Справа № К-3151/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2007 року м. Київ
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :
суддів : Бутенка В.І.(доповідач),
розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Краматорського загону державної пожежної охорони
№3 Управління пожежної безпеки в Донецькій області Міністерства України з
надзвичайних ситуацій про виплату надбавки до посадового окладу, перерахунок
заробітної плати та стягнення моральної шкоди, -
В лютому 2004 року ОСОБА_1. звернувся до суду із вказаним позовом, в якому
зазначав, що він з 1990 року працював у Краматорському загоні державної
пожежної охорони № 3 (далі - Краматорський ЗДПО № 3)на посаді пожежного, а в
подальшому командира відділення професійної пожежної частини 121 (далі -
ППЧ-121), і, відповідно до Указу Президента України від 4 жовтня 1996 року N
926/96 в редакції Указу Президента України від 31.08.2001 року № 771 і наказів
Міністерства внутрішніх справ України № 200 від 16.03.2001 року та від
11.09.2003 року № 779, йому повинна була
нараховуватись і виплачуватись надбавка до посадового окладу в розмірі 100 %,
однак відповідач цієї надбавки до жовтня 2003 року не виплачував.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути на його користь з
Краматорського ЗДПО № 3 невиплачену надбавку до посадового окладу в розмірі
100% за період з 01.10.2001 року по 07.10.2003 року, стягнути з відповідача
перерахунок його заробітної плати за період 01.05.2003 року по 31.01.2004 року
та на відшкодування моральної шкоди 2000 грн.
Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 12 серпня 2004
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 26
січня 2005 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, представник позивача
ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та направити справу
на новий судовий розгляд.

В скарзі він посилається на порушення судами норм матеріального і
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як видно з матеріалів справи, судами при ухваленні оскаржених судових
рішень не були з'ясовані суттєві для правильного вирішення справи обставини та
неправильно застосовано норми матеріального права.

Так, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив
з того, що дія Указу Президента України від 4 жовтня 1996 року N 926/96
"Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та
оплати праці працівників органів внутрішніх справ" із змінами, внесеними
Указом Президента України від 31 серпня 2001 року N 771/2001, не поширюється на
спірні правовідносини, оскільки позивач не мав спеціального звання рядового чи
начальницького складу органів внутрішніх справ, з чим погодився і суд
апеляційної інстанції.

Однак такий висновок є помилковим і не відповідає вимогам закону.

Згідно Указу Президента України від 4 жовтня 1996 року N 926/96 "Про
умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати
праці працівників органів внутрішніх справ" із змінами, внесеними Указом
Президента України від 31 серпня 2001 року N 771/2001, особам рядового, а також
середнього і старшого начальницького складу органів внутрішніх справ
встановлені щомісячні надбавки в розмірі 100 відсотків, вищого начальницького
складу - у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового
забезпечення та надбавки за вислугу років), а працівникам - у розмірі
100 відсотків посадових окладів.

Цим же Указом передбачено, що Кабінет Міністрів України під час підготовки
проекту Державного бюджету України на 2002 рік повинен був передбачити видатки
на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів
внутрішніх справ та заробітну плату працівників Міністерства внутрішніх справ
України з урахуванням надбавок, встановлених цим Указом.

Однак судами не надано належної правової оцінки тій обставині, що
Професійна пожежна частина 121, в якій працював позивач, була структурним
підрозділом Краматорського загону державної пожежної охорони №3, який у
2001-2002 роках входив до складу Управління пожежної безпеки Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій області. Тобто судом достовірно не
встановлено, чи є працівники ППЧ-121 Краматорського ЗДПО №3 працівниками системи
Міністерства внутрішніх справ.

Поза увагою суду залишились наказ Міністерства внутрішніх справ України №
779 від 11 вересня 2001 року та наказ Управління Міністерства внутрішніх справ
України № 441 від 24 вересня 2001 року, якими передбачалась виплата надбавок
відповідно до Указу Президента України від 31 серпня 2001 року N 771/2001
працівникам системи Міністерства внутрішніх справ України, які не мають
військових та спеціальних звань рядового та начальницького складу.

Також залишилась без відповідної оцінки інформація Контрольно-ревізійного
управління в Донецькій області щодо безпідставного ненарахування іншим
працівникам ППЧ-121 Краматорського ЗДПО №3, які не мають військових та
спеціальних звань, вказаної надбавки.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
неповно встановив обставини справи та неправильно застосував норми
матеріального права, внаслідок чого дійшов передчасного висновку щодо відмови
ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Вказані порушення норм матеріального і процесуального права не були
виправлені і судом апеляційної інстанції.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що судами були допущені
порушення норм процесуального права, які призвели до ухвалення ними незаконних
рішень.

За таких обставин, згідно вимог ст. 227 КАС України, оскаржені судові
рішення підлягають скасуванню, а справа
направленню до суду першої інстанції на новий судовий розгляд, під час якого
суду слід врахувати наведене та у відповідності із вимогами закону вирішити цей
спір.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 222, 223, 227, 230 КАС України, колегія суддів,
-

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_1, задовольнити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 12 серпня 2004
року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 26 січня 2005 року
скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду касаційної інстанції може
бути оскаржено до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :