Справа № К-4687/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Мироненка О.В.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи
за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Донецької
області від 18 грудня 2003 року у справі за скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на рішення виконавчого комітету Харцизької міської ради Донецької області, -

встановила:

В серпні 2003 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_2звернулися до суду зі скаргою про визнання недійсним та скасування
рішення виконавчого комітету Харцизької міської ради Донецької області №962 від
06.11.2002 р. "Про порядок організації і проведення на території міста
Харцизька недержавних масових громадських заходів політичного,
культурно-освітнього, спортивного, видовищного, релігійного характеру".

В обґрунтування скарги вказували,
що зазначене рішення порушує конституційні права громадян на участь в
управлінні державними справами, зборах та інших заходах, а також не відповідає
вимогам Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини,
оскільки обмежує право вибору місця проведення громадських заходів.

У зв'язку з цим заявники просили
суд визнати вказане рішення виконкому Харцизької міської ради від 06.11.2002 р.
незаконним та скасувати його, зобов'язати виконком негайно повідомити про
скасування цього рішення у засобах масової інформації та допустити негайне
виконання рішення суду.

Рішенням Харцизького міського суду
Донецької області від 15 вересня 2003 року скаргу ОСОБА_1., ОСОБА_2 було
задоволено та визнано незаконним і скасовано рішення виконавчого комітету Харцизької
міської ради від 06.11.2002 р. №962.

В решті вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Донецької області від 18 грудня 2003 року апеляційну скаргу Харцизької міської
ради задоволено та скасовано рішення суду першої інстанції. Постановлено нове
рішення, яким у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_1. та
ОСОБА_2звернулися до Верховного Суду України з касаційною скаргою в порядку
визначеному ЦПК України 1963 року, в якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права, просили вказане судове рішення
скасувати, а скасоване рішення
Харцизького міського суду від 15 вересня 2003 року залишити в силі.

Листом Верховного Суду України від
28.09.2005 р. на підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України зазначену касаційну скаргу було передано
до Вищого адміністративного суду України для вирішення в порядку касаційного
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні скарги, колегія суддів апеляційного суду
виходила з положень, закріплених у статті 39 Конституції України, згідно якої
громадяни мають право збиратися мирно, без зброї і проводити збори, мітинги,
походи і демонстрації, про проведення яких завчасно сповіщаються органи
виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування. Судом відзначено, що дана
норма Конституції відтворює положення, закріплені у ст.ст. 11, 16 Європейської
конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Обмеження щодо реалізації цього
права може встановлюватися судом відповідно до закону і лише в інтересах
національної безпеки та громадського порядку - з метою запобігання заворушенням
чи злочинам, для охорони здоров'я населення або захисту прав і свобод інших
людей.

Відповідно до вимог підпункту 3
пункту "б" ч.1 ст. 38 Закону України "Про місцеве самоврядування
в Україні", до повноважень органів місцевого самоврядування відноситься
вирішення відповідно до закону питань про проведення зборів, мітингів,
маніфестацій і демонстрацій, спортивних, видовищних та інших масових заходів;
здійснення контролю за забезпеченням при їх проведенні громадського порядку.

Як вірно зазначено апеляційним
судом, саме ці питання і знайшли своє відображення у рішенні виконкому
Харцизької міської ради №962 від 06.11.2002 р., в якому відтворені положення
передбачені законом, а не обмеження прав та свобод громадян на проведення
зборів.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що з'ясувавши в достатньо повному об'ємі
обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, суд
апеляційної інстанцій ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи
письмовими доказами.

Доводи касаційної скарги зазначені висновки суду не
спростовують та зводяться до незгоди
з ними.

Відповідно до ст. 86 КАС
України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази
за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

При вирішенні справи
судом правильно застосовані норми матеріального права, порушень норм
процесуального права, які б могли призвести до неправильного вирішення справи,
колегією суддів не встановлено.

Щодо посилань заявників у
касаційній скарзі на невідповідність апеляційної скарги вимогам ст. 293 ЦПК
України 1963 року, то слід зазначити, що відповідно до ст. 294 ЦПК України 1963
року виключне право вирішення питання про належність поданої скарги відноситься
до компетенції суду.

Відповідно до ч.1 ст. 224
КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення,
а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при
ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 2201,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а рішення апеляційного суду Донецької області від 18 грудня 2003
року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає, крім випадків,
передбачених ст. 237 КАС України.

Судді: