Справа № к-21761/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого
Співака В.І.,

суддів Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

Заїки М.М.,

Загороднього А.Ф.,

при
секретарі Проценко О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні касаційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від
21.01.2004р. та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 13.04.2004р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення
Сумської обласної державної адміністрації та управління Пенсійного фонду
України в Зарічному районі м. Суми про відновлення виплати пенсії, -

встановила:

У
червні 2002 року ОСОБА_1 звернувся до Зарічного
районного суду м. Суми з позовом до управління праці та соціального захисту
населення Сумської обласної державної адміністрації та управління Пенсійного
фонду України в Зарічному районі м. Суми про відновлення виплати пенсії, як
особі льотного екіпажу повітряного судна цивільної авіації.

Рішенням Зарічного
районного суду м. Суми від 21.01.2004р. у задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області
від 13.04.2004р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21.01.2004р. залишено без змін.

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу,
в якій просить рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21.01.2004р.
та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 13.04.2004р. скасувати, та направити справу на новий судовий розгляд до
суду першої інстанції.

Перевіривши наведені доводи в касаційній
скарзі, рішення судів щодо застосування судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції було
встановлено, що позивачу, як працівнику авіації (льотного складу) з 1990 року
була призначена пенсія за вислугу років на загальних підставах, відповідно до
Закону України «Про пенсійне забезпечення». З грудня 1999р., в зв'язку з
внесенням змін в статтю 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від
17.11.1999р., позивачу було проведено перерахунок пенсії, яку він отримував до
серпня 2000р. З серпня 2000р. розмір пенсії позивача було зменшено, оскільки
при перерахунку пенсії, органами Пенсійного фонду, було припущено помилку.

Законом України «Про внесення змін
до деяких законів України» від 17.11.99 року частину 3 статті 53 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» було викладено у такій редакції: «Працівникам
льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної
авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам)
і бортоператорам які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії
обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за
вислугу років (частина 1 статті 64 та статей 65, 66, 69), одержуваного перед її
припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами 1-3, статті 19
та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85%
заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75% заробітку для осіб
льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які
виконують спеціальні роботи в польотах, не можуть перевищувати 2,5 величини
середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузі економіки України, за
календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія».

Відповідно
до підпункту "в" пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України № 418 від 21.07.92 року під час
підвищення пенсій відповідно до рішень Уряду України середньомісячний
заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до
підпунктів "а" і "б" цього пункту, збільшується на
коефіцієнт зростання середньої заробітної плати працівників народного
господарства за місяць, що передує місяцю, з якого перераховуються пенсії,
порівняно з середньою заробітною платою працівників народного господарства, яка
враховувалась під час призначення (перерахунку) пенсії.

За
таких обставин положення зазначеного підпункту застосовуються лише у разі, коли
рішення про підвищення пенсії приймає Уряд України.

28.03.02
року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 374 «Про підвищення розмірів
пенсії, призначених відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», а також
пенсій, призначених відповідно до інших
законів України, які раніше не підвищувалися». Дія цієї постанови поширюється
на пенсії, призначені працівникам льотно-випробного складу суден цивільної
авіації відповідно до частини 3 статті 54 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», і передбачає збільшення пенсій з 01.04.02 року не працюючим пенсіонерам на
12%.

Інших рішень Уряду України, після
внесення 17.11.99 року змін до статті 53 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», про підвищення розміру пенсії працівникам льотного складу
цивільної авіації не приймалось.

Отже, виправлення у 2000 році органами Пенсійного фонду
помилки щодо помилкового застосування коефіцієнту збільшення середньомісячного
заробітку і приведення розміру пенсії позивача у відповідність із вимогами
чинного законодавства не може вважатись зменшенням пенсії і порушенням прав
ОСОБА_1

Крім того, відповідно до частини 4 статті 15 Повітряного кодексу
України повітряне судно є цивільним, якщо воно зареєстровано у державному
реєстрі цивільних повітряних суден.

Отже судами першої та апеляційної інстанції, було
зроблено вірний висновок щодо відсутності правових підстав включення до стажу
роботи на повітряних суднах цивільної авіації, 10 років роботи у Товаристві
сприяння обороні, оскільки останнє відноситься до Міністерства оборони України
і відношення до цивільної авіації не має.

Таким чином судами першої
та апеляційної інстанції правова оцінка обставин по справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення
судів - без змін.

Керуючись
ст.ст. 212, 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 21.01.2004р. та ухвалу апеляційного суду
Сумської області від 13.04.2004р. по справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення Сумської обласної державної адміністрації та
управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми про відновлення
виплати пенсії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко

М.М. Заїка

А.Ф. Загородній

Згідно
з оригіналом Суддя
С.В. Білуга