Справа № К-23577/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2007 року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Горбатюка С.А.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за касаційними скаргами Державної податкової
інспекції у Гагарінському районі м. Севастополя та представників позивачів -
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Гагарінського районного суду м. Севастополя від 21
лютого 2006 року й ухвалу апеляційного суду м. Севастополя від 11 травня 2006
року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, а також вона в
інтересах неповнолітньогоОСОБА_15 ОСОБА_16, ОСОБА_17., ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, а також вона в інстересах неповнолітньої
ОСОБА_23, ОСОБА_24 ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27 ОСОБА_28, ОСОБА_29 ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33,
ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, а також вона в
інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43,
ОСОБА_44, ОСОБА_45, а також вона в інтересах неполнолетнего ОСОБА_46,
неповнолітньої ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51,ОСОБА_52,
ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, а також вона в інтересах неповнолітньої ОСОБА_56,
неповнолітньої ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, а
також вона в інтересах неповнолітньої ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66
ОСОБА_67, а також вона в інтересах неповнолітнього ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70
до Державної податкової інспекції Гагарінського району м. Севастополя і
Державної податкової адміністрації України про зобов'язання проставити відмітку
в паспортах наступного змісту: "Має право вчиняти будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру", проставити у свідоцтвах про народження дітей
відмітку наступного змісту: "Має право вчиняти будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру", вивести з Державного реєстру присвоєні їм
ідентифікаційні номери, ліквідувати їх облікові картки, знищити в
інформаційному фонді Державного реєстру всю інформацію про позивачів особистого
характеру, -

встановила:

В липні 2006 року заявники звернулися до суду із
зазначеним позовом, в якому вказували, що у відповідності до Закону України
"Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших
обов'язкових платежів" звернулись до ДПІ у Гагарінському районі м.
Севастополя з проханням звільнити їх від ідентифікаційних номерів, зробивши в
паспортах та свідоцтвах про народження дітей відмітки про право здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного номеру, завіривши їх підписом
відповідальної особи та печаткою ДПІ у Гагарінському районі м. Севастополя,
вивести з Державного реєстру платників податків та інших обов'язкових платежів
всю інформацію про заявників, зберігши за ними раніше встановлену форму обліку
платників податків.

Вказані заяви ДПІ
у Гагарінському районі м. Севастополя залишила без задоволення.

У зв'язку з цим позивачі просили суд визнати
неправомірною відмову ДПІ у Гагарінському районі м. Севастополя й ДПА України
та задовольнити вищезазначені вимоги, скасувавши спільний наказ ДПА України і
МВС України від 19 жовтня 2004 року №602/1226.

Рішенням
Гагарінського районного суду м. Севастополя від 21 лютого 2006 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного
суду м. Севастополя від 11 травня 2006 року, позовні вимоги заявників
задоволено частково та зобов'язано ДПІ у Гагарінському районі м. Севастополя
видати позивачам довідки за формою В3 без надання інформації з наступним
змістом "Має право вчиняти любі платежі без ідентифікаційного
номеру". Цим же рішенням зобов'язано ДПА України вивести з Державного
реєстру платників податків та інших обов'язкових платежів та знищити облікові
картки з ідентифікаційними номерами позивачів.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановленими по справі судовими
рішеннями, представники позивачів та відповідач у своїх касаційних скаргах з
посиланням на порушення норм матеріального права просять їх скасувати.

Касаційні скарги задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

В касаційній скарзі представників позивачів - ОСОБА_1,
ОСОБА_2 вказується на те, що в порушення вимог ч.2 ст. 1 Закону України
"Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших
обов'язкових платежів" податковим органом заявникам було запропоновано
внести відмітку до паспорту згідно Порядку унесення відмітки у паспорт
громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи-платника
податків та інших обов'язкових платежів.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України "Про
державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових
платежів" для осіб, які через свої релігійні або інші переконання
відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють
про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку
платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб
робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера.

На виконання Закону України "Про Державний реєстр
фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів" та
згідно з Постановою ВР України від 26.06.1992 р. №2503-ХІІ "Про
затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтва про
народження" спільним Наказом ДПА України та МВС України від 19.10.2004
року №602/1226 було затверджено Порядок унесення відмітки у паспорт громадянина
України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи-платника податків та інших
обов'язкових платежів (надалі - Порядок), який визначає механізм та
процедуру внесення відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі
без ідентифікаційного номера до паспорта фізичної особи, яка через свої
релігійні або інші переконання відмовляється від прийняття ідентифікаційного номера
та офіційно повідомила
про це орган
державної податкової служби.

Пунктами 4 і 5 цього Порядку визначено, що фізична особа,
яка відмовляється від ідентифікаційного номера, подає до органу внутрішніх
справ за своїм місцем реєстрації довідку форми ВЗ та паспорт громадянина
України, а посадова особа органу внутрішніх справ при зверненні громадянина за
місцем його реєстрації щодо внесення відмітки до його паспорта розглядає цю
довідку щодо повноти і правильності її
заповнення та у
відповідності пред'явленому паспорту і в разі відсутності
невідповідностей вносить на 7-9 сторінку паспорта відмітку, зміст та форму якої
наведено в додатку 4.

Отже, діючим законодавством визначено державний орган,
який має вчинити відмітку в паспорті про наявність права здійснювати будь-які
платежі без ідентифікаційного номера, це орган внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий
порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тому слід відзначити, що позиція відповідача ґрунтується
на вищевказаних чинних нормативних актах, а відтак не може вважатися
неправомірною.

Відтак, в даному випадку, неможливо погодитись із
твердженням ОСОБА_1, ОСОБА_2 відносно неправомірності бездіяльності ДПІ у
Гагарінському районі щодо відмови облікувати заявників як платників податків та
інших обов'язкових платежів за раніше встановленими формами обліку по прізвищу,
імені та по-батькові, без застосування ідентифікаційного номеру, оскільки
заявники звернулися до податкового органу після набрання чинності спільного
наказу ДПА України та МВС України від 19.10.2004 р. №602/1226.

Правомірним є також висновок судів про те, що діти
реалізують своє право на відмову від отримання ідентифікаційного коду в такому
ж порядку після досягнення ними повноліття.

Не заслуговують на увагу доводи податкового органу, які
зводяться до того, що заявники не надали заяв установленої форми до органу
державної податкової служби з додатком відповідних документів, оскільки судами
встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що за фактом звернення
заявників із вказаного питання відповідачем було надано відповідь (а.с. 21,
22).

Відповідно до ч.3 ст. 2201 КАС України, суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування судового рішення.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 2201,
223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційні скарги Державної податкової інспекції у
Гагарінському районі м. Севастополя та представників позивачів - ОСОБА_1,
ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а рішення Гагарінського районного суду м.
Севастополя від 21 лютого 2006 року й ухвалу апеляційного суду м. Севастополя
від 11 травня 2006 року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає, крім випадків,
передбачених ст. 237 КАС України.

Судді: