Справа № К-6427/06
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2007-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

18 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.

суддів: Амєліна С.Є., Гуріна М.І.,
Кобилянського М.Г. Юрченка В.В.,

секретар : Мудрицька Ю.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення Управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м.Харкова про відмову у перерахунки пенсії за його
касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Харківської області від 31
травня 2005 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зі скаргою на неправомірне
розпорядження УПФУ в Жовтневому районі м.Харкова про відмову в перерахунку
пенсії згідно прийнятого Закону України «Про внесення змін до Закону України
«Про наукову і науково-технічну діяльність», який набрав чинності з 1 січня
2004 року. Свої вимоги позивач мотивував тим, що працював начальником вишукувальної партії
Українського державного головного науково-дослідного і виробничого інституту з
інженерно-технічних і економічних вишукувань «УКРНДІІНТВ» та головним
спеціалістом вишукувального відділу Харківського проектного інституту
«Промзернопроект». Оспорюваним розпорядження позивачу було відмовлено у
перерахунку пенсії в зв'язку з відсутністю стажу наукової роботи та тому, що
посада позивача не віднесена до категорії посад наукових працівників. Позивач
вважав, таку відмову неправомірною та просив зобов'язати позивача провести
перерахунок пенсії у відповідності до Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність».

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 4 лютого 2005 року вимоги
скарги позивача задоволено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2005 року в
задоволенні скарги відмовлено, а судове рішення першої інстанції визнано таким,
що втратило чинності.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції позивач звернулася з
касаційною скаргою до Верховного Суду України, який направив її разом зі
справою до Вищого адміністративного суду України.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, оскільки вважає, що
суд апеляційної інстанції неправильно
застосував норми матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що
рішення суду апеляційної інстанції не відповідає Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність»

Заслухавши
доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши доводи касаційної
скарги за матеріалами справи , колегія суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції посилався на те, що посада керівника
вишукувальної партії де працював позивач, в складі структурного підрозділу до
наукових посад не віднесена, а тому останній не має право на перерахунок пенсії
за Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», але з таким висновком колегія суддів погодитися
не може виходячи з наступного.

Відповідно
до ст.22-1 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» до посади наукових працівників наукових установ та
організацій відносяться зокрема, керівник (завідувач) та заступники керівника
(завідувача) наукового підрозділу (відділу, лабораторії, сектору, бюро, групи).
Зазначений Закон поширюється на пенсіонерів із числа наукових-працівників, яким
пенсія призначена до набрання чинності цього Закону.

Оскільки,
позивач перебуває на обліку у відповідача і отримує пенсію за Законом України
«Про наукову та науково - технічну діяльність» з 30 липня 2002 року, то відмова
відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії відповідно до Закону України
«Про внесення змін до Закону України «Про наукову і науково-технічну
діяльність» є неправомірною.

Інших підстав для скасування рішення суду
першої інстанції апеляційний суд у своєму рішенні не вказав. Тому колегія
суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що рішення
суду першої інстанції скасовано безпідставно.

Крім того,
ст.305 ЦПК України ( в редакції 1963 року ) передбачене повноваження суду
апеляційної інстанції. Зазначена стаття не передбачає при ухваленні нового
судового рішення судом апеляційної інстанції визнання рішення суду першої
інстанції таким що втратило чинності.

Оскільки судом апеляційної інстанції
невірно застосовано норми матеріального та процесуального права та помилково
скасовано рішення суду першої інстанції, то рішення суду апеляційної інстанції
підлягає скасуванню з залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 226, 230 КАС України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2005 року
скасувати, а рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 4 лютого 2005 року
залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.ст. 237
КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ : Д.В. Ліпський

СУДДІ
: С.Є. Амєлін

М.І. Гурін

М.Г. Кобилянський

В.В. Юрченко