Справа № 2а-5/2007
Суддя: Пальонний B.C.
Дата ухвалення: 2007-04-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
квітня 2007 року м.
Черкаси

Черкаський
районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Пальонного B.C.

при
секретарі Ласковій
Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1до Руськополянської сільської ради Черкаського району про
визнання неправомірними рішень сесії сільської ради, -

встановив:

ОСОБА_1. звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання
неправомірним рішення сесії Руськополянської сільської ради Черкаського району,
мотивуючи позов тим, що рішенням сесії вказаної сільської ради від 27 червня
1991 року йому в постійне користування надана земельна ділянка площею 0,20 га
розташована по АДРЕСА_1, рішенням виконкому Черкаської районної ради народних
депутатів від 24 жовтня 1991 року дозволено будівництво на даній земельній
ділянці житлового будинку та господарських споруд. З 1991 року він користується
даною земельною ділянкою, але місцева сільська рада чинить йому перешкоди в
користуванні нею, даючи дозвіл на прохід і проїзд по ній та засмічуючи земельну
ділянку, а в грудні 2006 року, коли він звернувся до сільської ради з заявою
про приватизацію земельної ділянки, сесія сільської ради своїм рішенням від 15
грудня 2006 року відклала затвердження йому технічної документації по складанню
державного акту на право приватної власності на землю для вияснення всіх
необхідних обставин по встановленню меж його земельної ділянки.

Вважаючи, що таке рішення сесії сільської ради порушує його права землекористувача
і є фактичним ухиленням від розгляду його заяви про приватизацію земельної
ділянки, позивач просив визнати вказане рішення сесії сільської ради недійсним,
зобов'язати сільську раду розглянути його заяву про передачу у приватну
власність земельної ділянки та задоволити її, а також зобов'язати відповідача
відновити стан його земельної ділянки, прибравши сміття та заборонивши прохід і
проїзд по ній.

В судовому засіданні представник позивача підтримала адміністративний позов
та доповнила позовні вимоги: крім вже заявлених вимог, просить визнати
незаконним і скасувати рішення сесії Руськополянської сільської ради від 12
січня 2007 року про вилучення земельної ділянки, встановлення проїзду та
затвердження технічної документації, яким з користування позивача без його
згоди вилучено частину земельної ділянки для влаштування проїзду між двома
сільськими вулицями.

З врахуванням доповнення позовних вимог представник
позивача в судовому засіданні просить визнати незаконними і скасувати рішення
сесії Руськополянської сільської ради № 10-5 від 15 грудня 2006 року в частині
відкладення затвердження позивачу технічної документації по складанню
державного акту на право приватної власності на землю для вияснення всіх
необхідних обставин по встановленню меж його земельної ділянки та рішення сесії
Руськополянської сільської ради від 12 січня 2007 року про вилучення земельної
ділянки, встановлення проїзду та затвердження технічної документації,
зобов'язати сільську раду розглянути заяву позивача про приватизацію земельної
ділянки і задоволити її, а також відновити стан його земельної ділянки,
прибравши сміття та заборонивши проїзд і прохід по ній.

Представник відповідача - Руськополянської сільської ради в судовому
засіданні позов не визнав, пояснив що земельна ділянка по АДРЕСА_1виділена в
користування позивачеві наказом директора радгоспу «Зоря комунізму» в 1990 році
в розмірі 0,16 га, але він нею не користувався. Сільська рада, маючи намір
влаштувати проїзд між вулицями Ватутіна і Тараскова за рахунок частини земельної
ділянки позивача, з цією метою і відклала прийняття рішення про приватизацію
ним даної земельної ділянки, а пізніше, 12 січня 2007 року, вилучила у нього
0,04 га землі для облаштування такого проїзду одночасно передавши позивачеві у
приватну власність 0,16 га землі.

Вважає, що оспорювані рішення сесії сільської ради не суперечать земельному
законодавству і не порушують прав позивача, а тому просить залишити їх в силі.

Заслухавши пояснення представників сторін стосовно заявлених позовних
вимог, покази свідків, дослідивши надані сторонами в підтвердження та
заперечення позову письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав:

З наданих суду документів вбачається, земельна ділянка площею 0,20 га по
АДРЕСА_1 виділена позивачеві в довічне успадковане користування для ведення
особистого підсобного господарства, будівництва та обслуговування житлового
будинку і господарських споруд рішенням сесії Руськополянської сільської ради
від 27 червня 1991 року, а рішенням виконкому Черкаської районної ради від 24
жовтня 1991 року саме на даній земельній ділянці, виділеній вказаним рішенням
сесії сільської ради йому дозволено будівництво житлового будинку.

Вказані рішення сільської районної ради є чинними, а тому суд вважає, що позивач
користується спірною земельною ділянкою на законних підставах.

В даному випадку посилання представника відповідача на наказ директора
радгоспу «Зоря комунізму» від 10.12.1990 року про виділення позивачеві 0,16 га
землі суд вважає безпідставним, оскільки зі змісту даного документу невідомо де
виділялася вказана земельна ділянка (за змістом «в удобному місці») і чи
виділялася вона взагалі.

В судовому засіданні також встановлено, що позивач, реалізуючи своє право
на землю, передбачене ст. 116 ЗК України, в грудні 2006 року згідно ст. 118 ЗК
України до сільської ради з заявою про приватизацію земельної ділянки, яка
перебуває в його користуванні. Для цього ним була замовлена і виготовлена
технічна документація, передбачена ч. 2 ст. 118 ЗК України, яка і була подана
на розгляд сесії сільської ради.

Проте сільська рада відклала затвердження даної документації до вияснення
обставин, пов'язаних з межами земельної ділянки позивача та її розмірами,
посилаючись на звернення громадян.

Суд вважає, що в даному випадку сільська рада діяла в межах своїх
повноважень щодо приватизації землі і не порушила права позивача, оскільки вона
не прийняла остаточне рішення за його заявою, а відклала його прийняття до
вирішення всіх спорів з приводу землекористування, якщо такі мали місце, з
метою недопущення їх в майбутньому.

Стосовно ж рішення сесії Руськополянської сільської ради № 13-6 від 12
січня 2007 року, то суд вважає, що воно суперечить чинному земельному
законодавству і порушує права позивача, як землекористувача, а тому є
незаконним і підлягає скасуванню.

Так, П. 1 даного
рішення у позивача вилучено 0,04 га землі для суспільних потреб.

В даному випадку сільською радою порушені вимоги ч. 2 та
ч. 10 ст. 149 ЗК України, якою передбачено порядок вилучення земельних ділянок,
наданих у постійне користування для суспільних потреб, згідно якого таке
вилучення може проводитись за рішеннями сільських рад, але тільки за згодою
землекористувача.

Землекористувач, в даному випадку позивач, такої згоди не
давав, а тому у відповідності з ч. 10 ст. 149 ЗК України сільська рада повинна
була звернутися до суду з

відповідним
позовом про вилучення земельної ділянки, обґрунтувавши необхідність вилучення,
і тільки суд мав прийняти остаточне рішення по даному питанню.

Посилання представника відповідача на те, що позивач не
користується спірною земельною ділянкою, що і стало підставою для її вилучення,
чуд вважає безпідставним, оскільки ЗК України передбачений інший порядок
вилучення земельних ділянок, які використовуються не за призначенням або з порушенням
земельного законодавства, передбачений ст.ст. 143, 144 ЗК України.

Більше того, сільська рада вилучила у позивача частину
земельної ділянки без його участі при вирішенні даного питання і навіть не
повідомивши його про час та місце розгляду, що суперечить вимогам ст. 159 ЗК
України, про порядок вирішення земельних спорів.

П. 2 зазначеного рішення сесії сільської ради також
порушує права позивача, оскільки передбачає встановлення проїзду між вулицями
села за рахунок його земельної ділянки, питання про вилучення якої не вирішено
в установленому законом порядку.

Встановлення
проїзду за рахунок земель сільської ради площею 0,015 га також порушує права
позивача, оскільки дана земельна ділянка, як встановлено в судовому засіданні,
теж перебуває в користуванні позивача і для віднесення її до земель сільської
ради вказану земельну ділянку у позивача необхідно спочатку вилучити в
установленому законом порядку.

П.З оскаржуваного рішення взагалі сфальсифікований, оскільки ним
затверджена технічна документація по складанню державного акту на право
приватної власності на земельну ділянку, яка, як встановлено в судовому
засіданні ніколи ніким не виготовлялася.

Прийняте з порушенням вимог земельного законодавства України рішення сесії
сільської ради, яке порушує право землекористування позивача, суд вважає
необхідним скасувати.

Крім цього, суд вважає необхідним у відповідності зі ст. 152 ЗК України, з
метою захисту права позивача на земельну ділянку, що перебуває в його
користуванні, зобов'язати відповідача відновити її стан, заборонивши до
остаточного вирішення питання про встановлення проїзду між вулицями Ватутіна і
Тараскова с Руська
Поляна проїзд і прохід по ній.

Керуючись ст.ст.
118, 149, 152 ЗК України, ст.ст. 159-163, 167 КАС України суд, -

постановив:

Адміністративний
позов задоволити частково.

Зобов'язати Руськополянську сільську раду до остаточного
вирішення питання про облаштування проїзду між вулицями Ватутіна і Тараскова с Руська Поляна
Черкаського району не чинити в користуванні земельною ділянкою площею 0,2150
га, розташованою по АДРЕСА_1, заборонивши проїзд та прохід по ній.

Визнати незаконним і скасувати рішення 13 сесії 5 скликання
Руськополянської сільської ради № 13-6 від 12.01.2007 року про вилучення
земельної ділянки, встановлення проїзду та затвердження технічної документації.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції може

бути подано протягом десяти днів з дня її проголошення.
Апеляційна скарга на

постанову суду подається протягом двадцяти днів пшля
подання заяви по апеляційне

оскарження.