реєстратори розрахункових
операцій., чим порушено п. 1 ст. З Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг" від 06.07.1995р. N 265/95-ВР зі змінами та доповненнями. Згідно
п.1 ст.17 даного Закону за вищевказані порушення передбачено застосування
фінансової санкції у п'ятикратному розмірі від суми на яку не проведено
розрахункову операцію - 793,00x5=3965,00грн.

В період з 01.10.2006р. по
31.12.2006р. ФОП ОСОБА_2 знаходилась на загальній системі оподаткування, обліку
та звітності та здійснювала комісійну торгівлю та роздрібну торгівлю
автозапчастинами в приміщенні, розташованому за адресою: м. Харків пр.
Московський, 251 без придбання торгового патенту, чим порушено ч. 1 ст. 3
Закону України від 23.03.1996р. N 98/96-ВР „Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності" зі змінами та доповненнями.

Відповідно ч. 1 ст. 8 даного Закону
України за здійснення операцій, передбачених цим Законом, сплачується штраф у
подвійному розмірі вартості торгового патенту за повний термін діяльності
суб'єктів підприємницької діяльності із зазначеним порушенням (один день,
вартість торгового патенту на місяць складає 160,00 грн.), штраф 320грн./31
день *1день *2= 20.64грн.

За таких обставин, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції.

Апеляційний суд зазначає, що суд
першої інстанції невірно розтлумачив
норму права, наведену в ст.1 Указу Президента України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» №727/98 від
3.0.1998 р., в якій зазначається, що виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг), вважається сума, фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок та (або) в касу за
здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Як зазначає представник відповідача
та підтверджує представник позивача в судовому засіданні, нарахування
обумовлені тим, що позивач не врахував у виручку суми коштів по договорах
комісії, які надходили на його рахунок у повному обсязі, а саме позивач
враховував лише комісійну винагороду.

Внаслідок наведеного ДПІ вважає що
позивач перевищив встановлений ліміт виручки у 500 тис. грн. та повинен з
знаходитися на загальній системі оподаткування, і звільнення його від плати за
патент та податку з доходів фізичних осіб відповідно до зазначеного Указу
Президента, та звільнення від застосування реєстрації розрахункових операцій на
підставі Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на нього не розповсюджується.

З таким не можна погодитися.

Судова колегія зазначає, що не всі
кошти отриманні на розрахунковий рахунок можуть вважатися виручкою. Так актом
перевірки підтверджено факт укладання позивачем договорів комісії. Суду надані
договори позивача з контрагентами, які по змісту підпадають під договор
комісії. Грошові кошти, які поступають
транзитом на рахунок суб'єкта підприємницької діяльності - платника єдиного
податку, не є власністю цього суб'єкта, оскільки підлягають обов'язковій
передачі третій особі та ці кошти не є виручкою від реалізації продукції чи
доходом суб'єкта підприємницької діяльності. Таким чином, ці кошти не можуть
бути віднесені до складу виручки від реалізації платником єдиного податку -
фізичною особою. Наведене випливає з положень
глави 69 ЦК України, які регулюють укладення та виконання таких
правочинів (правочини комісії). Колегія
суддів відмічає, що наведений Указ передбачає граничний розмір виручки за
товари, роботи, послуги здійснені самим суб'єктом підприємництва, тому при
встановленні розміру виручки необхідно враховувати лише кошти, які надійшли за роботи, товари послуги, які
надані самим платником єдиного податку. В випадку договорів комісії це лише
кошти надані за відповідні послуги.

Враховуючи наведене, постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до
неправильного її вирішення, а тому ця постанова суду першої інстанції підлягає
скасуванню, з прийняттям нової постанови, якою позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196,
198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу СПД ФО ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову
Господарського суду Харківської області від 18 червня 2007 року по справі № АС-53/120-07 скасувати.

Визнати
протиправним та нечинним податкове повідомлення - рішення № 000531700/0 від
13.04.2007 року, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №
000541700/0 від 13.04.2007 року та рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № 000551700/0 від 13.04.2007 року винесені ДПІ у Фрунзенському районі м.
Харкова.

Стягнути з
державного бюджету України на користь СПД ФО ОСОБА_2 5,10 грн. судового збору.

Постанова набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом місяця, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст
виготовлено та підписано 28 січня 2008 року

Головуючий
Мельнікова Л.В.

Судді
Григоров А.М.

Подобайло З.Г.