Справа № 2-а-96/2007
Суддя: Костюченко Г.С.
Дата ухвалення: 2007-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-96/2007 рік ПОСТАНОВА
року Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді
Костюченко Г.С., при секретарі- Ордановій М.В.І розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до
Військової частини А-4465 про стягнення заборгованості по грошовому
У жовтні 2006 р. ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до В/ч А-4465 про
стягнення заборгованості по
грошовому забезпеченню. Свої вимоги мотивував тим, що
йому за час проходження військової
служби у в/ч А-4465 не виплачувались: щомісячна
надбавка за безперервну військову
службу за період з 01.05.2003р. по 01.01.2006р. у
розмірі 4 186 грн. 50 коп.;
компенсація втрати частини грошового забезпечення по причині
її несвоєчасної виплати у розмірі -
1 027 грн. 01 коп.; премія до надбавки за безперервну
військову службу за період з
01.07.2003р. по 01.01.2006р., з урахуванням грошової
допомоги на оздоровлення за 2003 -
2005р. у розмірі - 1 394 грн. 10 коп..; компенсація
втрати частини грошового
забезпечення у виді премії у розмірі 33,3% за період з
01.06.2003р. по 01.01.2006р. по
причині несвоєчасної виплати - 341 грн. 99 коп. - а всього
Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача на його
користь вказане грошове забезпечення в розмірі 6 949 грн.60 коп., та судові
В судовому
засіданні представник позивача позов
Представник відповідача позов не визнав, і пояснив, що всі виплати
позивачеві виплачувались у повному обсязі і у відповідності до
нормативно-правових актів МО
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив :
ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у Збройних силах України в
військовій частині А-4465 м. Миколаєва;
Обфунтовуя свої вимоги, позивач посилався на Указ Президента України №
389/2003 від 05.05.2003 року „Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил
України, Мінистерства Внутрішніх справ Укрвїни, Адміністрації державної
прикордонної служби України, Управління державної охорони за безперервну
службу", який залежно від стажу служби встановлює надбавки в таких
розмірах: понад 5 років - до 10 %, понад 10 років -до 30 %, понад 15 - до 50 %,
понад 20 - до 70%, понад 25 - до 90 %.
Але відповідно до роз'яснень Департаменту правового
забеспечення Мінистерства оборони України від26.05.05 р. № 241/6/913, цим
Указом чітко визначачено, що право встановлювати військовослужбовцям щомісячні
надбавки за безперервну службу в ЗС України надано Міністру Оборини України.
Він же визначає порядок і умови її виплати. Крім того Указом встановлено
фактичний розмір надбавки, залежно від стажу служби. При цьому мінімальні та
максимальні розміри в межах конкретної вислуги років Указом не визначено.
Визнання конкретного щомісячного розміру надбавки залежить від розміру
асигнувань, які затверджуються Законом України „Про державний бюджет
України" на відповідний рік на утримання ЗС України. Отже ця норма чітко
приписує Міністру Оборони України дотримуватися бюджетного законодавства. З
цією метою Міністром Оборони України був виданний наказ від 26.05.2003р. №140
„Про затвердження Інструкції про порядок, умови виплати щомісячної надбавки за
безперервну військову службу в Збройних Силах України" п. 2 якого
встановлено, що розмір цієї надбавки встановлюється виходячи наявного фонду
грошового забеспечення за рішенням Міністра Оборони України.
Зазначений Наказ, як нормативно-правовий акт Мінистерства
пройшов у Міністерстві юстиції України правову експертизу
на відповідність чинному
законодавству і зареєстрованний в Міністерстві юстиції
України 28.05.2003р. за №
Приймаючи до уваги зібрані по справі докази, суд вважає встановленим, що
щомісячна надбавка за безперервну військову службу в Збройних Силах України
громадяну ОСОБА_1 виплачувалась у відповідності до нормативно-правових актів МО України.
Таким чином суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають
159-163 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд -
позову ОСОБА_1 до Військової частини А-4465 про стягнення заборгованості по
грошовому забезпеченню у розмірі 6 949грн. 60 коп. - відмовити.
Постанова може бути оскаржено до апеляційного суду
Миколаївської області в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.