Справа № 3/59
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2007-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

вул. Десятинна, 4/6
№ 3/59
За позовом Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі міста Києва
до суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
про стягнення 1 101, 57 грн.
Суддя
Представники сторін:
від позивача: Кривобок Ю. М.
(довіреність № 2624/9/10 від 11 вересня 2007 року)
від відповідача: не з'явився
На підставі частини 3 статті 160
Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 19 листопада
2007 року о 9 год. 21 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 26 листопада 2007 року.
Державна податкова інспекція у
Дніпровському районі міста Києва (надалі ДПІ у Дніпровському районі м. Києва,
позивач) звернулась до суду з позовом про стягнення з суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (надалі спд ОСОБА_1, відповідач) 1 101, 57 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
Відповідач згідно із заявою від 14 грудня 2004 року перебував на спрощеній
системі оподаткування, про що ДПІ у Дніпровському районі м. Києва було видано
відповідачу свідоцтво про сплату єдиного податку. Однак відповідачем належного
до сплати єдиного податку на підприємницьку діяльність з фізичних осіб до
бюджету внесено у повному обсязі не було.
Відповідно до облікової картки
платника податків -спд ОСОБА_1 обліковується заборгованість з єдиного податку у
розмірі 1 101, 57 грн.
Відповідно до підпункту 6.2.1
пункту 6.2 статті 6 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
перед бюджетами та державними цільовими фондами” позивачем було надіслано на
адресу відповідача першу та другу податкові вимоги.
Позивач стверджує, що ним було
вжито передбачених Законом України "Про погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами і державними цільовими фондами" заходів з
погашення податкового боргу відповідача, які, в свою чергу, не дали позитивного
результату, а тому позивач, посилаючись на підпункт 3.1.1 пункту 3.1 статті 3
вказаного Закону, просить стягнути з відповідача заборгованість з єдиного
Відповідач відзиву на позовну заяву
не надав, явку своїх представників у судове засідання не забезпечив. Позовна
заява, ухвали про відкриття провадження у справі та відкладення розгляду справи
надсилались за адресою, яка вказана у позовній заяві. Позивачем в судове
засідання 19 листопада 2007 року було надано витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 15 листопада 2007 року. В
якому зазначено, що місцем проживання Відповідача -суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 є та сама адреса, яка вказана у позовній заяві і на яку
направлялись ухвали.
У зв'язку з нез'явленням
представників відповідача та ненаданням витребуваних доказів розгляд справи
неодноразово відкладався, відповідно до статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України (надалі -КАСУ) справа вирішується на підставі наявних в ній
Розглянувши подані Позивачем
документи та матеріали, заслухавши пояснення представників Позивача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків:
ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа Дніпровською районною державною
адміністрацією міста Києва, про що зроблено запис в журналі реєстрації за №
8517 від 4 серпня 1998 року. Згідно з вказаним свідоцтвом ідентифікаційний
номер відповідача як суб'єкта підприємницької діяльності в Державному реєстрі
фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів -НОМЕР_1.
Згідно Указу Президента України
"Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємства" від 3 липня 1998 року № 727/98 на підставі заяви відповідача
від 14 грудня 2004 року про право застосування спрощеної системи оподаткування,
спд ОСОБА_1 було видано свідоцтво про
сплату єдиного податку.
Відповідно до рішення РДА у
Дніпровському районі м. Києва ставкою єдиного податку в Дніпровському районі м.
Києва в сфері торгівельної діяльності, є фіксована сума 200 грн., відповідач
повинен був сплачувати цю суму щомісяця, але не пізніше 20 числа наступного
місяця на окремий рахунок Державного казначейства України.
Однак, як підтверджують матеріали
справи, відповідачем належного до сплати єдиного податку на підприємницьку
діяльність з фізичних осіб починаючи з
червня 2005 року до бюджету у повному
розмірі не вносилось.
Відповідно до підпункту 6.2.1
пункту 6.2 статті 6 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
перед бюджетами та державними цільовими фондами” позивачем було надіслано на
адресу відповідача першу податкову №1/1979 від 14 вересня 2005 року, що містить
зобов'язання сплатити суму податкового боргу в розмірі 501, 57 грн., та другу №
2/895 від 13 лютого 2006 року податкову вимогу, сума податкового боргу за якою
становить 1 101, 57 грн., які були отримані відповідачем особисто, про що
свідчить його підпис на поштових повідомленнях про вручення.
Доказів оскарження в апеляційному
чи судовому порядку зазначених податкових вимог суду не надано.
Відповідно до пункту 1.2 статті 1
Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків
сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у
порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами
Спрощена система оподаткування,
обліку та звітності, запроваджена Указом Президента України “Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” (в
редакції Указу від 28.06.1999 № 746/99), передбачає особливий порядок
оподаткування суб'єктів малого підприємництва шляхом сплати єдиного податку.
Крім того єдиний податок не включено до переліку видів податків і зборів (обов'язкових
платежів), що справляються на території України, передбачених Законом України
“Про систему оподаткування” від 25 червня1999 року № 1251-ХІІ. Таким чином,
терміни подачі розрахунку про сплату єдиного податку суб'єктом малого
підприємництва встановлені саме вищевказаним Указом.
Пунктом 2 Указу Президента України
“Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва” передбачено, що ставка єдиного
податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб
встановлюється місцевими радами
за місцем їх державної реєстрації
може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць. Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа
сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного
місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.
Як вбачається з наведених норм,
обов'язок зі сплати єдиного податку суб'єктом підприємницької діяльності
-фізичною особою ставиться в залежність лише від належної реєстрації такої
особи як суб'єкта підприємницької діяльності та застосування ним спрощеної
системи оподаткування у відповідності з вимогами законодавства.
Як зазначалось вище, відповідач
зареєстрований як платник податків та застосовує спрощену систему
оподаткування, що покладає на нього обов'язок сплачувати єдиний податок
щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок
відділень Державного казначейства України.
Відтак, відповідно до пункту 1.2
статті 1 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання
відповідача зі сплати єдиного податку є зобов'язанням платника податків
сплатити до бюджету відповідну суму коштів
у порядку та у строки,
визначені Указом Президента України “Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”.
Пунктом 1.3 статті 1 Закону України
“Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами” податковий борг (недоїмка) визначається як
податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також
пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.
Як вбачається з вищенаведеного,
податкове зобов'язання відповідача не було сплачене в установлені строки, а
відтак таке зобов'язання визнається судом податковим боргом.
Беручи до уваги вищезазначені
факти, позовні вимоги визнаються судом такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до підпункту “а”
підпункту 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
перша податкова вимога надсилається не раніше
першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження
податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника
податків, обов'язок погасити суму
податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк.
Відповідно до підпункту “б”
підпункту 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
друга податкова вимога направляється не раніше тридцятого календарного дня від
дня направлення (вручення) першої
податкової вимоги, у разі непогашення
платником податків суми
податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога
додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може
містити повідомлення про дату
та час проведення опису активів
платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час
проведення публічних торгів з їх продажу.
Як вбачається з матеріалів справи,
податкові вимоги направлені відповідачу відповідно до наведених положень
Згідно з підпунктом 5.4.1 пункту
5.4 статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” узгоджена сума
податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені
статтею 5 вказаного Закону, визнається сумою податкового боргу платника податків.
Враховуючи вищевикладене, факт
наявності у відповідача податкового боргу у визначеній податковим органом сумі
суд вважає встановленим.
Відповідачем не спростовано
привильність розрахунку його податкової заборгованості з єдиного податку.
Підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті
3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” встановлено, що підставою для
примусового стягнення активів платників податків в рахунок погашення його
податкового боргу є виключно рішення суду.
З урахуванням наведеного суд
приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з
відповідача заборгованості відповідно до
підпункту 3.1.1 пункту 3.1 статті 3 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.
Таким чином, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України
та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи
Позивача є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.
Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за
відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із
залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий
збір) стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись статтями 69, 70, 71,
158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний суд, -
1. Позовні вимоги Державної
податкової інспекції у Дніпровському районі міста Києва до суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення до державного
бюджету податкової заборгованості в розмірі 1 101, 57 грн. грн. -
задовольнити повністю.
2. Стягнути з суб'єкта
НОМЕР_1) до Державного бюджету України (рахунок місцевого бюджету: УДК у
Дніпровському районі міста Києва, ідент. код 20677906, банк одержувача ГУ ДКУ у
єдиному податку в розмірі 1 101, 57 грн. (одну тисячу сто одну гривню 57
Постанова відповідно до частини 1
статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого
цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному
обсязі за правилами, встановленими статтями
185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням
протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Блажівська Н. Є.

дата складення постанови у повному обсязі 26 листопада 2007 року