Справа № 22-а-664/2008
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2008-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Самойлова В.В.
Доповідач 2 інстанції:
суддя
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2008
року

№ 22-а-664/08

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Мельнікова
Л.В.

Суддів - Григоров А.М., Сіренко О.І.

при секретарі: Спесивцева О.В.

за участі:

представник позивача - ОСОБА_1.

представник відповідача - Гур'янова
Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в Харківській області на постанову
Харківського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2007 року по справі № 2а-1538/07

за позовом ОСОБА_2

до
Управління Служби безпеки України в
Харківській області,

Головного
управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання неправомірними дій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до
Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Служби
безпеки України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду
України в Харківській області про визнання неправомірними дій.

27.09.2007р. Харківським окружним
адміністративним судом прийнято постанову по адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2до Управління Служби безпеки України в Харківській області та головного
управління Пенсійного фонду України в Харківській області про перерахунок його
пенсії з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед
звільненням.

Постановою суду вимоги позивача
задоволені в повному обсязі.

Головне управління Пенсійного фонду
України в Харківській області не згодне з вказаною постановою суду, подало
апеляційну скаргу, вважає, що судом першої інстанції не повністю з'ясовано
обставини, що мають значення для справи, не відповідність висновків суду
обставинам справи, суд порушив норми матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, Головне
управління Пенсійного фонду України в Харківській області, просить суд
апеляційної інстанції постанову
Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2007 року, прийняту по
адміністративній справі №2а-1538/07 за позовом ОСОБА_2до Управління Служби
безпеки України в Харківській області та головного управління Пенсійного фонду
України в Харківській області про перерахунок його пенсії з розміру грошового забезпечення
за останньою штатною посадою перед звільненням скасувати та прийняти нову
постанову згідно якої відмовити позивачу у задоволенні його позову.

Заслухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було
встановлено наступне.

Позивач просить визнати
неправомірними дії управління Служби безпеки України в Харківській області щодо
призначення йому пенсії за вислугу років без урахування всіх надбавок в розмірі
401,37 грн. та зобов'язати головне управління Пенсійного фонду України в
Харківській області здійснити перерахунок цієї пенсії у відповідності до ч.3
ст. 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб" згідно до грошового атестату, з розміру грошового забезпечення за
останньою посадою перед звільненням з урахуванням усіх надбавок, починаючи з 22
листопада 2006 року, посилаючись на те, що він з листопада 1995 року проходив
військову службу в Прикордонних військах України. Наказом командира військової
частини № 9951 Східного регіонального управління Адміністрації Державної
прикордонної служби України від 21 листопада 2006 року № 222-ос його було
звільнено з військової служби в запас по пункту 85 підпункту "б"
Положення про проходження військової служби солдатами (матросами), сержантами і
старшинами Збройних Сил України" за віком та виключено із списків
особового складу частини, з 21 листопада 2006 року. Вислуга років станом на 21
листопада 2006 року склала 28 років 4 місяці 5 днів. На цій підставі він набув
право на пенсію за вислугою років, а саме 53 % з розміру грошового забезпечення
за останньою штатною посадою перед звільненням та його пенсійну справу
встановленим порядком було надіслано до Управління Служби безпеки України в
Харківській області для обчислення та призначення пенсії. 13 грудня 2006 року
Управління Служби безпеки України в Харківській області йому була призначена
пенсія за вислугою років, з 22 листопада 2006 року, в розмірі 401,37 грн. без
урахування усіх надбавок.

Призначена пенсія за вислугу років
з 22 листопада 2006 року в розмірі 401,37грн. відповідачем обчислювалась з
грошового забезпечення пропорційно за останні 24 місяці військової служби та
без урахування 50 % пенсійної надбавки, що суперечить вимогам ч. З ст. 43
Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб", в новій редакції Закону України "Про внесення змін до деяких
законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту
військовослужбовців" від 4 квітня 2006 року, в якій передбачено, що пенсії
військовослужбовцям обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед
звільненням з урахуванням
усіх надбавок та
премій, встановлених законодавством.

Представник відповідача - Головного
управління Пенсійного фонду України в Харківській області позов не визнав,
посилаючись на те, що пенсія позивачу була обчислена у відповідності до діючого
законодавства України і насамперед Закону України "Про Державний бюджет
України на 2006 рік", статтею 40 якого встановлено, що пенсія призначається
виходячи з грошового забезпечення в розмірі, що визначається за 24 останні
календарні місяці служби перед звільненням, і при цьому при обчисленні пенсії у
розрахунок грошового забезпечення не включаються щомісячні надбавки (доплати),
встановлені особам, які мають право на пенсію за вислугою років згідно із
законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі.
Відповідно до п. 30 ст. 77 Закону України "Про Державний бюджет України на
2006 рік" з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим
Законом дія ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб" на 2006 рік зупинена.

Суд першої інстанції дійшов до
висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. При цьому суд виходив з наступного.

ОСОБА_2. з листопада 1995 року
проходив військову службу в Прикордонних військах України. Наказом командира
військової частини № 9951 Східного регіонального управління Адміністрації Державної
прикордонної служби України від 21 листопада 2006 року № 222-ос його було
звільнено з військової служби в запас по пункту 85 підпункту "б"
Положення про проходження військової служби солдатами (матросами), сержантами і
старшинами Збройних Сил України" за віком та виключено із списків
особового складу частини, з 21 листопада 2006 року.

