Справа № к-26221/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого
Співака В.І.,

суддів Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

Заїки М.М.,

Загороднього А.Ф.,

при
секретарі Дашківській О.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1.
на постанову апеляційного суду Житомирської області від 04.07.2006р. по справі
за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі,
обласного центру з нарахування та виплати пенсій та допомоги головного
управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної
державної адміністрації, управління праці та соціального захисту населення
Овруцької районної державної адміністрації, головного управління праці та соціального
захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації та головного
управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення
невиплачених коштів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», -

встановила:

У
липні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до Овруцького
районного суду Житомирської області з позовом до
управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі, обласного центру з
нарахування та виплати пенсій та допомоги головного управління праці та
соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації,
управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної
адміністрації, головного управління праці та соціального захисту населення
Житомирської обласної державної адміністрації та головного управління
Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення невиплачених
коштів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Овруцького
районного суду Житомирської області від 03.03.2006р. позов ОСОБА_1 було
задоволено частково. Стягнуто з обласного центру з нарахування та виплати
пенсій та допомоги Головного управління праці і соціального захисту населення
Житомирської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 допомогу у
зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва за
період з 01.07.2002р. по 30.06.2005р. в сумі 2 914грн. (ст. 37 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»). Стягнуто з управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі на користь ОСОБА_1
підвищення до пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях
радіоактивного забруднення за період з 01.12.2002р. по 30.11.2005р. в сумі 14
570, 39грн. (ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі, віднесеній до категорії 3 в сумі 813грн
(ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»). В задоволені позову до
управління праці та соціального захисту населення Овруцької районної державної
адміністрації, головного управління праці та соціального захисту населення
Житомирської обласної державної адміністрації та головного управління
Пенсійного фонду України в Житомирській області відмовлено за безпідставністю.

Постановою апеляційного
суду Житомирської області від 04.07.2006р. апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської
області було задоволено частково. Постанову
Овруцького районного суду Житомирської області від 03.03.2006р.
скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить постанову апеляційного суду Житомирської області від 04.07.2006р. скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши наведені доводи в касаційній
скарзі, рішення судів щодо застосування судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції було
встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні праці та соціального
захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, як потерпілий від
аварії на Чорнобильській АЕС, а також на обліку в управлінні Пенсійного фонду
України в Овруцькому районі, де отримує додаткову пенсію, як потерпілий 3
категорії і підвищення до пенсії, як проживаючий в зоні гарантованого
добровільного відселення. Оскільки позивачу, компенсаційні виплати
виплачувалися, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 26.07.1996р. № 836, а не статей 37, 39, 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він звернувся до суду.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Абзацом 2 частини 1 статті 37 Закону
України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено,
що громадянам, які проживають на територіях радіоактивного забруднення,
виплачується щомісячна грошова допомога у зв'язку з обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного
господарства у зоні гарантованого добровільного відселення в розмірі 40
процентів від мінімальної заробітної плати.

Згідно частини 2 статті 39 вищенаведеного Закону пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які проживають у зоні гарантованого добровільного
відселення встановлюється у розмірі двох мінімальних заробітних плат.

Зі змісту вимог законів України про встановлення розмірів
мінімальних заробітних плат на 2003-2005 роки не вбачається будь-яких обмежень
щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою
реалізації норми статей 37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Встановлений постановою КМУ № 836 у 1996 році розмір
щорічної допомоги громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного забруднення, у зв'язку з обмеженим споживанням
продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства
та допомога громадянам, які працюють на території радіоактивного забруднення
протягом тривалих років не змінювався і не відповідає розміру, встановленому
іншими законами України. Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет
Міністрів України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то
виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними
нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягають саме статті
37, 39 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та законодавство щодо розмірів мінімальних заробітних плат
на 2003-2005 роки, а не Постанова Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996р. № 836.

Однак колегія судів не може погодитися з висновками суду
першої інстанції щодо розміру стягнутої додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі, віднесеній до категорії 3.

Відповідно до частини 2 статті 51 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 3, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається
у розмірі 25 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Отже, у статті 51 Закону йдеться не про конкретний розмір
додаткової пенсії, а про відсоток від мінімальної пенсії за віком.

Розмір пенсії, встановленої статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка
виплачується за рахунок коштів державного бюджету, визначається Кабінетом
Міністрів України, оскільки за правилами статті 11 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», саме до відання Кабінету Міністрів України належать питання,
пов'язані з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених пенсійним
законодавством.

Згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 03.01.2002р. № 1 «Про підвищення розміру пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» розрахунок додаткових
пенсій, передбачених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
здійснюються виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком 19, 91грн.

Отже, розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю в сумі 4, 98грн. (19,91 х 25%)
встановлений органами Пенсійного фонду України цілком правомірно і відповідає
нормам вищенаведеного законодавства.

Оскільки у справі немає необхідності
досліджувати нові докази або встановлювати обставини, а судове рішення, яке
змінюється, є помилковим тільки в зазначеній частині, касаційну скаргу слід
задовольнити частково, постанову апеляційного суд скасувати, а постанову суд
першої інстанції змінити.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 225, 230
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

постановила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову апеляційного суду Житомирської області від 04.07.2006р. -
скасувати.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від
03.03.2006р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі, обласного центру з нарахування та виплати
пенсій та допомоги головного управління праці та соціального захисту населення
Житомирської обласної державної адміністрації, управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної державної адміністрації, головного
управління праці та соціального захисту населення Житомирської обласної
державної адміністрації та головного управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області про стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» змінити, виклавши резолютивну частину в такій
редакції:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
з обласного центру з нарахування та виплати пенсій та допомоги Головного
управління праці і соціального захисту населення Житомирської обласної
державної адміністрації на користь ОСОБА_1 допомогу у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування місцевого виробництва за період з 01.07.2002р.
по 30.06.2005р. в сумі 2 914грн. (ст. 37 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»). Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Овруцькому
районі на користь ОСОБА_1 підвищення до
пенсії непрацюючим пенсіонерам, які проживають на територіях радіоактивного
забруднення за період з 01.12.2002р. по 30.11.2005р. в сумі 14 570, 39грн. (ст.
39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

В
задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко

М.М. Заїка

А.Ф. Загородній