Справа № К-19375/07
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2007-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Суддів:

Харченко В.В.

Гончар Л.Я.

Васильченко Н.В.

Кравченко О.О.

Матолича С.В.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 5 лютого 2004 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до держави України, Президента України, Дніпропетровського
обласного управління відкритого акціонерного товариства ”Державний ощадний банк
України”, Державного казначейства України про стягнення суми та відшкодування
моральної шкоди, -

встановила:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до держави України, Президента
України, Дніпропетровського обласного управління відкритого акціонерного
товариства ”Державний ощадний банк України”, Державного казначейства України
про стягнення суми та відшкодування моральної шкоди.

Заявниця зазначала, що вона за часів СРСР зробила вклади до Ощадбанку СРСР
в Криничанському та Дніпродзержинському відділеннях, і суми проіндексованих
вкладів на рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в сумі складають 31734 грн. 02 коп.
Проте зараз установи Ощадбанку відмовляють їй у видачі грошових внесків в
повній сумі одночасно, чим, на думку позивачки порушують її права як
громадянина України. Через неможливість отримати одночасно суми вкладів
повністю вона переносить значні негаразди, пов'язані з порушенням ладу життя,
що спричиняє моральні страждання.

Просила суд стягнути з відповідачів одночасно повну суму 31734 грн. 02 коп.
проіндексованого вкладу в Ощадбанку 10000 грн. моральних збитків.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 9
грудня 2003 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 5 лютого 2004 року, ОСОБА_1 в задоволенні скарги
відмовлено.

Не
погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням апеляційної інстанції, ОСОБА_1
звернулася з касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, з посиланням на порушення судом норм
матеріального права.

Заявниця в касаційній скарзі просила скасувати оскаржуване судове рішення
та постановити нове, про задоволення позову.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, а апеляційний суд
обґрунтовано погодився з тим, що вимоги позивачки задоволені бути не можуть, бо
грошові внески позивачка робила в установах Ощадбанку СРСР, а не України. А стаття
7 Закону України ”Про державні гарантії відновлення заощаджень громадян
України” передбачає повернення вкладів
поетапно, залежно від суми
вкладу, в межах коштів, передбачених для
цього Державним бюджетом України на поточний рік, а не одночасно і повністю, як
того вимагала позивачка. Постанова Кабінету Міністрів України №382 визначає
виплату в межах Державного бюджету України на 2003 рік виплати вкладникам, які
не отримали у 2002 році компенсацію грошових заощаджень, передбачену постановою
Кабінету Міністрів № 471 від 5 квітня 2002 року, в межах проіндексованого
вкладу, але не більше, ніж 50 грн. кожному вкладнику.

Згідно з ч.3 ст.211 КАС України підставами касаційного оскарження є
порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду і не
свідчать про неправильність судового рішення, колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 5 лютого 2004 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: