Справа № 22а-209/2007
Суддя: Литвиненко І.В.
Дата ухвалення: 2007-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а-209/2007
р. Головуючий
у 1 інст. - Рябота В.І.
Доповідач - Литвиненко І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
квітня 2007 року м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді: ПОЗЕГУНА М.І.

суддів: ЛИТВИНЕНКО
І.В., МЕЛЬНИЧЕНКО Ю.В.

при
секретарі: Гавриленко
Ю.В.

з
участю: ОСОБА_1,
представника відповідача Барабаша С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на
постанову Прилуцького міськрайонного суду від 16 лютого 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1до виконавчого комітету Прилуцької міської ради про поновлення
на посаді публічної служби, стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати постанову суду як незаконну
та необгрунтовану і прийняти нову постанову, якою задовольнити його вимоги.

Постановою суду відмовлено ОСОБА_1. у задоволенні позову до виконавчого
комітету Прилуцької міської ради про поновлення його на публічній службі на
посаді начальника управління житлово-комунального господарства та стягнення
середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

Апелянт в апеляційній скарзі вказує на те, що поза увагою суду залишився
той факт, що його було звільнено з посади під час знаходження у відпустці, без
попереджень, у зв'язку з чим він був позбавлений можливості звернутись з заявою
про продовження строку перебування на державній службі в органах місцевого
самоврядування до 5 років, що є порушенням його прав людини.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач з
05.05.2006 року по 04.06.2006 року повинен був перебувати у відпустці згідно до
розпорядження №29-0 від 05.05.2006 року, однак через перебування на лікарняному
з 22.05.2006 року по 09.06.2006 року та з 13.06.2006 року по 20.06.2006 року,
позивач повинен був вийти на роботу 21.06.2006 року так як ні заяви, ні
розпорядження про продовження перебування його
у відпустці не було, а
тому розпорядженням

Прилуцького
міського голови № 81 від 21.06.2006 року він був звільнений з займаної посади у
зв'язку з досягненням 17.06.2006 року граничного віку перебування на службі в
органах місцевого самоврядування.

Зважаючи на наведене, висновки суду про звільнення позивача не в період
знаходження у відпустці чи на лікарняному, проведення звільнення у
відповідності до вимог закону, зокрема ст. 18 Закону України „Про службу в
органах місцевого самоврядування", є обґрунтованими і підстави для
задоволення позову відсутні.

Доводи апелянта про порушення його права на залишення на службі в органах
місцевого самоврядування ще на п'ять років після досягнення граничного віку
перебування на державній службі, не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1. з
відповідною заявою не звертався і це питання є правом роботодавця за наявності
певних обставин.

Суд першої інстанції розглянув справу в межах заявлених вимог, з дотриманням
вимог матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування
постанови суду відсутні.

Керуючись ст.ст.
195, 199, 200, 205, 206, 212 КАС України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а
постанову Прилуцького міськрайонного суду від 16 лютого 2007 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з дня складання її в
повному обсязі і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею
законної сили.