Справа № 3/200
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2007-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

вул. Десятинна, 4/6
№ 3/200
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Блажівської Н. Є.
при секретарі Мельнику С. С.
за участю представників сторін:
ОСОБА_1. (довіреність б/н від 26 жовтня 2007 року);
Коваленко М. В. (довіреність № 353/9/10-214 від 7 лютого 2007 року)
від третьої особи 1:
від третьої особи 2:
За результатами розгляду у
відкритому судовому засіданні адміністративної справи
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.
1.Відділ державної виконавчої
служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві (надалі
-Третя особа-1) 2.Державний виконавець
Відділу державної виконавчої
служби Печерського районного
управління юстиції в м. Києві
Гречаник Галина Петрівна (надалі -Третя особа-2
визнання бездіяльності
противоправною та зобов'язання
На підставі частини 3 статті 160
Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 11 грудня
2007 року проголошено вступну та резолютивну частини Постанови. Виготовлення
Постанови у повному обсязі відкладено на 18 грудня 2007 року.
звернулась до Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовною заявою до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі міста
Києва за участю Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м.
Києві та Державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м.
Києві Гречаник Галини Петрівни про визнання бездіяльності Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі міста
Києва щодо ненадання відомостей про розмір доходів гр. ОСОБА_3 у відповідності
до запитів державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м.
Києві від 19 жовтня 2006 року та від 8 лютого 2007 року - противоправною та
зобов'язання вчинити дії щодо надання з Державного реєстру фізичних
осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів відомості стосовно
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, ідентифікаційний код НОМЕР_1), а саме
інформацію про суми отриманих ним доходів відповідно до Форми № 1 ДФ за період
з 3 кварталу 2004 року по теперішній час
до Відділу державної виконавчої
служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві для залучення в
матеріали виконавчого провадження №
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що Відповідач проявив
неправомірну бездіяльність щодо виконання законних вимог Державного
виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління
юстиції в місті Києві, які було надано в
ході виконання виконавчого листа № 2-237 від 14 жовтня 2005 року на примусове
виконання рішення Оболонського районного суду міста Києва від 9 червня 2005
року, згідно якого на користь позивачки
було стягнуто з гр. ОСОБА_3 аліменти на утримання її дочки
ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2 народження), в розмірі 1/4 частини всіх його
доходів щомісячно до повноліття дочки,
починаючи з 5 серпня 2004 року.
Позивач зазначає, що в процесі
виконавчого провадження державним
виконавцем були направлені вимоги до ДПІ
у Шевченківському районі міста Києва від
19 жовтня 2006 року та 8 лютого 2007 року щодо надання інформації про
розрахункові рахунки гр. ОСОБА_3, його місце роботи, адресу та доходи. Лише
згідно запитуваної інформації можливе встановлення дійсного розміру
заборгованості боржника за аліментами. Однак Відповідачем не було надано ніякої відповіді на надані запити.
Позивач вважає, що неправомірна
бездіяльність ДПІ Шевченківського району міста Києва порушує її
законний інтерес у повному і належному виконанні названого вище судового
рішення шляхом визначення реальної заборгованості боржника за аліментами,
оскільки без отримання відомостей від Відповідача про реальні доходи боржника
визначення дійсної заборгованості з аліментів є неможливим. Своєю бездіяльністю
Відповідач порушив частину 2 статті 19 Конституції України та статтю 6 Закону
України „Про виконавче провадження”.

Відповідач проти позовних вимог
заперечував та зазначив, що статті 1, 11, 42 та 63 Закону України „Про
виконавче провадження” № 606-ХІУ від 21
квітня 1999 року встановлюють, що відомості, необхідні для виконавчого
провадження стосовно фізичних осіб-боржників державний службовець отримує
безпосередньо від таких фізичних осіб, а у разі неможливості отримання таких відомостей -здійснюється
розшук фізичної особи -боржника органами
внутрішніх справ. Відповідач вважає, що визначаючи порядок примусового
виконання рішень, порядок розшуку боржників -фізичних осіб, Закон не передбачає
випадків за яких державний виконавець отримує
відомості про фізичну особу від органів державної податкової
служби та/або з Державного реєстру фізичних осіб. Зазначена вище позиція викладена у листі ДПА України від 15
листопада 2005 року № 22778/7/29-1017 „Про надання податкової інформації на
запити державних виконавців”. З
урахуванням зазначеного, Відповідач просить відмовити Позивачу у задоволенні
позову.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, заслухавши пояснення представників Позивача та
Відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до
наступних висновків:

Спірні правовідносини регулюються Конституцією
України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про
державну виконавчу службу», Законом
України «Про інформацію», Законом України «Про Державний реєстр фізичних осіб -
платників податків та інших обов'язкових платежів», Законом України «Про
систему оподаткування», Законом України «Про Державну податкову службу
України».

Матеріали справи свідчать, що
рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 3 червня 2005 року
стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, в розмірі ј частини від всіх його доходів щомісячно до
повноліття дочки, починаючи стягнення з 5 серпня 2004 року.

Статтею 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення ухвалюються
судами іменем України і
є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно із статтею 14 Цивільного
процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Порядок виконання судових рішень
визначений Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 вказаного
Закону виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових
осіб, зазначених у цьому Законі,
спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом,
іншими нормативно-правовими актами,
виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями,
що відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Згідно статті 2 Закону України «Про
виконавче провадження»примусове виконання рішень в Україні покладається на
Державну виконавчу службу,
яка входить до
системи органів Міністерства
юстиції України. Відповідно до
Закону України "Про державну виконавчу
службу" примусове виконання
рішень здійснюють державні
виконавці Департаменту державної
виконавчої служби Міністерства
юстиції України, відділів
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в
Автономній Республіці Крим,
обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь
юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої
служби відповідних управлінь юстиції
(далі - державні виконавці). Інші
органи, установи, організації
і посадові особи
здійснюють виконавчі дії у
випадках, передбачених законом, у тому
числі відповідно до
статті 6 цього
Закону на вимогу
чи за дорученням державного
виконавця.

Відповідно до статті 6 вказаного
Закону вимоги державного виконавця щодо
виконання зазначених у
статті 3 цього
Закону рішень є обов'язковими для
усіх органів, організацій, посадових
осіб, громадян і юридичних осіб на території України. Державному виконавцю у
встановлений ним строк повинні
бути надані безкоштовно
документи або їх
копії, необхідні для
здійснення його повноважень. Невиконання законних вимог
державного виконавця тягне
за собою відповідальність згідно з законом.

Як свідчать матеріали справи,
Оболонським районним судом міста Києва згідно з рішенням від 3 червня 2005 року
було видано виконавчий лист від 9 червня 2005 року № 2-237.

19 жовтня 2005 року Третьою
особою-1 було відкрите виконавче провадження по виконанню виконавчого листа
Оболонського районного суду м Києва № 2-237 про стягнення аліментів з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 з усіх видів заробітку.

10 серпня 2006 року Третьою особою
-1 було направлено вимогу № 910/14 Волошку Івану Васильовичу про надання
достовірних відомостей про доходи та майно, у тому числі про майно, яким він
володіє спільно х іншими особами, рахунки в банківських та фінансових
установах, про належні йому корпоративні права та майно, що перебуває у заставі
або у інших осіб, а також про кошти та майно, належні від інших осіб.

У відповідь на вказану вимогу,
представником ОСОБА_3. за дорученням направлено лист Третій особі від 20
вересня 2006 року, в якому повідомлено, що на даний час боржник ОСОБА_3 працює
в ЗАТ «Престиж груп»з оплатою праці 500,00 грн. на місяць і заробітна плата є
постійним його доходом та також повідомлено, що будь-яких інших доходів та
майна, що перебуває в заставі або у інших осіб, корпоративних прав, рахунків у
банківських установах, як стверджує ОСОБА_3 не має.

19 жовтня 2006 року Третьою
особою-1 було направлено запит до Відповідача про надання інформації стосовно
всіх розрахункових рахунків боржника, адреси та назви місць роботи боржника,
суми доходів боржника, в тому числі отриманих дивідендів за останні 6 місяців з
розбивкою помісячно.

Відповідачем відповіді на вказаний
запит надано не було.

8 лютого 2007 року Третьою особою-1
було направлено запит до Відповідача про надання інформації про отриманні доходи
відповідно до форми № 1 ДФ за період з третього кварталу 2004 року по
теперішній час ОСОБА_3.

Листом від 22 лютого 2007 року №
568/9/89-104 Відповідач повідомив Третю особу-1 про те, що він повертає без
відповіді його лист від 8 лютого 2007 року.

Згідно із статтею 4 Закону України
«Про державну виконавчу службу»державний виконавець є
представником влади і
здійснює примусове виконання
судових рішень, постановлених іменем
України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку,
передбаченому законом.

Таким чином, виходячи із
встановленого Конституцією України принципу обов'язковості судових рішень до
виконання на всій території України, законодавством гарантується й
обов'язковість вимог державного виконавця щодо виконання судових рішень,
постановлених іменем України, а тому всі органи, організації та посадові особи
зобов'язані надавати державному виконавцю інформацію, необхідну йому для
належного виконання рішення суду.

Відповідно до статті 1 та 4 Закону
України «Про державну податкову службу»Державна податкова адміністрація України є центральним органом
виконавчої влади, яка очолює систему органів державної податкової служби, до
якої також входять державні
податкові адміністрації в
Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в
районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах.

Статтею 8 та 10 вказаного Закону,
статті 5 Закону України «Про систему оподаткування»органи державної податкової
служби здійснюють облік платників податків.

Згідно статті 9 Закону України «Про
систему оподаткування»платники
податків і зборів
(обов'язкових платежів) зобов'язані: подавати до
державних податкових органів
та інших державних органів відповідно до законів
декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості,
пов'язані з обчисленням і сплатою
податків і зборів (обов'язкових платежів); сплачувати належні суми
податків і зборів
(обов'язкових платежів) у
встановлені законами терміни.

Для
забезпечення єдиного державного
обліку фізичних осіб,
які зобов'язані сплачувати
податки, збори, інші обов'язкові
платежі до бюджетів та внески до
державних цільових фондів у
порядку і на умовах, що
визначаються законодавчими актами
України був створений автоматизований банк даних - Державний реєстр фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових
платежів, порядок формування та використання якого регулюється Законом
України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших
обов'язкових платежів».

У відповідності до статті 2
вказаного Закону метою створення вказаного Державного реєстру є, зокрема,
організація нормативно-довідкової
інформації для взаємодії державних податкових інспекцій з
іншими державними органами.

Згідно статті 8 Закону України «Про
Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших
обов'язкових платежів»дані
Державного реєстру використовуються
виключно для обліку одержаних доходів, об'єктів оподаткування, повноти та
своєчасності сплати податків та інших обов'язкових платежів. Відомості
Державного реєстру є інформацією з
обмеженим доступом і надаються іншим державним органам відповідно до чинного
законодавства.

У відповідності до статті 9 Закону
України «Про інформацію»всі громадяни України, юридичні особи і державні органи
мають право на інформацію, що передбачає
можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей,
необхідних їм для реалізації ними своїх
прав, свобод і
законних інтересів, здійснення завдань і функцій. Реалізація
права на інформацію
громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати
громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та
інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права
та інтереси юридичних
осіб.

Статтею 23 вказаного Закону
встановлено, що інформація про
особу - це
сукупність документованих або
публічно оголошених відомостей про особу. Джерелами документованої інформації про
особу є видані на її ім'я документи, підписані нею документи, а
також відомості про
особу, зібрані державними органами влади та органами місцевого
і регіонального самоврядування в
межах своїх повноважень. Забороняється збирання
відомостей про особу
без її попередньої згоди, за винятком випадків,
передбачених законом.

Враховуючи те, що рішення
Оболонського районного суду м Києва від 9 червня 2005 року стосується стягнення
з ОСОБА_3. аліментів в розмірі ј частини від всіх його доходів щомісячно, для
здійснення його виконання Державному виконавцю належить визначити розмір
доходів ОСОБА_3. щомісячно починаючи з 5 серпня 2004 року.

Зважаючи на те, що інформації,
отриманої від боржника листом від 20 вересня 2006 року було недостатньо для
належного виконання рішення, оскільки в ньому вказано лише розмір заробітної
плати ОСОБА_3. на час складання листа та не визначені інші доходи боржника з 5
серпня 2004 року, Третя особа -1, керуючись статтею 6 Закону України «Про
виконавче провадження», правомірно звернулася до Відповідача із запитами від 19
жовтня 2006 року та від 8 лютого 2007 року щодо надання інформації про отримані
боржником доходи, оскільки така інформація в найбільш повній мірі міститься лише
в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших
обов'язкових платежів, який використовується Відповідачем в його
діяльності.

