Справа № 22-а-133/2008
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2008-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Янова Л.М.
Категорія: 24 Доповідач
суддя Григоров А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2008 року

№ 22-а-133/08

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді - Сіренко О.І.

Суддів - Григоров А.М., Подобайло З.Г.

при секретарі: Спесивцева О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Тростянецького районного суду Сумської області від 14 червня 2007 року по справі № 2-а-12/07

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури Сумської області

про визнання
незаконними дії посадових осіб при проведенні перевірки за заявою ОСОБА_1 від
19.06.06 року та визнання матеріалів перевірки сфальсифікованими та її
скасування,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду
з позовом до Прокуратури Сумської області про визнання незаконними дії
посадових осіб при проведенні перевірки за заявою ОСОБА_1 від 19.06.06 року та
визнання матеріалів перевірки сфальсифікованими та її скасування.

Постановою Тростянецького районного
суду Сумської області від 14 червня 2007
року позов ОСОБА_1 до Прокуратури Сумської області про визнання незаконними дії
посадових осіб при проведенні перевірки за заявою ОСОБА_1 від 19.06.06 року та
визнання матеріалів перевірки сфальсифікованими та її скасування задоволено
частково.

Позивач, ОСОБА_1, не погоджується з
вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, вважає, що при винесенні постанови суд першої інстанції вийшов за межі
позовних вимог.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1
просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Тростянецького районного
суду Сумської області від 14 червня 2007
року та ухвалити нове рішення, яким визнати матеріали перевірки незаконними та
скасувати результати перевірок.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Судом першої інстанції було встановлено
наступне.

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання незаконними дій посадових осіб Сумської прокуратури при проведенні
перевірки за його заявою від 19.06.06 року та визнання матеріалів перевірки сфальсифікованими
та скасування їх висновків, мотивуючи
свої вимоги тим, що він просив провести перевірку по факту:

1). незаконного зняття з обліку
його автомобіля ВАЗ 21063, який зареєстрований на фірму
«Бізнес-Безпека-Сервіс», власником і засновником якої він являється.

2). питання неналежного збирання
доказів і обґрунтованості винесення 27.09.2001 року постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи по факту крадіжки майна фірми «ББС».

В судовому засіданні, в суді першої
інстанції, позивач підтримав свої вимоги в повному обсязі і додатково пояснив,
що він є власником і засновником фірми «Бізнес-Безпека-Сервіс». Що 21 травня
2002 року він був засуджений Зарічним районним судом, а затриманий був
12.12.2001 року. Враховуючи, що він був власником, засновником і директором
вказаної фірми - то розпорядитись її майном мав право саме він або особисто,
або за його дорученням інша особа. Ніякого доручення він нікому не видавав, сам
теж не розпоряджався на той час належним йому автомобілем, а останній був незаконно
знятий з обліку працівниками ДАЇ на підставі сфальсифікованого протоколу
засідання членів ради учасників ПДА «Бізнес-Безпека-Сервіс», бо такої ради на
підприємстві взагалі не існувало. Його автомобілем заволоділа сім'я ОСОБА_2.
Автомобіль знятий з обліку 18 січня 2002 року, тобто в той час, коли
ОСОБА_1знаходився в СІЗО.

У відповіді прокуратури вказано, що
:

«матеріали перевірки в цій частині
направлені до ССМВ ВДСБЕЗ УМВС України в Сумській області для прийняття
процесуального рішення, про що він буде повідомлений додатково.

Що стосується притягнення до
кримінальної відповідальності колишнього заступника директора ПДА «ББС»
ОСОБА_3, то перевірку за даним фактом проводив старший оперуповноважений ССМВ
ДСБЕЗ при ВДСБЕЗ УМВС України в Сумській області Пестряков В.Я., який за
результатами 27.09.2001 року виніс постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи на підставі ст.6.п.2 КПК України.

Відносно першого питання додатково
його ніхто не повідомив про результати перевірки незаконності зняття з обліку
автомобіля і автомобіль йому не повернутий.

Відносно другого питання ОСОБА_1
наголосив на тому, що він не оскаржував на підставі КПК в даній скарзі
обґрунтованість самої постанови про відмову в порушенні кримінальної справи,
він це робив шляхом належного її оскарження, а ставив питання саме
обґрунтованості збирання доказів для винесення вказаної постанови, тобто
неналежним чином зібрання матеріалів, які і послужили тому, що була винесена
незаконна постанова. Мотивував тим, що оперуповноважений прийшов до висновку,
що в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи вказано: «ущерб
предприятию нанесен в результате бухгалтерского учета на предприятии», а
ОСОБА_1наголошує, що реальне зникнення матеріальних цінностей з кладовки з під
замка не може виникнути в результаті помилки в бухгалтерських документах, бо
при виправленні помилки в звіті матеріальні цінності повинні з'явитись, але їх
немає. Що він в своїх скаргах ставив питання про розкрадання майна після того,
як він був взятий під варту, а не до того.

Що його самого ніхто з цих питань
не опитував, хоча він мав би можливість детально розповісти і довести
правдивість його тверджень, що він просив у скарзі прокуратуру провести
перевірку з його
участю, що теж
дало б можливість
працівникам прокуратури прийняти
об'єктивне рішення, яке не викликало б сумнівів, але він був позбавлений цього
права, а тому просить задовольнити його вимоги в повному обсязі.

Прокуратура просить відмовити
позивачу в зв'язку з тим, що працівники прокуратури при проведенні перевірки
прийшли до висновку, що дійсно ОСОБА_2 не надавала наказу про призначення її на
посаду директора, надала протокол засідання членів ради учасників ПДА
«Бізнес-Безпека-Сервіс» і на підставі цього був знятий з обліку автомобіль, а
тому матеріали з даного питання направлені до ССМВ ВДСБЕЗ УМВС України в
Сумській області для прийняття процесуального рішення, про що він буде
повідомлений додатково. Те, що його не повідомили працівники міліції - то
можливо це і так. Який результат розгляду вказаних матеріалів прокуратурі не
відомо. А постанова про відмову в порушенні кримінальної справи відповідає
вимогам і немає підстав для реагування. Щодо опитування ОСОБА_1 прокуратура не
вбачала необхідності, т.я. ним в скарзі були висвітлені всі питання. Щодо участі
в перевірці, то це є його право, а не обов'язок. Так як перевірка проводилась в
місячний термін, а не в конкретний день, то це унеможливлювало його участь в
перевірці.

Вивчивши матеріали справи та
наглядового провадження по скаргах, суд першої інстанції прийшов до висновку,
що висновки матеріалів перевірки за скаргами ОСОБА_1 є недостатніми.

Як зазначає суд першої
інстанції, ОСОБА_1 не повідомлений
працівниками міліції про прийняте рішення і дане питання було знято з контроля
прокуратури, яка теж не знає який же результат розгляду направлених нею
матеріалів.

В матеріалах наглядового
провадження вбачається, що ОСОБА_1 не був опитаний щодо піднятих ним питань.

Відносно другого питання -
прокуратурою воно розглядалось, як скарга на постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи, а не як питання об'єктивності та обґрунтованості збирання
доказів для винесення вказаної постанови, в зв'язку з чим суд першої інстанції
вважає, що матеріали зібрані не належним чином.

Також, у відповідності до вимог
ст.18 Закону України «Про звернення громадян», ОСОБА_1 просив перевірку
провести з його участю, але його прохання залишилось поза увагою.

За таких обставин, суд першої
інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню
частково, суд першої інстанції - висновки
матеріалів перевірки за
скаргами ОСОБА_1 визнав
недостатніми, направив прокуратурі Сумської області вказані матеріали для
додаткової перевірки його скарг, у відповідності з вимогами Закону України «Про
звернення громадян», в іншій частині позовних вимог відмовив.

Колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

Суд першої інстанції при ухваленні
рішення фактично розглянув вимоги, які позивачем не заявлені, що призвело до
прийняття неправільного рішення.

Колегія суддів зазначає, що згідно
ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин, який звернувся із
заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:

особисто викласти аргументи особі,
що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи
заяви;

знайомитися з матеріалами
перевірки;

подавати додаткові матеріали або
наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

бути присутнім при розгляді заяви
чи скарги;

користуватися послугами адвоката
або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну
функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

одержати письмову відповідь про
результати розгляду заяви чи скарги;

висловлювати усно або письмово
вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

вимагати відшкодування збитків,
якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

ОСОБА_1 звернувся з заявою від
19.06.2006 року до начальника відділу управління прокуратури Сумської
області Г.О. Фуртат., в якій ставив
питання по суті перевірки та просив здійснювати перевірку за його участю,
просив після перевірки ознайомити його з її матеріалами.

Позивачу була надана відповідь по
суті перевірки від 18.07.2006 р.. Відповідь надавалася через Конотопській виправний центр №130.

Тобто, позивач отримав відповідь по
суті звернення. Стосовно ж особистої
участі у перевірці позивача, то
будучі засудженим, відповідно вироку суду, ОСОБА_1, був обмежений відповідно у
правах, та не міг приймати участь у перевірці.

Позивач фактично не згоден з
результатами перевірки. Але, оскільки, за наслідками перевірки приймалося
рішення відповідно КПК України, то в силу ст. ст. 236-1, 236-2 КПК України в
кримінальному процесі повинно вирішуватися питання щодо правомірності відмови в
порушенні кримінальної справи, і повноти перевірки, для такої відмови. Підстав
визнання незаконною (недійсною, тощо) перевірку стосовно порушення Закону України
«Про звернення громадян» з матеріалів справи
не вбачається.

Крім того, колегія суддів зазначає,
що вимога стосовно поновлення прав, відповідно ст. 18 Закону України «Про
звернення громадян» не конкретизована.

Колегія суддів зазначає, що позивач,
з урахуванням доповнень до позову, просить визнати незаконними дії прокуратури
в ході проведення перевірки, а вимоги щодо визнання незаконним не надання
матеріалів перевірки йому на ознайомлення після перевірки, відповідно до
звернення від 19.06.2006 р. не просить.

Враховуючи наведене, постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного її вирішення, а тому ця постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови, якою в
позові необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196,
198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову
Тростянецького районного суду Сумської області від 14 червня 2007 року по справі № 2-а-12/07 скасувати.

У позові
ОСОБА_1 до Прокуратури Сумської області відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст
виготовлено та підписано 28 січня 2008 року

Головуючий
Сіренко О.І.

Судді
Григоров А.М.

Подобайло
З.Г.