Справа № 2а-2558/2008
Суддя: Данилова М.В.
Дата ухвалення: 2008-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-2558/08

“20” лютого 2008 року м. Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого -
Судді Данилової М.В.,

при секретарі -
Ланцевич Я.П. ,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до
ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова про визнання недійсними рішень,

встановив :

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою та просить визнати недійсними податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Комінтернівському районі м. Харкова № /0 від
10.01.2008р. та № /0
від 10.01.2008р.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що він самостійно обрав спосіб
оподаткування доходів за єдиним податком шляхом
отримання свідоцтва про сплату єдиного податку та сплачував щомісячно
єдиний податок, розмір якого встановлений Харківською міською радою.

Відповідно до п.1 Указу Президента
України «Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єкта малого
підприємництва» від 28.06.1999р. №746/99 зі змінами і доповненнями, виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)
вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на
розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг), тобто сума фактично отриманих
грошових коштів, які вносяться на розрахунковий рахунок та в касу
тільки в грошовій формі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав,
обґрунтовуючи свою позицію з приводу дотримання ФО-П ОСОБА_1 вимог п.1 Указу
Президента №746 тим, що бартерні операції
не є виручкою від реалізації товарів (робіт, послуг), виходячи зі змісту
Указу №746, вартість одержаних товарів
не включається до обсягу виручки та відповідно до п.6 зазначеного Указу фізична особа-підприємець, платник єдиного
податку, не є платником податку на
прибуток та податку з доходів фізичних
осіб.

В зв'язку з чим вважав, що
застосування норм Закону України від 28.12.94 №344/94-ВР «Про
оподаткування прибутку підприємств» (в редакції Закону України від 22.05.1997р
№283/97 -ВР) та Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» до
діяльності фізичної особи-підприємця, платника єдиного податку, є безпідставним
та незаконним.

Також, зазначив, що відповідно до
п.2 Указу №746, відповідно до якого сплачена сума єдиного податку є
остаточною і не включається до перерахунку загальних податкових
зобов'язань платника податку. Також зазначив, що
фахівці податкової служби безпідставно нарахували податкове зобов'язання з ПДВ
в грудні 2006р., яке сплачено у листопаді 2006р.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував,
посилаючись на п.1 Указу Президента «Про спрощену систему оподаткування, обліку
і звітності суб'єкта малого підприємництва» від 28.06.1999р. №746/99 зі змінами
і доповненнями, норми Закону України від 28.12.1994р. №334/94-ВР „Про
оподаткування прибутку підприємств” (редакції Закону України від 22.05.1997р.
№283/87-ВР), ст.ст. 241,242 ЦК України, згідно з яким бартер (товарній обмін) -
це господарська операція , яка передбачає проведення розрахунків за товари
(роботи, послуги) у будь-якій формі, іншій ніж грошова, включаючи будь-які види
заліку та погашення взаємної заборгованості, в результаті яких не
передбачається зарахування коштів на рахунки продавця для компенсації вартості таких товарів
(робіт, послуг), а тому вважає, що
вартість одержаних товарів включається до обсягу виручки, ст. 13 Декрету КМУ
№13-92 від 26.12.1992р. „Про прибутковий податок з громадян” із змінами та
доповненнями, відповідно до якої нарахована сума податку з доходів фізичних
осіб.

З приводу нарахування позивачу податкових зобов'язань з податку на
додану вартість, відповідач посилається на порушення п.7.3.1.
п.7.3. ст.7 Закону України від 03.04.1997р. №168/97-ВР «Про податок на додану
вартість» із змінами та доповненнями, але в судовому засіданні останнім не
доведено суть порушення, з обов'язковим посиланням на первинні документи.

В свою чергу, представник відповідача вважає висновки документальної
перевірки обґрунтованими, а податкові повідомлення-рішення такими, які відповідають нормам чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та
необхідність їх задоволення, виходячи при цьому з наступного.

Судом встановлено, що за податковим повідомленням-рішенням №
/0 від 10.01.2008р.
позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем податок з
доходів фізичних осіб в розмірі 30 119,59 грн. за порушення п.1 Указу
Президента «Про спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єкта
малого підприємництва» від 28.06.1999р. №746/99 зі змінами і доповненнями, ст. 13 Декрету КМУ №13-92 від 26.12.1992р.
„Про прибутковий податок з громадян” із змінами та доповненнями.

