Справа № К-5558/06
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2007-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Бутенка В. І.,

Лиски Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Штульмана І. В.,

розглянувши
у порядку письмового провадження адміністративну справу за скаргою
ОСОБА_1на бездіяльність прокуратури Житомирської області, за касаційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу
судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16 липня 2004 року та
ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 07 вересня 2004 року,

В С
Т А Н
О В И
Л А :

У червні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м.
Житомира із скаргою на бездіяльність прокуратури Житомирської області.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16 липня 2004
року у прийнятті скарги відмовлено на підставі того, що скарга не може бути
розглянута відповідно до глави 31-А ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 07 вересня 2004 року
ухвала суду першої інстанції скасована, а скарга ОСОБА_1 визнана неподаною та
повернута заявнику.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся з
касаційною скаргою до Верховного Суду України, який передав її в порядку,
визначеному п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України для вирішення до Вищого адміністративного суду України.

У касаційній скарзі на ухвалу судді Корольовського районного суду м.
Житомира від 16 липня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської
області від 07 вересня 2004 року ОСОБА_1 ставить питання про скасування судових
рішень в зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального і
процесуального права та направлення справи для розгляду по суті до суду першої
інстанції.

В обґрунтування доводів касаційної скарги заявник посилається на те, що відмовляючи
в прийнятті скарги, суд порушив ст. ст. 55, 121 Конституції України, ст.. 1
Закону України «Про судоустрій» і вважає, що його скарга правомірно подана в
порядку глави 31-А ЦПК України. Крім того, вважає висновки суду апеляційної
інстанції щодо визнання неподаною та повернення його скарги безпідставними.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвали судів першої та апеляційної інстанцій постановлені до набрання
чинності Кодексом адміністративного судочинства України, а тому суд касаційної
інстанції перевіряє додержання норм процесуального права, що діяли під час
розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою судді Корольовського районного
суду м. Житомира від 01 червня 2004 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність
прокуратури Житомирської області було залишено без руху з тих підстав, що
заявник не зазначив в ній чиї та які
саме рішення, дії чи бездіяльність оскаржуються, які конкретно права чи свободи
порушено, не зазначив правове обґрунтування останніх, не запропонував шляхи їх
поновлення, а також не вказав чи подавалася скарга у вищестоящому порядку
підлеглості органу або посадовій особі.

На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 подав скаргу в новій редакції
(а.с.8).

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16 липня 2004
року у прийнятті скарги було відмовлено на підставі того, що скарга не може
бути розглянута відповідно до глави 31-А ЦПК України.

Переглянувши дану ухвалу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції
ухвалою від 07 вересня 2004 року визнав неподаною та повернув скаргу заявнику в
зв'язку з неусуненням недоліків.

Такі висновки судів попередніх інстанцій є помилковими з наступних підстав.

Посилання суду
першої інстанції на ст. 248-1 ЦПК України є безпідставним, оскільки, як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на
бездіяльність прокуратури Житомирської області, в якій зазначив, що він отримав
відповідь № 875-с/03 від 16.04.04 на його заяву, якою був не задоволений.

Положення статті 55 Конституції України щодо можливості
громадянина звернутись за захистом своїх прав і свобод однаково стосується
можливості судового оскарження актів, дій чи бездіяльності посадових осіб
органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури, оскільки ними можуть
порушуватись його права і свободи. Недосконалість інституту судового контролю
не може бути перепоною для оскарження актів, дій чи бездіяльності посадових
осіб зазначених органів.

Виходячи з положень статей 55, 64, 124 Конституції
України передбачене відповідними законами України право громадян на позасудове
оскарження актів, дій або бездіяльності посадових осіб органів дізнання,
попереднього слідства і прокуратури (в порядку підлеглості) не позбавляє
громадян можливості звернутися безпосередньо до суду, як і не виключає їхнього
права на інші законні засоби захисту своїх прав і свобод, у тому числі на
позасудове оскарження.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те,
що прокуратура не є органом державної влади чи місцевого самоврядування і її
дії або бездіяльність не можуть бути оскаржені в порядку глави 31-А ЦПК
України, є помилковим.

Висновок суду апеляційної інстанції про те, що недоліки,
вказані в ухвалі від 01 червня 2004 року усунені не були є безпідставним і
спростовується матеріалами справи (а.с.8).

Згідно з ч. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної
інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм
матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної
інстанції.

За таких обставин, оскільки суди першої та апеляційної
інстанцій допустили порушення норм процесуального права при постановленні
ухвал, касаційна скарга підлягає задоволенню, а справа - поверненню до суду
першої інстанції для вирішення питання про прийняття скарги.

Керуючись ст.ст.
222, 223, 227, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У Х В
А Л И
Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Ухвалу судді Корольовського районного суду м. Житомира від 16 липня 2004
року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 07 вересня 2004 року
скасувати.

Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для
вирішення питання про прийняття скарги ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.. 237 КАС
України.

Судді :

В.
І. Бутенко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

М.
О. Сорока

І. В. Штульман