Вислуга років станом на 21
листопада 2006 року склала 28 років 4 місяці 5 днів. На цій підставі він набув
право на пенсію за вислугою років, а саме 53 % з розміру грошового забезпечення
за останньою штатною посадою перед звільненням та його пенсійну справу
встановленим порядком було надіслано до Управління Служби безпеки України в
Харківській області для обчислення та призначення пенсії. 13 грудня 2006 року
Управлінням Служби безпеки України в Харківській області була призначена
позивачу пенсія за вислугою років, з 22 листопада 2006 року, в розмірі 401,37
грн. без урахування усіх надбавок.

Доводи представника відповідача -
Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про те, що
пенсія позивача обчислювалась і нараховувалась правильно, у відповідності з
діючим на той час законодавством не відповідає вимогам ч.3 ст. 43 Закону
України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького
і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", в новій
редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України з
питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців"
від 4 квітня 2006 року.

Згідно цього Закону, пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за
цим Законом та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові
види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в
розмірах, установлених законодавством.

Згідно п.6 Постанови Кабінету
Міністрів України від 17.07.1992 року за № 393 "Про порядок обчислення
вислуги років, призначення і виплати пенсії і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби і військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ і членам їхніх родин" з наступними
змінами: пенсії особам офіцерського складу обчислюються із суми грошового забезпечення
на день звільнення зі служби, причому в чинність вимог п.7 цієї Постанови,
пенсії обчислюються з наступних видів грошового забезпечення: окладу за
останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, окладу за військове
звання, процентної надбавки за вислугу років, а додатковими видами грошового
забезпечення є: надбавки за вчене звання і ступінь, кваліфікацію і умови
служби.

Перелік додаткових видів грошового
забезпечення затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня
1998 року за № 452.

Згідно вимог ст.8 КАСУ, суд при
вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого,
зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та
визначають зміст і спрямованість діяльності держави та ст.9 КАСУ, суд вирішує
справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. У разі
невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України,
міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою
України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу
юридичну силу, таким є Конституція України, згідно вимог ст. 8 Конституції
України , в якій закріплено слідуючий принцип, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права
і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Таким чином, посилання відповідача
на те, що тільки Законом України "Про Державний бюджет України на 2006
рік" встановлено порядок обчислення та нараховування пенсії
військовослужбовцям, на думку суду першої інстанції, не відповідає ст. 22
Конституції України, оскільки це призводить до звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод громадянина, закріплених Конституцією України. А тому
при таких обставинах, вказані дії відповідачів не можуть вважатися законними та
обґрунтованими, оскільки вони направлені на звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод позивача, як громадянина, що суперечить вимогам Основного Закону
України.

За таких обставин судом першої
інстанції задоволено позов.

Суд апеляційної інстанції зазначає,
що фактичні обставини справи судом першої інстанції встановлені правильно, з
посиланням на конкретні докази, але справа вирішена з помилковим застосуванням
норм матеріального права.

Відповідно до п.30 ст. 77 Закону
України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", з метою
приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом дія ч.3 ст. 43
Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб"
призупинена на 2006 рік. Призупинена норма не підлягає застосуванню, а тому
посилання на цю норму судом першої інстанції є обґрунтованим.

Відповідно до ст. 40 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2006 рік", встановлено, що при
звільненні у 2006 році для обчислення пенсій особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб" та членам їх сімей до грошового забезпечення враховуються відповідні
оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентна надбавка за
вислугу років у розмірах, встановлених за останньою штатною посадою перед
звільненням, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в розмірі, що визначаються за 24 останні
календарні місяці служби підряд перед звільненням у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

При цьому при обчисленні
пенсій у розрахунок
грошового забезпечення не включаються
щомісячні надбавки (доплати), встановлені особам,
які мають право на пенсію за вислугу років згідно із
законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах

справи на службі.

Надбавка, яка виплачувалася
позивачу та не включена в розрахунок пенсії пов'язана з виникненням права на
пенсію при залишенні на службі.

Ця надбавка підпадає під дію ч. 2 ст. 40 Закону України
«Про державний бюджет України на 2006 рік» і не може враховуватися при
призначенні пенсії. Середній розмір
грошового забезпечення визначений у відповідності до норм наведеної статті 40.
При цьому ст. 40 Закону України «Про державний бюджет України на 2006
рік" діяла як на момент звільнення
так і на момент призначення пенсії. Ця норма була спеціальною у 2006 році при
призначенні пенсії.

Колегія суддів зазначає, що ст. 37
Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» встановлені
аналогічні положення.

Наведені норми законів «Про
державний бюджет України» не конституційними не визнані, тому відповідно до ст.
68 Конституції України є обов'язкові для виконання. Відповідно до розділу ХІІ
Конституції України, визнання не конституційності законів є виключною
компетенцією Конституційного суду України.

Колегія суддів зазначає, що
посилання представника позивача на рішення Конституційного суду України від
09.07.07 року не є обґрунтованим, оскільки це рішення не стосується вище
наведених положень законів.

Враховуючи наведене, позов не
підлягав задоволенню, суд першої інстанції невірно застосував норми
матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому
постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись
ст. ст. 160, 195, 196, 198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 27 вересня 2007 року
по справі № 2а-1538/07
скасувати.

У позові ОСОБА_2до Управління Служби безпеки
України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в
Харківській області відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Повний текст
виготовлено та підписано 25 лютого 2008 року

Головуючий
Мельнікова Л.В.

Судді
Григоров А.М.

Сіренко О.І.