Рішенням про застосування фінансових санкцій від 10.01.2008р. №
/0 до позивача застосована
фінансова санкція у розмірі 250,00 грн.
за порушення вимог п.7.3.1. п.7.3. ст.7 Закону України від 03.04.1997р.
№168/97 ВР «Про податок на додану вартість» із змінами та доповненнями, що
призвело до заниження податкових зобов'язань на суму 500,00
грн.

Підставою для прийняття податкових повідомлень-рішень № /0 від
10.01.2008р. та №
/0 від 10.01.2008р є акт № 3907/17-215/ від 17.12.2007р.
планової виїзної документальної перевірки
фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (ІПН ) з питань дотримання вимог податкового законодавства
за період з 01.10.2004 року по 30.09.2007р.
Перевірка проводилась з 22.11.2007р. по 12.12.2007 року. Акт перевірки
отримано представником позивача 24.12.2007р.

За п.4 „Висновки” акту
перевірки ФО-П ОСОБА_1порушено п.1, п. 4
Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку і
звітності суб'єкта малого підприємництва» від 28.06.1999р. №746/99 зі змінами і
доповненнями, ст. 13 Декрету КМУ №13-92
від 26.12.1992р. „Про прибутковий податок з громадян” із змінами та
доповненнями, що призвело до заниження сум валового доходу за період І кв. - ІІ
кв.2007р. на суму 451263,93 грн., до заниження валових витрат за період І кв. -
ІІ кв.2007р. на суму 250466,67
грн., в зв'язку з чим сума нарахованого
податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за
період І кв. - ІІ кв.2007р. склала 30 119,59 грн. та встановлено порушення
п.7.3.1. п.7.3. ст.7 Закону України від 03.04.1997р. №168/97 ВР «Про податок на
додану вартість» із змінами та доповненнями, що призвело до заниження податкових
зобов'язань у грудні 2006р. на суму 500,00 грн.

З приводу визначення зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб суд
зазначає, що відносно визначення суми виручки в акті перевірки ДПІ у Комінтернівському районі м. Харків
відмічає «при перевірці виявлені розбіжності між даними підприємця (дані звітів
суб'єкта малого підприємництва-фізичної особи - платника єдиного податку) та
даними перевірки (дані банківських виписок), щодо визначення обсягу виручки від
реалізації продукції.» (стор. Акту 7), але розбіжності виявлені не за даними банківських
виписок, а згідно підсумкових даних за книгою обліку доходів та витрат,
банківських виписок, накладних, видаткових накладних, податкових накладних.
(стор. Акту 8).

Окремих даних по конкретним
первинним документам акт не містить.

Фахівці податкового органу дійшли висновку, що сума бартерних операцій за
період ІІІ кв. - ІV кв. 2006р. у сумі 387167,46 грн., за період І кв. - ІІІ кв.
2007р. в сумі 59355,39 грн. не була включена до обсягу виручки від реалізації продукції,
в зв'язку з чим позивачем перевищено обсяг виручки 500 тис. грн. на рік.

З зазначеним погодитися не можливо, виходячи з наступного.

Діяльність фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему
оподаткування, регулюється Указом Президента України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку і звітності суб'єкта малого підприємництва» від
28.06.1999р. №746/99 зі змінами і доповненнями.

Умовами запровадження спрощеної системи оподаткування фізичними особами,
які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи є
кількість найманих осіб, що знаходяться у трудових відносинах з суб'єктом
підприємницької діяльності, включаючи членів їх сімей, протягом року не більше 10 осіб та обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Відповідно до п.1 Указу № 746 виручкою від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення
операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Виходячи з того, що на розрахунковий
рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів,
робіт, послуг) може бути отримано оплата тільки в грошовій формі, суд
вважає доводи позивача обґрунтованими.

За довідкою відділення №21 філії ХГРУ ЗАТ „Приватбанк” з 01.07.2006р. по
31.12.2006р. ФО-П ОСОБА_1отримало по рахунку № 8001 сплату за товар
на суму 228 294,44 грн.

Норми Указу №746 про застосування спрощеної системи оподаткування не
містять заборони щодо здійснення фізичними особами-підприємцями розрахунків
шляхом проведення бартеру.

Таким чином, відсутні підстави для визначення податкового зобов'язання до
позивача по податку з доходів фізичних
осіб.

З приводу нарахування податкового зобов'язання з податку на додану вартість
та застосування штрафних санкцій суд зазначає таке: ФО-П ОСОБА_1був
зареєстрований як платник ПДВ 22.06.2006р., свідоцтво №81669007, видане ДПІ у
Комінтернівському районі м.Харкова; у перевіряємому періоді позивач обчислював
та сплачував податок на додану вартість згідно вимог Закону України „Про
податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР із змінами та
доповненнями.

За п.4 „Висновки” акту перевірки встановлено порушення п.7.3.1. п.7.3. ст.7
Закону України від 03.04.1997р. №168/97-ВР «Про податок на додану вартість» із
змінами та доповненнями, що призвело до заниження податкових зобов'язань у грудні 2006р. на суму 500,00 грн.

В акті перевірки ДПІ у
Комінтернівському районі м. Харків зазначає, що при перевірці сум коштів, які
надійшли на розрахунковий рахунок та у готівковій формі приватного підприємця
від продажу товарів виявлено заниження податкових зобов'язань між даними
перевірки та даними підприємця щодо
визначення обсягу податкових зобов'язань, але не вказано яким чином це
заниження встановлено та якими конкретними документами це підтверджується.

В акті перевірки не проаналізовано та не враховано реєстр отриманих та
виданих податкових накладних платника податку ФО-ПОСОБА_1

Відповідно до п. 7.3.1. п.7.3. ст.7 Закону №168 датою
виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається
дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника)
на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що
підлягають поставці, а у разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові
грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при
відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що
обслуговує платника податку; або дата відвантаження товарів.

Визначаючи суму податкових зобов'язань в грудні 2006р. - 500,00 грн. податковий
орган погодився з тим, що у листопаді 2006р. врахована предоплата за товар у
розмірі 3 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 500,00 грн., що сплачено по угоді з
ВАТ «Мукачевприбор» та загальна сума податкових зобов'язань у
листопаді 2006р. складала 68 833,00 грн., яка
складається з податкових зобов'язаннь в розмірі 68 333,00 грн. по
відвантаженим товарам на суму 40 9997,38 грн. та 500,00 грн. податкових зобов'язаннь по отриманій
предоплаті на суму 3 000,00 грн.

Таким чином,
податкові зобов'язання з ПДВ, що
підлягають сплаті у листопаді- грудні 2006р. позивачем визначені правильно.

Відповідно до Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та
валютного законодавства суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними
особами, затвердженого Наказом ГНАУ № 326 від 11.06.2004р. факти виявлених
порушень податкового та валютного
законодавства повинні викладатися в акті документальної перевірки фахівцями податкового органу чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які
зафіксовані за обліком та підтверджують наявність зазначених фактів. В свою
чергу, за описом порушень, які викладені у акті перевірки №
3907/17-215/ від 17.12.2007р. ДПІ у Комінтернівському районі м.
Харків, не можливо встановити їх наявність.

Окремо суд зазначає, що ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова порушено Регламент адміністрування податків,
зборів, (обов'язкових платежів)”, затверджений
наказом ГНАУ №62 від 09.02.2006р. з приводу строків прийняття податкових
повідомлень-рішень за актом перевірки.

Таким чином, оскаржені податкові повідомлення-рішення є неправомірними.

На підставі викладеного, Закону України «Про податок з доходів фізичних
осіб» , Закону України «Про податок на додану вартість», Указу Президента «Про
спрощену систему оподаткування, обліку і звітності суб'єкта малого
підприємництва» та керуючись ст. ,ст.
160,161,162,163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 до ДПІ у
Комінтернівському районі м. Харкова про визнання недійсними рішень - задовольнити повністю.

Визнати недійсними податкові
повідомлення-рішення ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова від 10.01.2008р.
№ /0 та № /0.

Стягнути з державного бюджету на
користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 3,40 грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана в строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний суд
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня складення постанови в повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України .

Повний текст постанови складено та
підписано 25 лютого 2008 року.

Головуючий
суддя /підпис/ М.В. Данилова

Оригінал
зберігається в справі суду.

З
оригіналом згідно.

Головуючий
- СУДДЯ :