Справа № 2а-1218/2007
Суддя: Боймиструк С.В.
Дата ухвалення: 2007-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа
№2а - 1218/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2007 року 11 год.20
хв. м. Рівне

Рівненський окружний
адміністративний суд

в особі головуючого : судді
Боймиструка
С.В.,

за участю

секретаря судового засідання
Пилипчук В.Є.

позивача
ОСОБА_1

представника
відповідача - УПСЗН Рівненської РДА
Ковальчук Г.Ю.

представника
відповідача - ЦНЗСВ ГУ ПСЗН Рівненської РДА Ренкас Н.С.

розглянувши
адміністративний позов ОСОБА_1

до
Управління праці та соціального захисту населення Рівненської
районної державної адміністрації

та Центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат Головного Управління праці та соціального захисту
населення Рівненській обласної державної
адміністрації

про
стягнення 6389 грн. 52 копійок,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду вказує, що як учасник бойових дій, має
право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів
війни , що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 виданого
Рівненським РВК 10 лютого 1997 року та посвідченням інваліда війни третьої
групи серії Є № НОМЕР_2 виданого Управлінням праці та соціального захисту
населення Рівненської райдержадміністрації
від 22 лютого 2007 року.

Відповідно до ст.ст.12,13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно
до 5 травня він має право на разову грошову допомогу, як учасник бойових дій в розмірі пяти та сіми мінімальних пенсій за віком, як інвалід
війни.

В 2004 році йому було виплачено вказану
допомогу в розмірі 100 гривень, в 2005 році також виплатив 100 гривень, в 2006
році -250 гривень, і в 2007 році -280 гривень. Всупереч вимогам ст.ст. 12,13
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та п.3 ст. 22
Конституції України такі суми разової щорічної допомоги до 5 травня за 2004 -
2007 роки виплачувались не в повному обсязі.

Згідно довідки №220/321 від 26 червня 2007
року Управління пенсійного Фонду України в м. Рівне мінімальна пенсія за віком
в 2004 році становила 102 грн.82коп., в 2005 році - 332 грн.00 коп, в 2006 році
- 359 грн.00 коп., а в 2007 році -410 грн. 06 коп.

Таким чином, позивач вказує, що відповідачі
не доплатили йому щорічну разову допомогу до 5 травня, всього за чотири роки:
2004, 2005, 2006, 2007 роки 6389 грн.52
копійки. Невиплату мотивують відсутністю коштів
в бюджеті.

Згідно з рішенням Конституційного суду
України від 01 грудня 2004 року № 20 -рп2004 положення ст. 44 Закону України
"Про державний бюджет на 2004 рік" та рішення Конституційного суду
від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 положення ст. 29 Закону України "Про
державний бюджет на 2007 рік" визнано таким, що не відповідає Конституції
України.

Відповідно до аналогії закону обмеження вказаної допомоги,
встановлені Законами України "Про державний бюджет" на 2005, 2006
роки позивач також вважає
неконституційними, оскільки вони суперечать Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", оскільки частково
скасовують надані пільги.

Позивач просить
позов задовольнити і стягнути з відповідачів недоплачену щорічну разову допомогу
до 5 травня в розмірі 6389 грн.52 копійки.

Представник Управління праці та соціального
захисту населення Рівненської районної державної адміністрації позов заперечує,
оскільки вони не є розпорядником державних коштів, що виплачуються ветеранам і
нарахування та виплату одноразової грошової
допомоги до Дня Перемоги їх
управління не проводило, а лиш формувало подані
списки та подавало до
Рівненського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. Бюджетні
асигнування на виплати щорічної допомоги ветеранам після прийняття згаданого
рішення Конституційного Суду України збільшені не були і відповідно до них для виплат пільговикам не
надходили. Просить в позові відмовити.

Представник Центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат Головного Управління праці та соціального захисту
населення Рівненській обласної державної
адміністрації, вважає,
що позов до задоволення не підлягає,
оскільки за 2004 - 2006 роки щорічна допомога
позивачу виплачена в повному обсязі в розмірі встановленому Державними бюджетами за ті
роки. Також зазначає, що позивачем пропущено
встановлений законом річний термін на звернення до суду по вимогах про
стягнення щорічної допомоги за 2004 - 2006 роки.

Крім, того ст. 95 Конституції України встановлює
верховенство та пріоритетність Закону про Державний бюджет України і визначає,
що виключно Законом про Державний бюджет України і визначаються будь-які
видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільові спрямування цих
видатків.

п.2 ст. 4 Бюджетного Кодексу України
встановлено, що при здійсненні бюджетного процесу України положення
нормативно-правових актів застосовується лише в частині в якій вони не
суперечать положенням Конституції України цього Кодексу та закону про Державний
бюджет України.

Виплата допомоги профінансована за рахунок
коштів Державного бюджету в розмірах встановлених ст.. 29 Закону України
"Про державний бюджет України на 2007 рік"

Законом України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено термін виплати
щорічної разової грошової допомоги до 5 травня.

Рішенням Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року по справі №1-29/2007 положення ст.29 Закону України "Про
Державний бюджет України" на 2007 рік (зазначеною статтею встановлені
розміри щорічної разової допомоги) визнані неконституційними та втратили
чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення, тобто з 9 липня
2007 року.

Виходячи з цього, на момент виплати щорічної
разової грошової допомоги - до 5 травня,
ст.29 Закону України "Про Державний бюджет України" на 2007
рік була чинною і допомога виплачена в розмірі, встановленому зазначеною статтею.
Зворотної сили Рішення Конституційного Суду не має.

Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
здійснює лише виплату щорічної разової грошової допомога до Дня Перемоги у
розмірах встановлених у Законах про Державний бюджет України на відповідний
рік, та оскільки Конституцією України визначено верховенство Закону про
Державний бюджет України, то Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат просить в задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши
докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід
відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст.. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення,
дії чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

На думку суду позивачем не доведено ті обставини на яких
ґрунтується його позов, а відповідачами доказана правомірність своїх дій, а
тому підстави для задоволення позову
відсутні.

Відповідно до ст..8 Конституції
України вона має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно - правові
акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно ч. 2 ст.95 Конституції України, виключно законом про
Державний бюджет України визначаються будь - які видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Як вбачається з ЗУ «Про державний бюджет України на 2007 рік» видатки
держави на фінансування виплат в розмірах зазначених
в ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" -
не передбачено.

Хоч
рішенням Конституційного суду від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007
положення ст. 29 Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік",
якою обмежувались зазначені вище виплати , визнано таким, що не відповідає
Конституції України, однак на думку суду, не заперечуючи право особи на
отримання таких виплат, це не тягне за собою автоматичне здійснення таких
виплат, оскільки в бюджеті не має відповідного фінансування.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Бюджетного Кодексу України, при здійсненні
бюджетного процесу в
Україні положення нормативно - правових актів
застосовуються лише в частині, в якій вони
не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та закону про Державний бюджет України.

Змін до ЗУ « Про
Державний бюджет України на 2007 рік» в частині видатків на на загальносуспільні потреби передбачені ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» за 2007 рік та попередні роки
не внесено.

Отже, оскільки,
таких коштів на адресу відповідачів з Державного бюджету України не надійшло, то підстав стягувати з них зазначеної позивачем суми -
не має.

Крім того, позивачем пропущено встановлений ст..99 КАС
України річний термін на звернення до суду, щодо вимог про стягнення
допомоги за 2004 - 2006 роки, про
поновлення якого позивач навіть не
клопотав перед судом і підстав для його поновлення суд не вбачає.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Рівненської районної державної адміністрації та Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного Управління праці та соціального захисту населення
Рівненській обласної державної
адміністрації про стягнення сум невиплаченої щорічної разової допомоги до 5 травня в розмірі 6389
грн.52 копійки - відмовити, за безпідставністю позовних вимог.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне
оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив
постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня
складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий: