Справа № К-19536/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2007-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 листопада 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого-судді:
Смоковича М.І.,

суддів: Панченка О.І., Лиски Т.О.,
Сороки М.О., Штульмана І.В.,

при секретарі: Мацюк Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку касаційного
провадження справу за касаційною скаргою Державного підприємства
"Завод ім. В.О. Малишева" на рішення Комінтернівського районного суду
м. Харкова від 28 квітня 2005 року й
ухвалу апеляційного суду Харківської області від 01 березня 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Завод ім. В.О.
Малишева" про перерахунок заробітної плати, -

встановила:

В липні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ДП "Завод імені В.О. Малишева" про перерахунок розміру заробітної
плати за час його роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в
період з 4 жовтня по 4 листопада 1986 року.

В обґрунтування позовних вимогОСОБА_1 посилався на те, що
працював старшим майстром в цеху №377 ДП "Завод імені В.О. Малишева"
та у зв'язку з аварією на ЧАЕС перебував на військових зборах у зазначений
період де відпрацював в радіоактивній зоні 32 дні по 6 годин у складі
військової частини 15734.

На підприємстві йому була виплачена заробітна плата в
розмірі 1680 крб., але в серпні 2003 року він дізнався про існування
нормативно-правових актів, прийнятих урядом під грифами "Таємно" і
"Для службового користування", якими передбачались під­вищені ставки,
надбавки, доплати за роботу у святкові, вихідні дні, в нічний час тощо і які не
були відповідно враховані для нарахування його зарплати., а саме - збільшення
розміру погодженої тарифної ставки на 100%, премії в розмірі 60% підвище­ної
ставки за фактично відпрацьований час, оплата в подвійному розмірі у вихідні та
святкові дні та неправильно врахований коефіцієнт кратності за роботу в зоні
відчуження.

У зв'язку з цим позивач просив суд визнати такі дії
відповідача незаконними, зобов'язавши під­приємство провести перерахунок
належної йому заробітної плати за час участі в ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС та видати нову довідку про заробітну плату у відповідності з вимогами
діючого на той момент законодавства і нормативних актів для нарахування нового
розміру пенсії, згідно до розрахунку від 4 квітня 2005 року в розмірі 2367 крб.
77 коп.

Рішенням
Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2005 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 01 березня 2006 року, позовні вимогиОСОБА_1 було задоволено та зобов'язано відповідача
видати позивачу довідку про заробітну плату в розмірі 2367,77 крб. за період з
04.10.1986 р. по 04.11.1986 р.

Допущено негайне виконання рішення.

Не погоджуючись із постановленими по справі судовими
рішеннями, ДП "Завод ім. В.А. Малишева" звернулося до Верховного Суду
України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм
матеріального права, просило вказані судові рішення скасувати, ухваливши нове
рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 22.05.2006 р.
на підставі ст. 327 ЦПК України, ст. 210 КАС України касаційну скаргу було
передано до Вищого адміністративного суду України для вирішення.

Заслухавши доповідача та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає розгляду
у Вищому адміністративному суді України з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового вирішення.

Справа адміністративної юрисдикції (адміністративна
справа) - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий
спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень (п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єкт владних
повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що спірні
правовідносини у справі виникли між громадянином з однієї сторони та
господарюючим суб'єктом - з іншої. Предметом спору в даному випадку є
відносини, що випливають з трудових (за відсутності ознак публічної служби).

Таким чином, зазначений спір не є адміністративним,
оскільки заявлені у справі вимоги не пов'язані зі здійсненням суб'єктом владних
повноважень управлінських функцій у сфері реалізації публічної влади.

Визначена ст. 17 КАС України компетенція адміністративних
судів на цей спір не поширюється.

Крім того, за правилами глав 29-32, 36 ЦПК України 1963 року
розгляд даної справи в судах не здійснювався, спір вирішено в порядку позовного
провадження згідно ЦПК України 1963 року судом першої інстанції та здійснено
апеляційний перегляд згідно ЦПК України 2004 року, а тому у відповідності до
п.7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України повноваження з перегляду судових рішень, постановлених у даній справі,
не належать до компетенції адміністративного суду.

Згідно правил інстанційної підсудності судом касаційної
інстанції у цивільних справах є Верховний Суд України.

Відповідно до ч.1 ст. 221 КАС України, касаційний розгляд
здійснюється колегією суддів у складі не менше п'яти суддів за правилами
розгляду справи судом першої інстанції з урахуванням особливостей, встановлених
цією главою.

Згідно ч.1 ст. 228 КАС України, суд касаційної інстанції
скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без
розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155
і 157 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 157 КАС України, суд закриває
провадження в справі, якщо її не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Зважаючи на те, що справа підлягає перегляду в порядку
визначеному цивільним процесуальним законодавством, касаційне провадження,
відкрите ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 березня 2007 року
підлягає закриттю, а справа - направленню за належністю до Верховного Суду
України.

Керуючись ст.ст. 157, 221, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, п.п. 7, 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України колегія суддів, -

ухвалила:

Закрити касаційне провадження відкрите за касаційною
скаргою Державного підприємства "Завод ім. В.А. Малишева" на рішення
Комінтернівського районного суду м. Харкова
від 28 квітня 2005 року й ухвалу апеляційного суду Харківської області
від 01 березня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства
"Завод ім. В.О. Малишева" про перерахунок заробітної плати, а справу
направити за належністю до Верховного Суду України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та
згідно правил, встановлених ст. 237 КАС України, може бути оскаржена до
Верховного Суду України.

Судді: