Справа № 22а-3378/2007
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2007-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Рижиков В.Г. Справа
№ 22а-3378/07
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської обл. (№
2а-1395/07) Рядок
статзвіту № 22
Доповідач: Шавель Р.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 грудня 2007 року м.Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - судді Шавеля Р.М.,

суддів Олендера
І.Я. та Пліша М.А.,

при секретарі - Соколовській А.С.,

з участю осіб, які взяли участь у справі:

пред-ка відповідача: - Марківа І.П.,
довіреність № 770 від 01.08.2007р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Військової частини А2847 на постанову Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 18.12.2006р. і додаткову постанову Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської області від 23.03.2007р. у справі за позовом
ОСОБА_1 до Військової частини А2847 про стягнення недоплаченої надбавки за
безперервну військову службу, -

в с т а н о в и л а:

12.12.2006р. позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії командування
Військової частини А3432 по нарахуванню та виплаті йому щомісячної надбавки за
безперервну службу згідно з Указом Президента України № 389 від 05.05.2003р.
«Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх
справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та
Управління державної охорони України за безперервну службу» в заниженому
розмірі незаконними; зобов'язати відповідача виплатити різницю між фактично
виплаченою надбавкою за безперервну службу та надбавкою за безперервну службу у
розмірі 90 відсотків від його грошового забезпечення, враховуючи премію,
починаючи з 01.05.2003р. по 13.06.2005р.; стягнути з відповідача понесені
судові витрати (а.с.2-4).

Постановою суду від 18.12.2006р. позов ОСОБА_1
задоволений; визнано дії командування Військової
частини А3432 по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1 щомісячної надбавки за
безперервну службу згідно з Указом Президента України № 389 від 05.05.2003р.
«Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх
справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та
Управління державної охорони України за безперервну службу» в заниженому
розмірі незаконними; зобов'язано відповідача виплатити позивачу різницю між
належною йому сумою в розмірі 90 відсотків від його грошового забезпечення,
враховуючи премію, та фактично отриманою сумою, починаючи з 01.05.2003р. по
13.06.2005р. (а.с.15-18).

Ухвалою суду від 19.03.2007р. проведена заміна з
неналежного відповідача Військової частини А3432 на належного відповідача
Військову частину А2847, що знаходиться в м.Стрий Львівської обл. по
вул.Виговського, 15 (а.с.26).

Через відсутність вказівки в рішенні суду на суму, яка
підлягає стягненню з відповідача, 23.03.2007р. судом винесена додаткова
постанова по справі, відповідно до якої вирішено стягнути з Військової частини
А2847 в користь позивача 13832 грн. 06 коп. грошового забезпечення (а.с.30-31).

Не погодившись із вказаними судовими рішеннями, Військова
частина А2847 подала апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм
матеріального і процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення
для справи, які суд вважає встановленими, невідповідність висновків суду
обставинам справи, просить скасувати оскаржувані постанову і додаткову
постанову та залишити позовну заяву без розгляду.

Вказує, що в порушення ст.ст.7, 12 КАС
України при розгляді справи порушений принцип гласності і відкритості
адміністративного процесу, оскільки відповідача не було належним чином
повідомлено про дату, час та місце розгляду справи відповідно до ч.2 ст.33 КАС
України; також порушені вимоги ч.5 ст.107 КАС України про порядок відкриття
провадження в адміністративній справі.

При прийнятті рішення суд не врахував, що
Указ Президента України № 389/03 від 05.05.2003р. «Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, МВС України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління державної охорони України за
безперервну службу» передбачає граничний розмір надбавки за безперервну
військову службу залежно від стажу служби, ним також чітко визначено право
Міністра оборони України встановлювати військовослужбовцям щомісячні надбавки
за безперервну військову службу у Збройних Силах України в межах асигнувань,
які затверджені Законами України про Державний бюджет України на відповідний
рік на утримання Збройних Сил України.

В судовому рішенні не зазначено, в
чому саме полягає незаконність дій командування військової частини; позивачем
не надано, а судом не витребувано жодного доказу на підтвердження позовних
вимог (а.с.33-35).

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника відповідача на
підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну
скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.202 КАС України суд апеляційної
інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне
з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність таких
обставин; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи чи питання.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу у
Військовій частині А3432 в м.Мукачево у званні підполковника, за час
проходження якої дисциплінарних стягнень не мав; станом на 01.05.2003р. стаж
його безперервної військової служби складав понад 25 років (а.с.6-8).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того,
що, маючи стаж безперервної військової служби понад 25 років, згідно ч.3 ст.9
Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей» надбавка за безперервну службу понад 25 років повинна виплачуватися
позивачу в розмірі 90 відсотків грошового забезпечення.

Однак, у зв'язку з економією та відсутністю коштів у
Військовій частині А3432, правонаступником якої є Військова частина А2847
(а.с.24), дана надбавка виплачувалася позивачу в заниженому розмірі, у зв'язку
з чим перед позивачем виникла заборгованість з недоотриманої надбавки за
безперервну службу в розмірі 13832 грн. 06 коп., що підтверджується
відповідними довідками (а.с.9, 10, 23).

Між тим, вказані висновки суду про задоволення заявлених
вимог колегія суддів вважає безпідставними і необгрунтованими, оскільки Указ Президента України № 389/03 від 05.05.2003р. «Про
надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, МВС України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України
за безперервну службу» передбачає граничні розміри надбавок за безперервну
військову службу залежно від стажу служби: понад 5 років - до 10 відсотків,
понад 10 років - до 30 відсотків, понад 15 років - до 50 відсотків, понад 20
років - до 70 відсотків, понад 25 років - до 90 відсотків.

Наведеним Указом чітко визначено, що право встановлювати
військовослужбовцям щомісячні надбавки за безперервну військову службу у
Збройних Силах України надано Міністру оборони України в межах асигнувань, які
затверджуються Законами України про Державний бюджет України на відповідний рік
на утримання Збройних Сил України.

Відповідно до наказу Міністра оборони України № 149 від
26.05.2003р. «Про затвердження Інструкції про порядок і умови виплати
щомісячної надбавки за безперервну військову службу у Збройних Силах України»,
розміри цієї надбавки щорічно встановлюються, виходячи з наявного фонду
грошового забезпечення, за рішенням Міністра оборони України, збільшення такого
можливе лише шляхом внесення змін до Законів України про Державний бюджет на відповідний
рік.

Реалізовуючи надане вищевказаним Указом право
встановлювати військовослужбовцям щомісячні надбавки, визначати порядок та
умови їх виплати, Міністром оборони України були встановлені її розміри в межах
граничних розмірів, передбачених Указом, виходячи з наявного фонду грошового
забезпечення, збільшення якого можливе лише шляхом внесення змін до Законів
України про Державний бюджет на відповідний рік.

Наведені положення чинного законодавства та обсяги
виділених коштів Міністерству оборони України на 2003р. і 2004р. для виплати
зазначених надбавок судом першої уваги не були взяті.

Також, визнаючи незаконними дії командування відповідача
по нарахуванню та виплаті позивачу надбавки за безперервну службу в заниженому
розмірі, суд не навів в чому саме полягає незаконність дій командування
військової частини, не вказав підстави для твердження про виплату надбавки в
заниженому розмірі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи.

В той же час колегія суддів не знаходить підстав для
залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.195, п.3 ч.1 ст.198, п.1,
4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Військової частини А2847 задоволити
частково.

Постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської
області від 18.12.2006р. і додаткову постанову Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 23.03.2007р. скасувати та прийняти нову
постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової
частини А2847 про стягнення недоплаченої надбавки за безперервну військову
службу відмовити за безпідставністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом
одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий: Р.М.Шавель

Судді: І.Я.Олендер

М.А.Пліш