Справа № 3/190
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2007-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

вул. Десятинна, 4/6
№ 3/190
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Блажівської Н. Є.
при секретарі Серпутько Т. С.
за участю представників сторін:
За результатами розгляду у
відкритому судовому засіданні адміністративної справи
ОСОБА_1(надалі -Позивач)
Управління пенсійного фонду України
в Шевченківському районі міста Києва (надалі -Відповідач)
Головного Управління пенсійного
фонду України в місті Києві (надалі -Третя особа)
зобов'язання вчинити дії
На підставі частини 3 статті 160
Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 25 грудня
2007 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Виготовлення
Постанови у повному обсязі відкладено на 8 січня 2008 року.
ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі міста Києва за
участю третьої особи Головного Управління пенсійного фонду України в м.
Києві про встановлення
його прав на пенсію згідно статті 16 Закону України „Про державну підтримку засобів масової інформації
та соціальний захист журналістів”,
зобов'язання Управління пенсійного фонду України в Шевченківському
районі міста Києва провести нарахування пенсії згідно методики та норм
нарахування пенсії державному
службовцю по Закону України „Про державну
службу”, Закону України „Про державну підтримку засобів масової інформації та
соціальний захист журналістів” та надання права користуватись всіма пільгами,
які передбачені вище оговореними законами.
Свої позовні вимоги Позивач
обґрунтовує тим, що Управління пенсійного фонду України в Шевченківському
районі міста Києва та Головне Управління пенсійного фонду України в
місті Києві неправомірно відмовили в
нарахуванні йому пенсії журналіста державного або комунального засобу масової
інформації згідно статті 16 Закону України „Про державну підтримку засобів
масової інформації та соціальний захист журналістів”, де застосовується методика та норми нарахування пенсії державному службовцю.
Позивач зазначає, що згідно записів
у трудовій книжці його стаж роботи, який прирівнюється до стажу державної
служби становить 25 років 8 місяців 7
днів, а згідно статті 37 Закону України „Про державну службу” для оформлення пенсії як державного службовця необхідно 20 років.
Із загального стажу роботи Позивач пропрацював
більше 12 років журналістом в державних і комунальних засобах масової
інформації. Згідно постанови Кабінету
Міністрів України за № 377 від 15 березня 1999 року робота журналістом в державних і комунальних засобах масової
інформації включається до державної служби.
Відповідач проти позовних вимог
заперечував та зазначив, що пунктом 5 Порядку подання та оформлення документів
для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», затвердженою постановою Правління Пенсійного
Фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві
що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або
переведення з одного виду пенсії на
інший. Позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду 1 червня 2005 року з заявою про призначення
пенсії за віком, а не пенсію державного службовця. На підставі заяви та необхідного пакету документів йому була призначена пенсія за віком згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
Відповідач зазначає, що право на
пенсію за нормами Закону набувають особи, які звернулись за призначенням
такого виду пенсії з посад журналістів державних і комунальних засобів масової
інформації, що прирівнюються до посад керівних працівників, спеціалістів
апарату відповідного органу державної влади та органу місцевого самоврядування.
Оскільки, на момент введення в дію Закону України „Про державну службу” (1
січня 1994 року) громадянин ОСОБА_1. не працював на державній службі, законних
прав для призначення Позивачу пенсії як державному службовцю немає.
Крім того, Відповідач зазначає, що
Позивач не звертався до нього з заявою про призначення пенсії як державного
службовця відповідно до Закону України „Про державну підтримку засобів масової
інформації та соціальний захист журналістів” та Закону України „Про державну службу”, а тому будь-яких
рішень з приводу призначення йому вказаного виду пенсії або про відмову у
призначенні не приймалося.
З врахування викладеного,
Відповідач просить відмовити Позивачу у задоволення його позову.
Третя особа проти позову заперечує,
та зазначає, що для призначення пенсії журналісту державного або комунального
засобу масової інформації необхідна наявність підстав, що передбачені Законом
України «Про державну службу». Такі підстави визначені статтею 37 вказаного
Закону, відповідно до якої право на одержання пенсії державних службовців мають
особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків -не менше 25 років, у тому числі стажу державної
служби -не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Як видно із
трудової книжки, на час досягнення пенсійного віку Позивач не працював на
посадах, які б надавали право на пенсію відповідно до Закону України «Про
державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист
журналістів». З урахуванням зазначеного
Третя особа просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, заслухавши пояснення представників Позивача,
Відповідача та Третьої особи всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків:
Спірні правовідносини регулюються
Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про
державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист
журналістів», Законом України «Про державну службу», Постановою Кабінету
Міністрів України від 15 березня 1999 року N 377 «Про реалізацію статей 14 і 16
Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та
соціальний захист журналістів», Порядком обчислення стажу державної служби,
затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року №
283, Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку)
пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", затвердженим постановою Правління Пенсійного Фонду
України від 25 листопада 2005 року N
22-1, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N
Як свідчать матеріали справи, в
червні 2005 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою про призначення
пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»(заява від 1 червня 2005 року № 259/5911). На підставі
вказаної заяви та поданих документів Позивачу була призначена пенсія за віком
згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».
30 січня 2006 року Позивач
звернувся до Відповідача з заявою № 91/2885 про проведення перерахунку з
більшого заробітку (взяття до розрахунку пенсії іншої довідки про заробітну
4 жовтня 2006 року Позивач також
звертався до Відповідача з заявою № 16 про перерахунок пенсії в зв'язку із
наданням уточнюючих документів про роботу на Крайній Півночі та користування
пільгами по обчисленню стажу в кратному розмірі.
Відповідні перерахунки пенсії
Позивачу Відповідачем були здійснені.
Згідно статті 4 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»законодавство про пенсійне
забезпечення базується на Конституції України, складається з
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне соціальне
страхування, цього Закону,
закону про недержавне
пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови
пенсійного забезпечення, відмінні від
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування
та недержавного пенсійного
забезпечення, міжнародних договорів
з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, а також інших законів
та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне
забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Відповідно до статті 16 Закону
України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист
журналістів»пенсійне забезпечення працівників засобів масової інформації
здійснюється відповідно до
принципів та норм,
встановлених пенсійним
законодавством України.
Згідно із статтею 1 вказаного
Закону журналіст - це творчий
працівник, який професійно збирає, одержує, створює і
займається підготовкою інформації для засобів масової інформації, виконує редакційно-посадові
службові обов'язки в засобі
масової інформації (в штаті або на позаштатних засадах) відповідно до професійних назв
посад (роботи) журналіста,
які зазначаються в державному
класифікаторі професій України.
Як видно з трудової книжки Позивача
(копія в матеріалах справи) протягом 1969 -1982 років він працював журналістом
на посадах випускового, заступника відповідального секретаря, відповідального
секретаря, кореспондента в державних друкованих засобах масової інформації, а
саме газеті КВО «Ленінське знамя», редакції газети «Правда України», редакції
газети «Комсомольське знамя», редакції газети «Полярна Кочегарка»на острові
Згідно частини 2 статті 16 Закону
України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист
журналістів» при нарахуванні пенсії журналісту державного або комунального
засобу масової інформації застосовуються норми,
методика та порядок
нарахування пенсії державному
Перелік посад журналістів державних
і комунальних засобів масової інформації, які прирівнюються до посад керівних
працівників, спеціалістів апарату відповідного органу державної влади та органу
місцевого самоврядування затверджений постановою Кабінету Міністрів України від
15 березня 1999 року N 377 «Про реалізацію статей 14 і 16 Закону України
"Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист
Пунктом 5 постанови Кабінету
Міністрів України від 15 березня 1999 року N 377 встановлено, що обчислення
розміру пенсій журналістам державних і комунальних засобів масової інформації …
і призначення їм пенсій за нормами, методикою та порядком нарахування пенсій
державним службовцям провадиться після набрання чинності Законом України
"Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист
Відповідно до пункту 1 Прикінцевих
положень Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та
соціальний захист журналістів»цей Закон вводиться в дію з 1 січня 1998 року.
Відповідно до статті 58 Конституції
України закони та інші нормативно-правові
акти не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони
пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Закріплений в
Конституції України принцип
неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших
нормативно-правових актів узгоджується з міжнародно-правовими актами,
зокрема Міжнародним пактом про
громадянські та політичні права (стаття 15), Конвенцією про захист прав і
основних свобод людини (стаття 7).
За вказаною нормою Конституції України
дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що
вона починається з моменту
набрання цим актом чинності і припиняється
чинності, тобто до
події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт,
під час дії якого вони настали
Таким чином, нарахування пенсії
журналісту державного або комунального
засобу масової інформації із застосуванням норм,
методики та порядку
нарахування пенсії державному службовцю можливе лише починаючи з
1 січня 1998 року (набрання чинності Законом України «Про державну підтримку
засобів масової інформації та соціальний захист журналістів»). А тому частина 2
статті 16 вказаного закону підлягає застосуванню лише до осіб, які на час
набрання чинності Законом України «Про державну підтримку засобів масової
інформації та соціальний захист журналістів»працювали журналістами на
відповідних посадах в державних, або комунальних засобах масової інформації.
Як підтверджується трудовою книжкою
Позивача останнім місцем його роботи журналістом є редакція газети
«Комсомольське знамя»на посаді кореспондента з 10 лютого 1981 року по 31 травня
Таким чином, на час набрання
чинності Законом України «Про державну підтримку засобів масової інформації та
соціальний захист журналістів»01.01.1998 Позивач не був журналістом, а тому до
нього не можуть бути застосовані положення ст. 16 вказаного закону.
та порядок нарахування
пенсії державному службовцю встановлюються Законом України «Про
державну службу», зокрема статтею 37 вказаного закону, яким набрав чинності 5
січня 1994 року (опублікований в газеті Голос України від 5 січня 1994 року).
Відповідно до пункту 3 Порядку
обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів
України від 3 травня 1994 року № 283, до стажу державної служби включається
також: стаж роботи журналіста в державних і комунальних засобах масової
інформації, обчислений відповідно до Порядку обчислення стажу роботи для встановлення щомісячної
надбавки за вислугу років і призначення
пенсій журналістам державних і комунальних засобів масової інформації
та державних інформаційних агентств, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 15 березня 1999 року
N 377; час служби на посадах
рядового та начальницького складу осіб, яким
присвоєно встановлені законодавством спеціальні
звання міліції, в органах внутрішніх
справ, що входили або входять до структури Міністерства
внутрішніх справ.
Трудова діяльність Позивача була
закінчена 29 червня 1988 року (служба в органах МВС), що підтверджується
трудовою книжкою Позивача.
Тобто як на час набрання чинності
Законом України «Про державну підтримку
засобів масової інформації та соціальний захист журналістів»1 січня 1998 року,
так і на час надрання чинності Законом України «Про державну службу»5 січня
1994, Позивач не працював ні журналістом, ні на посадах, які зараховуються до
стажу державної служби.
Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що призначення Позивачу пенсії, як журналісту державного
або комунального засобу масової інформації у відповідності до статті 16 Закону
України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист
журналістів»за нормами, методикою
та порядком нарахування пенсії державному службовцю не
може бути здійснене, оскільки на час
набрання чинності вказаним законом Позивач не був журналістом та не
працював на посадах, стаж роботи на яких зараховується до стажу державної
служби на час набрання чинності Законом України «Про державну службу».
Суд доходить до висновку, що
позовні вимоги про встановлення факту щодо права Позивача на отримання пенсії
державного службовця у відповідності до статті 16 Закону України «Про державну
підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів»є
необґрунтованими та не відповідають чинному законодавству, а тому не підлягають
Крім того, у відповідності до
Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженим постановою Правління Пенсійного Фонду України
від 25 листопада 2005 року N 22-1, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції
одного виду пенсії на інший здійснюється після звернення особи до органу
Пенсійного фонду України з відповідною заявою.
Як свідчить Відповідач, що не
спростовано Позивачем, ОСОБА_1. не звертався до нього з відповідною заявою про
призначення йому пенсії державного службовця згідно зі статтею 16 Закону
України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист
журналістів». Така заява Позивачем надана не була і в матеріалах справи
Враховуючи необґрунтованість вимоги
Позивача про встановлення його права на пенсію державного службовця, а також
той факт, що Позивач не звертався до Відповідача із відповідною заявою про
призначення йому пенсії державного службовця позовні вимоги про зобов'язання Відповідача провести нарахування пенсії
згідно методики та норм нарахування
пенсії державному службовцю по
Закону України „Про державну службу”, Закону України „Про державну підтримку
засобів масової інформації та соціальний захист журналістів” та надання права користуватись всіма
пільгами, які передбачені вище зазначеними законами не підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Позивачем не було доведено
обставин, які свідчили б про обґрунтованість права Позивача на призначення йому
пенсії державного службовця та про неправомірні дії посадових осіб Відповідачів
щодо нарахування пенсії.
Враховуючи все вищевикладене,
позовні вимоги є необґрунтованими та не
підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного,
керуючись статтями 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,
Окружний адміністративний суд міста Києва, -
У задоволенні позовних вимог -відмовити
Постанова відповідно до частини 1
статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого
цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному
обсязі за правилами, встановленими статтями
185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням
протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Н. Є. Блажівська

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі -8 січня 2008
року.