Справа № 2а-39/2007
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2007-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-39/07
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

16 липня 2007р.
Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді-Самойлової
В.В.

при
секретарі- Карпенко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до директора Ленінського районного
центра зайнятості м. Харкова - ОСОБА_2 про поновлення порушенного порядку
реєстрації та призначення допомоги по безробіттю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
просить визнати недійсним наказ директора Ленінського районного центра
зайнятості м. Харкова за № НТ 061108 від
08.11.2006р. в частині призначення йому допомоги по безробіттю без урахування
страхового стажу за період з 12.11.2003р. по 30.06.2004р. та зобов”язати директора Ленінського районного центра
зайнятості м. Харкова призначити йому допомогу по безробіттю з урахуванням страхового
стажу за цей час, посилаючись на те що він має страховий стаж більше 26 тижнів,
оскільки 10 листопада 2003 року він вступив до докторантури Харківського
національного університету ім. В.Н. Каразіна на денну форму навчання, до цього
працюючи - з 01.09.2003 року старшим викладачем Української
інженерно-педагогічної акамдемії, повний робочий день. Після зарахування до
докторантури продовжував працювати на тій самій посаді на умовах 0,5 ставки до
30.06.2004 року, одже відпрацював сумарно 44 тижні та сплачував страхові
внески. 01.11.2006р. він був відрахований з докторанатури Харківського
національного університету імені В.Н. Каразіна, у зв”язку з закінченням терміну
навчання, а також йому було відмовлено у працевлаштуванні. Після чого він
01.11.2006р. звернувся до відповідача за
сприянням в працевлаштуванні, та згідно рішення останнього за № НТ061108 від
08.11.2006р. йому надано статус безробітнього та призначена соціальна допомога
в зв”язку з цим у мінімальному розмірі, передбаченого діючим законодавством, що
він оскаржує оскільки це суперечить вимогам
ст. 22 Закону України „ Про загальнообов”язкове державне соціальне
страхування на випадок безробіття”, оскільки йому не визнали навчання в
докторантурі Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, як
поважну причину до настання перерви
страхового стажу, оскільки він працював менше 26 календарних тижнів протягом
останніх 12 місяців, які передували безробіттю.

Представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись на те, що,
01.11.2006р. ОСОБА_1 звернувся до них за працевлаштуванням одразу після закінчення докторантури Харківського
національного університету ім. В.Н. Каразіна та з 08.11.2006р. йому було надано
статус безробітного та розпочата виплата допомоги по безробіттю відповідно до
вимог ст.ст. 22, 23 Закону України „ Про
загальнообов”язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” та
п.п. 2.7, 2.9 „Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової
її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності” у розмірі
установленому законодавством протягом 360 календарних днів. При цьому, не
враховано було страховий стаж позивача за час з 12.11.2003р. по 30.06.2004р.,
оскільки мало місце настання перерви цього стажу, тобто він працював менше 26
календарних тижнів протягом останніх 12 місяців, які передували безробіттю.

Заслухавши
сторони, дослідивши докази, суд приходить до висновку про задоволення позову зі
слідуючих підстав.

Встановлено, що 10 листопада 2003 року позивач вступив до докторантури
Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна на денну форму
навчання, до цього працюючи - з 01.09.2003 року старшим викладачем Української
інженерно-педагогічної акамдемії, повний робочий день. Після зарахування до докторантури
продовжував працювати на тій самій посаді в Українській інженерно-педагогічній
акамдемії на умовах 0,5 ставки до 30.06.2004 року, та сплачував страхові
внески. 01.11.2006р. ОСОБА_1 був відрахований з докторанатури Харківського
національного університету імені В.Н. Каразіна, у зв”язку з закінченням терміну
навчання, та йому було відмовлено у працевлаштуванні. Після чого він
01.11.2006р. звернувся до відповідача за
сприянням в працевлаштуванні, та згідно рішення останнього за № НТ061108 від
08.11.2006р. йому надано статус безробітнього та призначена соціальна допомога
по безробіттю у мінімальному розмірі, на підставі п.п. 2.7, 2.9 „Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності”. При цьому, йому не врахований страховий стаж за
період з 12.11.2003р. по 30.06.2004р. з причини що у нього мало місце перерва
страховогостажу, так як позивач працював менше 26 календарних тижнів протягом
останніх 12 місяців, які передували безробіттю. Одночас, не признавши як
поважну причину цього навчання позивача в докторантурі Харківського
національного університету ім. В.Н. Каразіна, як поважну причину перерви цього
стажу, який передував безробіттю,

Що на думку
суду не відповідає вимогам ст. 22 Закону України „ Про загальнообов”язкове
державне соціальне страхування на випадок безробіття”, де вказано що право на
допомогу по безробіттю зберігається у разі настання перерви страхового стажу з
поважних причин, якщо особа протягом місяця після закінчення цієї перерви
зареєструвалась в установленому порядку в державній службі зайнятості як
безробітна. Поважними причинами є: навчання у професійно-технічних та вищих
навчальних закладах, клінічній ординатурі, аспірантурі, докторантурі з денною
формою навчання. Таким чином в даному випадку, поважною причиною для позивача в
перерві страхового стажу є навчання в докторантурі Харківського національного
університету ім. В.Н. Каразіна, що відповідачем безпідставно не визнано,
оскільки він посилається, на те що, він звільнений з роботи, яка передувала
навчанню за власним бажанням, а не з причини
вступу до докторантури.

Але у
вказаному Законі таке посилання відсутнє, яке може позбавити позивача права на
одержання допомоги по безробіттю без урахування спірного страхового стажу.

При
таких обставинах дії відповідача не можуть залишатися чинними.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 159 КАСУ, ст.ст. 22, 23 Закону України „ Про
загальнообов”язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”,
ст.ст. 11, 12 Закону України „ Про зайнятість населення”, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
недійсним наказ директора Ленінського районного центра зайнятості м. Харкова за № НТ 061108 від 08.11.2006р.
в частині призначення ОСОБА_1 допомоги по безробіттю без урахування страхового
стажу за період з 12.11.2003р. по 30.06.2004р. та зобов”язати директора Ленінського районного центра
зайнятості м. Харкова призначити ОСОБА_1
допомогу по безробіттю з урахуванням страхового стажу за період з
12.11.2003р. по 30.06.2004р.

Постанова
може бути оскаржена до Харківського
апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний
суд протягом 10 днів з дня її проголошення, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження, а в разі
складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня
складання постанови в повному обсязі.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя-