Справа № 2-а-69/2008
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2008-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-69/08
РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«18»
січня 2008 року 10 год. 25 хв. м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд під головуванням судді Чалого І.С. при секретарі судового засідання Минько Н.З.
та участю сторін і інших осіб, які беруть участь у справі від:

позивача:

Янкевич Л.Д. (дов. в справі);

відповідача:

не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Відкритого
акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Рівнегаз»

до відповідача Управління з контролю
за використанням та охороною земель у Рівненській області

про визнання нечинними та
скасування приписів ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
-Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації
«Рівнегаз»-звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Управління з контролю за використанням та охороною
земель у Рівненській області про визнання нечинними та скасування приписів від
18.09.2007 р. про зобов'язання позивача усунути виявлені правопорушення та виготовити
правовстановлюючі документи, що посвідчують право власності чи право
користування земельними ділянками під ГРП.

В
судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги,
пояснив суду, що 18 вересня 2007 року головним спеціалістом Сарненського
міжрайонного відділу з контролю за використанням та охороною земель Управління
з контролю за використанням та охороною земель у Рівненській області Салій Л.М.
проведена перевірка з питання дотримання вимог земельного законодавства ВАТ по
газопостачанню та газифікації „Рівне газ”

Зокрема
перевіркою встановлено, що Костопільськім управлінням по експлуатації газового
господарства ВАТ „Рівнегаз” використовуються земельні ділянки для
обслуговування будівель ГРП без правовстановлюючих документів, про що складені
акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства. За результатами
перевірки державним інспектором видані спірні приписи в яких зазначено, що ВАТ
„Рівне газ” використовує земельні ділянки без правовстановлюючих документів що
посвідчують право власності чи право користування даною земельною ділянкою та
зобов'язало товариство в 30-денний термін усунути виявлені правопорушення.

Позивач
вважає, що спірні приписи є протиправними, виданими з порушенням та
неправильним застосуванням норм матеріального права так як ВАТ „Рівне газ” не є
власником розподільних газопроводів, споруд на них, транспортних засобів
спеціального призначення, а відтак просить задовольнити позов.

В
судовому засіданні представник відповідача позов не визнав. Пояснив суду, що із
додаткової угоди № 2 від 27.12.2006 року вбачається, що спірні об'єкти
нерухомості передані у тимчасове користування ВАТ „Рівнегаз” дочірньою
компанією „Газ України” для досягнення цілей постачання та розподілу природного
газу. Оскільки об'єкти нерухомості нерозривно пов'язані із землею і переміщення
яких є неможливим без знецінення та зміни їх призначення то користування такими
об'єктами з боку наймача логічно передбачає наявність в нього певних прав по
відношенню до земельної ділянки, на який знаходиться предмет найму.

Відповіда
рахує, що ВАТ „Рівнегаз” вчинило земельне правопорушення у вигляді використання
земельних ділянок без правовстановлюючих документів, крім того допустило
порушення положення про оплатність використання землі, а відтак просить
відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд, дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення позовних вимог.

При
цьому суд врахував таке.

Зазначені в приписах ГРП
знаходяться на газопроводах та використовуються для забезпечення постачання та розподілу природного
газу. Відповідно до ст. 73 Земельного кодексу
України до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки надані під наземні і надземні
трубопроводи та їх споруди, а також під наземні споруди підземних трубопроводів.

Відповідно до Закону України «Про трубопровідний
транспорт» від 15.05.1996р. до земель
трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, на яких збудовано наземні
і надземні трубопроводи та їх споруди, а також наземні споруди підземних
трубопроводів. Уздовж трубопроводів
встановлюються охоронні зони.

Відповідно до ст. 316 ЦК України,
правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з постановою Кабінету Міністрів
України від 25.05.1998р. № 747 «Про утримання Національної акціонерної компанії «Нафтогаз
України» розподільні газопроводи, споруди на них. транспортні засоби спеціального призначення віднесені до державного
майна, яке не підлягає приватизації.

Згідно з договором № 04/01-842 від 28.12.2001 року та
додаткової угоди № 2 від 27.12.2006р., дане
майно, а саме: розподільні газопроводи, споруди на них, транспортні засоби спеціального призначення передані ВАТ «Рівнегаз» у тимчасове користування,
тобто в оренду. Відтак, ВАТ «Рівнегаз» не є власником даного майна.

Відповідно
до ч.1 ст.796 ЦК України, одночасно з правом найму будівлі або іншої
капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування
земельною ділянкою, на який вони знаходяться, а також право користування
земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному
для досягнення мети оренди.

При
цьому, якщо наймодавець не є власником земельної ділянки, вважається, що власник
земельної ділянки погоджується на надання наймачеві права користування
земельною ділянкою, якщо інше не встановлено договором наймодавця з власником
земельної ділянки (ч.3 ст.796 ЦК України).

Відповідно до ч.1
ст.79 Земельного Кодексу України (далі ЗК України), земельна ділянка - це частина земної поверхні з
установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ч.1
ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язаний передати наймачеві
земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.
Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч.2 ст.792 ЦК України).

Такими законами,
відповідно, є ЗК України та закон України "Про оренду землі".

При
цьому, у випадку передачі деяких об'єктів
з питань користування земельною ділянкою
підлягають застосуванню і
спеціальні норми, які
в свою чергу
встановлюють особливості
користування, зокрема, щодо споруд трубопровідного транспорту -Закон України "Про трубопровідний транспорт" від 15.05.96 р.
із змінами та доповненнями.

Відповідно до ст. 11 цього Закону, до
земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, на яких збудовано наземні і
підземні трубопроводи та їх споруди, а також наземні споруди підземних
трубопроводів. Уздовж трубопроводів встановлюються охоронні зони.

Зазначене передбачено і ч.1 ст. 73 ЗК
України, відповідно до якої, до земель трубопровідного
транспорту належать земельні ділянки, надані під наземні і надземні трубопроводи та їх споруди, а також під наземні споруди
підземних трубопроводів.

Згідно з постановою Кабінету
Міністрів України від 25.05.98 р. за № 747 "Про утворення НАК "Нафтогаз України"
розподільні газопроводи, споруди на них, транспортні засоби спеціального призначення віднесені до державного майна,
яке не підлягає приватизації.

Відповідно до п "б" ч.4
ст.84 ЗК України землі трубопровідного транспорту належать до земель державної власності, які не можуть передаватись у
приватну власність.

Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України,
право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Викладене свідчить, що викладені у
оскаржуваних приписах вимоги виготовити правовстановлюючі
документи на право власності на земельну ділянку є безпідставними і такими, що суперечать чинному
законодавству.

Крім того, частиною 1 статті 116 ЗК
України передбачено, що громадяни та юридичні

особи набувають права власності та
права користування земельними ділянками із земель

державної або
комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або органів

місцевого самоврядування та
державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких

розташовані об'єкти, які підлягають
приватизації в межах їх повноважень, визначених цим

Кодексом.

Однак майно, яке передано позивачу в користування, як
зазначалось вище не підлягає приватизації.

Відповідно до статті 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. При
цьому, в адміністративних справах, в тому числі і про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень, обов'язок
щодо доказування правомірності свого рішення
покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Натомість відповідач належним чином та відповідними
доказами не довів правомірності своїх дій і,
відповідно, прийнятих рішень.

На
підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне
оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

3. Постанова може
бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі - з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя І.С.Чалий