Отримання Третьою особою вказаної
інформації від Відповідача про ОСОБА_3. не порушує його права, свободи і
законні інтереси, оскілки щодо нього є рішення суду про стягнення аліментів,
яке набрало законної сили та підлягає обов'язковому виконанню, а інформація про
розмір його доходів та наявність майна є необхідною для виконання такого
рішення. При цьому також слід зазначити, що ненадання інформації про отримані
боржником доходи призводить до продовження порушення законних прав Позивачки та
її доньки на матеріальне забезпечення, що визнане рішенням Оболонського
районного суду від 9 червня 2005 року.

Також суд зазначає про те, що
збирання Третьою особою-1 інформації щодо розміру доходів боржника без його
згоди здійснюється на виконання Закону України «Про виконавче провадження»в
межах наданих статтею 6 вказаного Закону повноважень, а тому не є порушенням
статті 23 Закону України «Про
інформацію».

Відповідач згідно зі статтями 9 та 23 Закону України «Про інформацію»,
статтею 8 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових
платежів», та статтею 6 Закону України «Про виконавче
провадження»зобов'язаний надавати державним виконавцям відомості з Державного
реєстру фізичних осіб - платників податків та
інших обов'язкових платежів, щодо
окремих фізичних осіб, якщо такі відомості необхідні державному виконавцю для
виконання рішень у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження»в
межах відкритого виконавчого провадження.

Суд також звертає увагу учасників
адміністративного процесу, що згідно позиції Європейського суду з прав людини
одним зі складових принципу верховенства права є і гарантованість виконання
судових рішень.Так, у справі "Бурдов проти Росії" (Case of Burdov v.
Russia) Європейський суд з прав людини зазначив, зокрема, таке: «34. Суд знову
наголошує, що пункт 1 статті 6 [Конвенції з прав людини] гарантує кожному право
порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його
цивільних прав та обов'язків; таким чином, пункт передбачає "право на
суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати
в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним,
якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб
остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним, на
шкоду будь-якій стороні. Важко уявити собі ситуацію, якби пункт 1 статті 6
докладно описував процедурні гарантії, які надано сторонам у спорі, -
справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би
гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як положення, що лише
гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б
призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі
Договірні Сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже,
виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина
"судового процесу" для цілей статті 6.

Враховуючи викладене, позовні
вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

Посилання Відповідача на той факт,
що Закон України «Про виконавче провадження»не визначає необхідність надання
податковими органами державним виконавцям інформації про боржників судом не
приймаються до уваги зважаючи на положення статті 6 вказаного Закону та
керуючись положенням статті 124 Конституції України та статті 14 Цивільного
-процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не було доведено
обставин, які стали підставою для ненадання Третій особі-1 інформації щодо
отриманих ОСОБА_3. доходів, що необхідна для здійснення виконавчого провадження
по виконанню рішення Оболонського районного суду міста Києва від 9 червня 2005
року.

На підставі вищевикладеного,
керуючись статтями 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,
Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О
В И В

1.
Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною
бездіяльність Державної податкової інспекції у Шевченківському районі міста
Києва (04107, місто Київ, вул. Богаутівська, 26) щодо ненадання відомостей
державному виконавцю Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного
управління юстиції у м. Києві за його запитами від 19 жовтня 2006 року та 8
лютого 2007 року, які запитувалася в межах виконавчого провадження № 2-237 з виконання рішення Оболонського
районного суду міста Києва від 9 червня 2005 року про стягнення аліментів з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 з усіх видів заробітку.

3. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Шевченківському районі міста Києва (04107, м. Київ, вул.
Богаутівська, 26) надати Відділу Державної виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м. Києві (01023, м. Київ, вул. Різницька, 11-б)
відомості з Державного реєстру фізичних осіб -платників податків та інших
обов'язкових платежів стосовно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
ідентифікаційний код НОМЕР_1), а саме інформацію про суми отриманих ОСОБА_3. доходів за період з третього
кварталу 2004 року по дату надання інформації для залучення до матеріалів
виконавчого провадження № 2-237.

Постанова відповідно до частини 1
статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого
цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному
обсязі за правилами, встановленими статтями
185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням
протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Н. Є. Блажівська

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі
-18 грудня 2007 року.