Справа № 22а-5030/2007
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2007-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Березяк Н.Є. Справа
№ 22а-5030/07
Господарський суд Львівської обл. (№ 3/179А) Рядок
статзвіту № 23
Доповідач: Шавель Р.М.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2007 року м.Львів
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого - судді Шавеля Р.М.,
суддів Олендера
І.Я. та Кушнерика М.П.,
при секретарі - Петлеваній Н.А.,
з участю осіб, які взяли участь у справі:
пред-ка позивача - ОСОБА_2.,
довіреність від 25.07.2007р.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Суб`єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1на постанову господарського
суду Львівської області від 29.08.2007р. у справі за позовом Суб`єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи /СПД/ ОСОБА_1до Державної
податкової інспекції /ДПІ/ у Галицькому районі м.Львова про визнання нечинними
податкових повідомлень-рішень, -
в с т а н о в и л а:
27.06.2007р. позивач СПД ОСОБА_1. звернувся до господарського суду з
позовом, в якому просить визнати нечинними податкові повідомлення-рішення №
районі м.Львова, якими визначено податкове зобов'язання по збору за геологорозвідувальні
роботи, виконані за рахунок державного бюджету, код 13040100, на загальну суму
(фінансові) санкції - 8023 грн. 10 коп.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, починаючи з 1999 року і по даний
час, за власні кошти здійснював дослідно-промислову розробку джерела № 3898,
яке розташоване на околиці с.Бережани Пустомитівського району Львівської обл.,
з якого він видобуває підземну мінеральну природну столову воду, яку в подальшому
реалізовує ТзОВ “Віктар”.
За наведених обставин, на підставі вимог ст.33 Кодексу України про надра,
п.1 Порядку встановлення нормативів збору за геологорозвідувальні роботи,
виконані за рахунок державного бюджету, та його справляння, затв. постановою КМ
України № 115 від 29.01.1999р., п.п.1.2 Інструкції про порядок справляння збору
за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, та його
справляння, затв. наказом Комітету України з питань геології та використання
надр і ДПА України № 105/309 від 23.06.1999р., п.3 Положення про стадії
геологорозвідувальних робіт на підземні води (гідрогеологічні роботи), затв.
наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 260 від
16.07.2001р., вважає, що не зобов'язаний сплачувати збір за
геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету,
видобуваючи воду із вищевказаного джерела.
Також на даний час не прийнято жодного закону про податки і збори
(обов'язкові платежі), що б визначав ставки, механізм справляння, джерела і
порядок сплати збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок
Окрім цього, наведена плата не передбачена Законом України “Про систему
оподаткування” як податок або збір (обов'язковий платіж), через що згідно ст.4 вказаного
Закону він сплаті не підлягає (а.с.3-6).
Постановою господарського суду від 29.08.2007р. в задоволенні позову СПД
Постанова господарського суду мотивована тим, що відповідно до ст.14 Закону
України “Про систему оподаткування” збір за геологорозвідувальні роботи,
виконані за рахунок державного бюджету, визначений як окремий загальнодержавний
збір.

Позивач не сплачував вказаний збір на загальних підставах і не подавав
розрахунки із зазначеного платежу; ним в обґрунтування своїх вимог не подано
довідки, яка б підтверджувала небюджетне фінансування виконаних
геологорозвідувальних робіт або виконання їх частково за власні кошти;
представлені докази не підтверджують використання власних коштів при виконанні
геологорозвідувальних робіт і не можуть бути належним доказом небюджетного
фінансування виконаних ним робіт (а.с.70-73).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, постанову
суду оскаржив позивач СПД ОСОБА_1., який покликаючись на порушення судом норм
матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд
апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти
нову постанову, якою заявлений позов задоволити.

Апелянт вважає, що, здійснюючи за власні кошти
дослідно-промислову розробку джерела № 3898, яке розташоване на околиці
с.Бережани Пустомитівського району Львівської обл., він не несе обов'язку по
сплаті збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного
бюджету.

При винесенні постанови суд першої інстанції помилково
покликався на Порядок встановлення нормативів збору за геологорозвідувальні
роботи, виконані за рахунок державного бюджету, та його справляння, затв.
постановою КМ України № 115 від 29.01.1999р., оскільки такий стосується
надрокористувачів, які виконували геологорозвідувальні роботи частково за
рахунок власних коштів.

Також на даний час не прийнято жодного закону про податки і збори
(обов'язкові платежі), який би визначав ставки, механізм справляння, джерела і
порядок сплати збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок
державного бюджету.

Окрім цього, наведена плата не передбачена Законом
України “Про систему оподаткування” як податок або збір (обов'язковий платіж),
через що згідно ст.4 вказаного Закону він сплаті не підлягає.

Також судом не враховано тої обставини, що відповідач
примусив позивача ще до моменту проведення перевірки провести розрахунок та
сплатити збір за геологорозвідувальні роботи: 28.09.2006р. позивачем
розраховано і сплачено до бюджету Сихівського району м.Львова збір за геологорозвідувальні
роботи в розмірі 1168 грн. 29 коп. та штрафну санкцію 116 грн. 84 коп.
(а.с.76-78).

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача на підтримання
апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах
наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до частково задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач
зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, включений до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.90-91).

Протягом 02.10.2006р. - 06.10.2006р. ДПІ у Галицькому районі м.Львова була
проведена комплексна документальна (позапланова) перевірка позивача на предмет
дотримання вимог законодавства про оподаткування за період
01.01.2003р.-31.12.2005р., по результатам якої складено Акт перевірки №
1297/17-215/ від 10.10.2006р.

Відповідно до вказаного Акта перевірки встановлено, що
протягом охопленого перевіркою періоду позивач згідно спеціального дозволу на
користування надрами № 2305 від 16.07.2003р. видобував підземну мінеральну
природну столову воду із джерела, яке
розташоване в с.Бережани Пустомитівського району Львівської обл., та здійснював
її продаж ТзОВ “Віктар” згідно актів виконаних робіт по договору підряду. Збір
за геологорозвідувальні роботи підприємець не сплачував та розрахунки збору не
подавав, через що податковим органом донараховано вказаного збору за
липень-грудень 2003р. на суму 1347 грн. 94 коп., за 2004р. - 4624 грн. 35 коп.,
за 2005р. - 6674 грн. 01 коп.(а.с.7-12).

На підставі Акта перевірки податковим органом прийнято
податкове повідомлення-рішення № /04-17-2/ від
19.10.2006р., яким позивачу визначено податкове зобов'язання по збору за
геологорозвідувальні роботи на суму 20669 грн. 40 коп., в тому числі: основний
платіж - 12646 грн. 30 коп., штрафні санкції - 8023 грн. 10 коп. (а.с.13).

В результаті адміністративного оскарження ДПІ у м.Львові
прийнято рішення про результати розгляду повторної скарги, яким скасовано
податкове повідомлення-рішення № /04-17-2/ від 19.10.2006р.
в частині 6323 грн. 10 коп. штрафних санкцій, а в іншій частині зазначене
повідомлення-рішення залишено без змін. Цим же рішенням до позивача застосовано
6323 грн. 10 коп. штрафних санкцій з покликанням на пп.17.1.2 п.17.1. ст.17
Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” (а.с.14-17).

На виконання рішення про результати розгляду повторної
скарги ДПІ у м.Львові надіслала позивачу податкове повідомлення-рішення №
/2/04-17-2//4640 від 16.02.2007р. за платежем відрахування
за геологорозвідувальні роботи на суму податкового зобов'язання 14346 грн. 30
коп., в тому числі штрафні санкції 1700 грн., та податкове повідомлення-рішення
№ 571737121/04-17-2//4641 від 16.02.2007р. за платежем відрахування
за геологорозвідувальні роботи на суму податкового зобов'язання 6323 грн. 10
коп., в тому числі штрафні санкції 6323 грн. 10 коп. (а.с.18, 19).

В процедурі адміністративного оскарження податкових
повідомлень-рішень від 16.02.2007р. з метою доведення до позивача граничного
строку сплати податкового зобов'язання податковим органом 04.05.2007р. винесені
податкові повідомлення-рішення № /3/04-17-2/ та №
/3/04-17-2/ (а.с.20, 21).

Відповідно до постанови КМ України № 827 від 12.12.1994р.
“Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого
значення” до корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення
відносяться підземні мінеральні природні столові води.

Відповідно до ст.14 Закону України “Про систему
оподаткування” збір за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок
державного бюджету, визначений як окремий загальнодержавний збір.

Справляння наведеного збору регламентується Порядком встановлення нормативів збору за
геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, та його
справляння, затв. постановою КМ України № 115 від 29.01.1999р., та Інструкцією
про порядок справляння збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за
рахунок державного бюджету, та його справляння, затв. наказом Комітету України
з питань геології та використання надр і ДПА України № 105/309 від 23.06.1999р.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до вірного
висновку про те, що збір за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок
державного бюджету, передбачений Законом України “Про систему оподаткування” та
належить до загальнодержавних податків і зборів.

Порядок справляння, джерела
і порядок сплати збору за геологорозвідувальні
роботи, виконані за рахунок державного бюджету, визначені Кодексом
України про надра, Порядком встановлення нормативів збору за
геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету, та його
справляння, затв. постановою КМ України № 115 від 29.01.1999р., Інструкцією про
порядок справляння збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок
державного бюджету, та його справляння, затв. наказом Комітету України з питань
геології та використання надр і ДПА України № 105/309 від 23.06.1999р.,
Положенням про стадії геологорозвідувальних робіт на підземні води
(гідрогеологічні роботи), затв. наказом Міністерства екології та природних
ресурсів України № 260 від 16.07.2001р.

Між тим, суд першої інстанції при винесенні постанови
помилково виходив з того, що позивач зобов'язаний був сплачувати збір за
геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету,
покликаючись при цьому на особливі (додаткові) умови ліцензії № 2305 від
16.07.2003р., виданої СПД ОСОБА_1. (а.с.49, 50).

Матеріалами справи стверджується те, що позивач за власні
кошти здійснював і по даний час здійснює дослідну промислову розробку джерела №
3898, яке розташоване на околиці с.Бережани Пустомитівського
району Львівської обл., а саме: платіжними документами на розробку проекту
відведення земельної ділянки, квитанціями до прибуткових касових ордерів, які
засвідчують витрати позивача на проведення гідрогеологічних робіт по вказаному
джерелу, ліцензією (спеціальним дозволом) на користування надрами № 2305 від
16.07.2003р., в якій вказується про недержавне джерело фінансування (а.с.48-50,
68).

Окрім цього, згідно листа Дочірнього підприємства “Західукргеологія” НАК
“Надра України” № 23/г-125/06 від 20.10.2006р. гідрогеологічне вивчення та
режимні спостереження по джерелу № 3898 за кошти державного бюджету не
виконувалися (а.с.22).

Наведені доводи відповідач, на якому згідно ч.2 ст.71 КАС
України лежить обов'язок доказування правомірності винесення оспорюваних податкових
повідомлень-рішень, не спростував і не представив належних доказів про те, що
на розробку джерела № 3898 були витрачені кошти
державного бюджету (повністю або частково).

При цьому необгрунтованим є покликання суду першої
інстанції на Порядок встановлення нормативів
збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за рахунок державного бюджету,
та його справляння, затв. постановою КМ України № 115 від 29.01.1999р.,
оскільки такий стосується надрокористувачів, які виконували
геологорозвідувальні роботи частково за рахунок власних коштів. Відтак, в
позивача не було потреби для застосування коефіцієнтів для родовищ до
нарахованого збору за геологорозвідувальні роботи.

Покликання господарського суду на лист № 06/306-1636
Державного науково-виробничого підприємства “Державний інформаційний
геологічний фонд України” на відсутність звернень СПД ОСОБА_1 до Мінприроди для
надання відповідної довідки про застосування понижуючого коефіцієнта при сплаті
збору за геологорозвідувальні роботи, виконані за державні кошти, через що він
має сплачувати наведений збір у повному обсязі, є помилковими з вищевикладених
підстав (а.с.38).

Окрім цього, суд першої інстанції не дав жодної оцінки
доводам позивача про те, що до моменту
проведення перевірки позивач провів розрахунок та сплатив збір за
геологорозвідувальні роботи, а саме 28.09.2006р. позивачем розраховано і
сплачено до бюджету Сихівського району м.Львова збір за геологорозвідувальні
роботи в розмірі 1168 грн. 29 коп. та штрафну санкцію 116 грн. 84 коп.
(а.с.23).

Натомість, позивачем представлені докази, які
підтверджують використання власних коштів при виконанні геологорозвідувальних
робіт та відносяться до належних доказів небюджетного фінансування виконаних
ним робіт, виконання яких податковим органом не заперечується.

З урахуванням вище наведеного та
обставин справи в їх сукупності, колегія суддів приходить до переконливого
висновку про те, що вимоги позивача є підставними, через що позов підлягає до
задоволення.

Оскільки постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм
матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то
оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.195, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, ч.2
ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Суб`єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1задоволити частково.

Постанову господарського суду Львівської області від 29.08.2007р. скасувати
та прийняти нову постанову, якою позов Суб`єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1задоволити.

Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення №
/04-17-2/ від 19.10.2006р., №
/2/04-17-2//4640 від 16.02.2007р., №
571737121/04-17-2//4641 від 16.02.2007р., №
/3/04-17-2/ від 04.05.2007р., №
/3/04-17-2/ від 04.05.2007р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Суб`єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 03 (три) грн. 40 коп. понесених судових
витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції
протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий: Шавель
Р.М.

Судді: Олендер
І.Я.

Кушнерик
М.П.