Справа № к-32717/06
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2008-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

16 січня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді Харченка В.В.,
суддів: Васильченко Н.В., Леонтович
К.Г., Кравченко О.О., Матолича С.В., при секретарі Мельник І.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Тернопільського
обласного військового комісаріату на
постанову Тернопільського міськрайонного суду від 9 серпня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Тернопільської області від 3 жовтня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного військового комісаріату про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Тернопільського міськрайонного суду від 9 серпня 2006 року, залишеною без змін
ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 3 жовтня 2006 року було
частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Тернопільського обласного
військового комісаріату та зобов'язано зарахувати премію в грошове
забезпечення, з якого нараховується пенсія з моменту призначення пенсії та
провести перерахунок розміру пенси 1 виплатити донараховану суму пенси за
період з моменту призначення пенсії по 01 січня 2003 року. В решті позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з
зазначеними судовими рішеннями Тернопільський обласний військовий
комісаріат звернувся з касаційною
скаргою, у якій просить постанову Тернопільського міськрайонного суду від 9
серпня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 3
жовтня 2006 року скасувати.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду
України, дослідивши матеріали справи та
доводи касаційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами як першої так і апеляційної інстанцій встановлено, що позивач
проходив військову службу в Збройних силах України та був звільнений у запас з грудня 1998 року і з цього часу йому призначена пенсія.

Відповідно до ст. 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ” пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам
і мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби
за контрактом, особам, які
мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх
сімей обчислюються з грошового забезпечення
цих військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу. При цьому для
обчислення їм пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна
надбавка за вислугу років, надбавки
за вчене звання
і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що
визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992
року № 393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій
і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам їхніх
сімей” пенсії обчислюються з таких видів грошового
забезпечення: окладу за останньою
штатною посадою, займаною
перед звільненням; окладу за
військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу років;
додаткових видів грошового
забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки за вчене звання і
науковий ступінь, кваліфікацію та умови
служби).

З урахуванням того, що вказані норми закону та
підзаконного нормативного акта, які діяли на час призначення пенсії, не
передбачали врахування премії для обчислення пенсії, то в суду не було підстав
ураховувати вказаний вид грошового забезпечення для обчислення пенсії позивача.

Враховуючи, що суди повно і правильно встановили фактичні обставини справи,
але невірно застосували норми матеріального права, що призвело до ухвалення
незаконного судового рішення, колегія суддів
дійшла висновку про наявність
підстав для задоволення касаційної скарги, скасування рішень судів першої та
апеляційної інстанцій та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 229,232
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

п о с
т а н
о в и
л а:

Касаційну скаргу Тернопільського обласного
військового комісаріату задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду від 9
серпня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 3
жовтня 2006 року скасувати.

В позові ОСОБА_1 до Тернопільського обласного
військового комісаріату відмовити.

Постанова набирає законної
сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає крім як з підстав, у
строки та в порядку, передбаченими ст.ст. 237 - 239 КАС України.