Справа № 22а-10149/2007
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2007-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач Глущенко Я.Б.
грудня 2007 року Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Глущенко
суддів Бараненка І.І., Маслія
секретарі Маркевичі Т.Л.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі м. Києва на постанову Господарського суду м.
Києва від 24 липня 2007 року у справі за адміністративним позовом Заступника
прокурора Голосіївського району в м. Києві в інтересах держави в особі
Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва до Закритого
акціонерного товариства «Українська технологічна компанія», Товариства з
обмеженою відповідальністю «А.С.Т.» про визнання угоди недійсною, -
У квітні 2007 року Заступник прокурора
Голосіївського району в м. Києві в інтересах держави в особі ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва звернувся до суду з позовом про визнання
господарського зобов'язання недійсним на підставі ст.ст. 207, 208
Господарського кодексу України.
Господарського суду м. Києва від 24 липня 2007 року заявлений позов залишений
погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, ДПІ у Голосіївському районі м.
Києва подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та
ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.
зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.
Суд
першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, яким та наданим доказам дав правильну правову оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Судом
першої інстанції встановлено, що позивачем не надано достатніх доказів, що
підтверджують наявність об'єктивного складу правопорушення, а подані ним докази
не свідчать про наявність факту навмисного ухилення від сплати податків у
висновком суду не можна не погодитись.
суддів встановлено, що ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва була проведена планова виїзна перевірка
дотримання вимог валютного та податкового законодавства ЗАТ «Українська
технологічна компанія» за період з 01.01.2004 року по 01.01.2006 року, якою
встановлено порушення ЗАТ "УТК" пп. 7.4. п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість», у результаті чого занижено податок на додану вартість на
загальну суму 750,00
грн. з квітня по грудень 2004 року та в грудні 2005 року, а також завищено від'ємне значення по податку на
додану вартість за січень 2005 року в сумі 231,00 грн.
В ході перевірки встановлено,
що ЗАТ «Українська технологічна компанія» мала фінансово-господарські відносини
з яким у перевіряємий період було укладено ряд договорів.
між відповідачами укладено договір купівлі-продажу №1806/04-Т від 18.06.2004,
згідно з яким відповідач-1 зобов'язаний був передати, а відповідач-2 прийняти
та оплатити обладнання, матеріали та інші товари народного вжитку.
договір позивач і просить визнати недійсним, посилаючись на наступне.
відповідно до висновку Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру
Головного управління МВС в м. Києві спеціаліста Костецького В.С. № 100 від
30.01.2007 щодо дослідження підпису від імені директора ТОВ «А.С.Т» - ОСОБА_1,
встановлено, що підпис від її імені
виконано ймовірно не ОСОБА_1, а іншою особою.
Відповідно до висновку спеціаліста № 1118 від 03.11.2006 року зображення
підписів від імені ОСОБА_1, які є на податкових накладних, виданих при
реалізації спірного договору, виконані ймовірно не нею, а іншою особою.
На підставі викладеного позивач вважає, що спірне господарське зобов'язання
вчинено з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства при
наявності умислу у однієї сторони - ТОВ "А.С.Т.".
Крім того, 14.07.2004 року Шевченківським районним судом м. Києва було
прийнято рішення про задоволення позову ОСОБА_2 до ТОВ "А.С.Т.",
ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_1, про визнання гр. ОСОБА_2 непричетним до створення та діяльності ТОВ
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що
фактичними обставинами справи та наданими в їх підтвердження доказами не
підтверджується наявність у відповідачів умислу на укладення угоди з метою
суперечною інтересам держави та суспільства.
Згідно з пп. 7.4.5 п. 7.4
ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" не
дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті
не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт
(послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує
перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).
Судом першої інстанції правомірно враховано, що відповідно до акту перевірки суми податку
на додану вартість згідно податових накладних, виписаних
ТОВ "А.С.Т.", не були виключені
зі складу податкового
Не є беззаперечними і посилання позивача на висновки спеціалістів щодо
дійсності підпису директора ОСОБА_1, оскільки позивачем взагалі не вказано, які
саме податкові накладні були виписані ТОВ "А.С.Т." на виконання
спірного договору, чи буда проведена експертиза підпису саме на цих накладних.
Податкова та видаткові накладні, надані до матеріалів справи, підтверджують
загальна сума спірного договору, як зазначає позивач, склала 559737,34 грн.
доводів апеляційної скарги про відсутність у відповідача-2 волевиявлення на
укладення договору, оскільки підписи на фінансових документах зроблені не
особою, яка була директором підприємства, а також з врахуванням того, що
судовим рішенням визнано непричетним засновника ОСОБА_2 до створення ТОВ
«А.С.Т.», судова колегія зазначає наступне.
до ч. 1 ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з
перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки
особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією
особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він
представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.
Про виконання зобов'язань відповідачем-1
за спірним договором свідчать виписки по його особовому рахунку, надані до матеріалів справи.
підтвердження виконання договору сторонами позивачем надано копії податкової
накладної №181/3 від 16.07.2004 року на загальну суму 118070,92 грн., у т.ч. ПДВ
Вищезазначеними документами
підтверджується факт виконання договору його сторонами. З боку контрагентів за
спірним договором жодних заперечень (зауважень) щодо його виконання не
надходило, договір не оспорювався.
стороною угоди вчинено дії, які свідчать про її схвалення, а тому вимога про
визнання такої угоди недійсною з мотивів відсутності належних повноважень
представника на укладення угоди задоволенню не підлягає.
Судовою
колегією при прийнятті рішення також враховується, що відповідачі протягом
укладення та виконання спірного договору подавали податкову звітність у
відповідності до вимог законодавства, що підтверджується актом про результати планової
виїзної перевірки дотримання вимог валютного та податкового законодавства ЗАТ
«Українська технологічна компанія» за період з 01.01.2004 року по 01.01.2006 року.
Окрім того, санкції, передбачені ч. 1 ст. 208 ГК Украни, є конфіскаційними,
стягуються за рішенням суду в доход держави за порушення правил здійснення
господарської діяльності, а тому такі санкції не є цивільно-правовими, а є
адміністративно-господарськими як такі, що відповідають визначенню ч. 1 ст. 238
санкції можуть застосовуватись лише протягом строків, встановлених ст. 250 ГК
Судом першої інстанції вірно відзначено, що позивач звернувся до суду
більше ніж через два роки з дня укладення оспорюваної угоди, а тому ним
пропущено строк для застосування адміністративних санкцій.
Доводи ДПІ у Голосіївському районі м. Києва
спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам
чинного законодавства.
ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд
скаргу Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва залишити
Господарського суду м. Києва від 24 липня 2007 року залишити без змін.
Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
суддя

Судді: