Справа № 22а-1817/2008
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2008-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Слободян П.Р., судді Філатова
С.Т. та Якушева І.О. Справа №
Господарський суд Волинської обл. (№ 4/97-11А) Рядок
статзвіту № 36
Доповідач: Шавель Р.М.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2008 року м.Львів
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого - судді Шавеля Р.М.,
суддів Олендера
І.Я. та Кушнерика М.П.,
при секретарі - Соколовській А.С.,
з участю осіб, які взяли участь у справі:
пред-ків позивача - Книша С.В.,
довір. № 0132 від 03.09.2007р.;
третьої особи - ОСОБА_1,
пред-ків третіх осіб - Присяжнюк
С.Б., довір. № 103.1.20 від 07.12.2007р.;
Кучми В.Ю., довір. від 28.08.2007р.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
апеляційними скаргами Приватного підприємця ОСОБА_1 та Луцької міської ради на
постанову господарського суду Волинської області від 20.09.2007р. у справі за
позовом Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Трансгазіндастрі АГ» до
Луцької міської ради, треті особи Приватний підприємець /ПП/ ОСОБА_1 та Луцьке
міське управління земельних ресурсів, про визнання протиправним та скасування
рішення міської ради, -

в с т а н о в и л а:

27.07.2007р. позивач ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» звернувся до господарського
суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення
Луцької міської ради № 10/67 від 06.02.2007р. «Про надання земельної ділянки на
умовах оренди підприємцю ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування критої
зупинки громадського транспорту з торговим павільйоном на вул.Стрілецькій, 41».

Свої вимоги мотивує тим, що
оскаржуване рішення міської ради видане з порушенням вимог чинного
законодавства, порушує його охоронювані законом права та інтереси.

На момент прийняття 06.02.2007р.
Луцькою міською радою оскаржуваного рішення на розгляді відповідача знаходилося
дві заяви про передачу в оренду однієї та тієї самої земельної ділянки на
вул.Стрілецькій, 41 в м.Луцьку, через що останнє прийняте з порушенням вимог
ст.16 Закону України «Про оренду землі», яка вимагає у разі надходження двох
або більше заяв на оренду однієї і тієї самої земельної ділянки проведення
аукціону або конкурсу (а.с.3-5).

Постановою господарського суду Волинської обл. від 20.09.2007р. заявлений
позов задоволений, визнано протиправним та скасоване рішення Луцької міської
ради № 10/67 від 06.02.2007р. «Про надання земельної ділянки на умовах оренди
підприємцю ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування критої зупинки
громадського транспорту з торговим павільйоном на вул.Стрілецькій, 41»
(а.с.76-78).

Постанову господарського суду оскаржили відповідач Луцька міська рада та
третя особа ПП ОСОБА_1

В своїй апеляційній скарзі відповідач Луцька міська рада, покликаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати
постанову господарського суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Апелянт вказує, що на клопотання Луцького міського управління земельних
ресурсів та Виконавчого комітету Луцької міської ради позивачем не були надані
необхідні документи для розгляду питання щодо погодження місця розташування
майданчика біля офісу та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки, проектну документацію благоустрою прилеглої
до офісу позивача території та оздоблення занедбаних фасадів. За таких умов не
було підстав для винесення питання щодо погодження місця розташування
майданчика біля офісу та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки на розгляд чергових засідань постійної
комісії з питань земельних ресурсів та земельного кадастру та сесії міської ради.

За наведених умов на момент
винесення оскаржуваного рішення була подана лише одна заява (клопотання) на
оренду земельної ділянки.

Оскільки процедура проведення
конкурсу чи аукціону щодо набуття права оренди земельної ділянки на конкурсних
засадах законодавчо не врегульована, тому при винесенні рішення про надання
права на оренду земельної ділянки по вул.Стрілецькій, 41 в м.Луцьку перевагу
було надано ПП ОСОБА_1, якою було дотримано процедуру отримання земельної
ділянки в постійне користування згідно вимог чинного законодавства, чого не
було зроблено позивачем (а.с.106-109).

Третя особа ПП ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі, покликаючись на неповне
з'ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків
суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає доведеними, порушення судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову
господарського суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції не врахував тої обставини, що нею
було зібрано всі документи, які необхідні для отримання земельної ділянки в
оренду для будівництва і обслуговування критої зупинки автотранспорту з
торговим павільйоном.

Судом також не було з'ясовано, на
яку саме земельну ділянку претендує позивач, при цьому останній не представив
жодного підтверджуючого документа на приміщенні по вул.Стрілецькій, 41 в
м.Луцьку, що виключає необхідність проведення аукціону.

Окрім цього, суд не застосував норми
ст.ст.118, 123, 151 ЗК України та ч.5 ст.16 Закону України «Про оренду землі»,
які регулюють спірні правовідносини; помилково покликався на ст.19 Конституції
України та ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та
ст.118 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», при цьому
останній нормативно-правовий акт не поширюється на земельні правовідносини.

В порушення вимог закону позивачем
не було доведено порушення його прав та інтересів, що мало б бути найголовнішою
підставою для скасування рішення органу влади згідно вимог ст.71 КАС України.

Згідно генплану міста на спірній
земельній ділянці передбачено спорудження критої зупинки автотранспорту з
торговим павільйоном, через що остання не може передаватися в оренду для інших
цілей.

Також із змісту пред'явленого позову
вбачається наявність спору про право, що унеможливлює розгляд справи в порядку
адміністративного судочинства (а.с.83-87).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення третьої особи, представників третіх
осіб на підтримання апеляційних скарг та заперечення представника позивача,
перевіривши матеріали справи та апеляційні скарги в межах наведених у них доводів,
колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до
задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач звернувся до Луцької міської
ради із клопотанням № 64 від 09.01.2007р. про надання йому в оренду земельної
ділянки розміром 150 кв.м по вул.Стрілецькій, 41 в м.Луцьку, для обслуговування
офісу (а.с.9).

У відповідь Луцьке міське управління земельних ресурсів своїм листом №
10.1.18 від 22.01.21007р. повідомило про розгляд клопотання позивача про
надання на умовах оренди земельної ділянки по вул.Стрілецькій, 41 в м.Луцьку,
для обслуговування офісу, вказало на необхідність згідно ст.151 ЗК України
подачі додаткових документів для вирішення вказаного клопотання (а.с.11).

29.01.2007р. позивач повторно подав клопотання про № 0066 від 29.01.2007р.,
яким підтвердив своє бажання взяти в оренду спірну земельну ділянку і просив
призначити аукціон або конкурс щодо набуття права оренди (а.с.12-13).

В подальшому Луцька міська рада і Луцьке міське управління земельних ресурсів
своїми листами від 06.02.2007р. і 16.02.2007р. повідомили позивача про те, що
спірна земельна ділянка по вул.Стрілецькій, 41 передана на умовах оренди ПП
ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування критої зупинки громадського транспорту
з торговим павільйоном (а.с.11, 12).

Рішенням № 10/67 від 06.02.2007р. Луцька міська рада надала земельну
ділянку на умовах оренди ПП ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування критої
зупинки громадського транспорту з торговим павільйоном на вул.Стрілецькій, 41
(а.с.7).

Покликаючись на норми ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні», ст.19 Конституції України, ст.16 Закону України «Про оренду землі»,
ст.ст.124 ЗК України, ст.181 ЦК України та ст.118 Закону України «Про державний
бюджет України на 2007 рік», суд прийшов до висновку про те, що при надходженні
двох або більше заяв (клопотань) про оренду однієї та самої ділянки, що
перебуває у державній або комунальній власності Луцька міська рада повинна була
провести конкурс або аукціон щодо набуття права оренди земельної ділянки.

На думку колегії суддів, вказаний висновок суду першої інстанції є
правильним та обґрунтованим, оскільки відповідає вимогам чинного законодавства
та підтверджується матеріалами справи.

Сторонами не оспорюється тої обставини, що позивач дійсно звертався до
відповідача з відповідними заявами про надання в оренду земельної ділянки по
вул.Стрілецькій, 41 в м.Луцьку, в яких чітко визначив її площу, розташування та
конфігурацію, додавши до останніх схему її розташування (а.с.9-10).

Також матеріалами справи стверджується й та обставина, що саме від
спеціалістів Луцького міського відділу земельних ресурсів позивачу стало відомо
про надходження заяви ПП ОСОБА_1 щодо оренди земельної ділянки по вищевказаній
адресі, на підставі чого ТзОВ «Трансгазіндастрі АГ» звернулося з клопотанням
про прийняття рішення про проведення аукціону або конкурсу щодо набуття права
оренди спірної земельної ділянки (а.с.12-13).

Підтвердженням тієї обставини, що позивач і третя особа ПП ОСОБА_1
претендували на одну і ту саму земельну ділянку, або певну її частини, є лист
Луцького міського управління земельних ресурсів № 46.1.18 від 16.02.2007р., в
якому чітко вказується про передачу згідно рішення Луцької міської ради від
06.02.2007р. спірної земельної ділянки в оренду ПП ОСОБА_1 (а.с.15).

Також в листі Виконавчого комітету Луцької міської ради № 497/1.1-25 від
06.02.2007р. зазначається про те, що територія, яку бажає орендувати позивач, є
частиною тротуару, який прилягає до зупинки громадського автотранспорту (а.с.14).

Підтвердженням чіткого з'ясування вказаної обставини слід також вважати
вступ ПП ОСОБА_1 до справи в якості третьої особи (а.с.23).

Доводи апелянтів про те, що позивачем не виготовлено всіх необхідних
документів для розгляду питання щодо погодження місця розташування майданчика
біля офісу та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки
пропозиція представити такі була скерована Луцьким міським управлінням земельних
ресурсів на адресу позивача 22.01.2007р., а вже 06.02.2007р. Луцька міська рада
прийняла оскаржуване рішення про передачу земельної ділянки третій особі
(а.с.7, 11).

В частині покликань відповідача і третіх осіб про відповідність процедури
надання земельної ділянки по вул.Стрілецькій, 41 в м.Луцьку вимогам чинного
законодавства, то колегія суддів приймає до уваги те, що використання земель
житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану
населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану
земельно-господарського устрою з дотримання державних стандартів і норм,
регіональних та місцевих правил забудови.

Між тим, згідно листа Департаменту містобудування Луцької міської ради №
2996/10.1-8 від 13.12.2007р. генеральним планом міста не передбачається
встановлення по вул.Стрілецькій, 41 малих архітектурних форм, в тому числі
критих зупинок громадського транспорту (а.с.158).

Також перевіркою прокуратури м.Луцька виявлена невідповідність встановлення
торгового павільйону технічним умовам, що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху; для усунення виявлених порушень Луцьким МРВ ДАІ внесено припис
ПП ОСОБА_1 з вимогою демонтувати встановлений з порушенням торговий павільйон
(а.с.125).

Щодо доведеності порушень прав позивача оскаржуваним рішенням відповідача,
то колегія суддів виходить з того, що таке рішення порушує право позивача на
набуття в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності, передбачене
ст.ст.93, 116 ЗК України, ст.6 Закону Ураїни «Про оренду землі», також в
порушення вимог ст.124 ЗК України питання про надання земельної ділянки
позивачу не було розглянуто відповідачем по суті шляхом прийняття відповідного
рішення.

В частині доводів апелянтів про
відсутність правових документів на приміщення, то такі спростовані копією
договору оренди приміщення офісу підприємства від 01.10.2007р., укладеним між
позивачем /орендарем/ та ОСОБА_2 /орендодавець/, згідно якого орендар прийняв в
тимчасове володіння та користування приміщення площею 206,3 кв.м за адресою: м.Луцьк,
вул.Стрілецька, 41 (а.с.159-162).

Доказів недійсності такого суду не представлено, не здобуто таких судом під
час розгляду справи.

В частині покликань апелянтів про відсутність законодавчої регламентації
проведення конкурсу чи аукціону щодо набуття права оренди земельної ділянки на
конкурсних засадах, відсутність затвердженого органом місцевого самоврядування
положення про наведені конкурс чи аукціон, то колегія суддів виходить з того,
що органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування мають
повноваження щодо затвердження повноважень про проведення земельних торгів, в
тому числі із набуття права оренди, можуть самостійно визначати умови та
порядок проведення земельних торгів з урахуванням відповідних положень чинного
законодавства (а.с.126).

При цьому надання переваги ПП ОСОБА_1 при отриманні права оренди земельної
ділянки з мотивів неврегульованості процедури проведення конкурсу чи аукціону
щодо набуття права оренди земельної ділянки на конкурсних засадах, дотримання
процедури отримання земельної ділянки в постійне користування, не передбачено
чинним законодавством і суперечить вимогам ч.6 ст.16 Закону України «Про оренду
землі».

В частині тверджень апелянта ПП ОСОБА_1 на наявність спору про право та
необхідність розгляду даного спору в порядку господарського судочинства, то
наведені доводи спростовуються тим, що передумовою виникнення права на
користування земельною ділянкою, здійснення інших дій щодо оформлення цього
права згідно чинного законодавства є рішення органу місцевого самоврядування як
суб'єкта владних повноважень.

Орган місцевого самоврядування є органом у здійсненні владних управлінських
функцій згідно земельного законодавства в частині надання земельних ділянок у
власність чи користування, передачі їх в оренду і тільки після розгляду таких
питань та прийняття відповідних рішень виникають певні зобов'язання та визнання
прав, здійснення певних дій щодо виконання прийнятого рішення.

Відповідно до ст.12 ГПК України господарським судам непідсудні спори, що
виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та адміністративних судів. Також з п.1 цієї статті
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо
визначення підсудності справ з питань приватизації та корпоративних спорів»
виключено положення про підвідомчість господарським судам справ у спорах про
визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві.

Оскільки нормами КАС України (без зазначення будь-яких виключень, в тому
числі й щодо земельних правовідносин) передбачено, що спір між юридичними
особами та суб'єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень
розглядається за правилами адміністративного судочинства, він не може бути
розглянутий за правилами ГПК України.

Обґрунтованість вимог позивача підтверджується й іншими зібраними по справі
доказами, яким суд першої інстанції дав правильну оцінку та вірно дійшов
висновку про те, що спірне рішення Луцької міської ради № 10/67 від
06.02.2007р. «Про надання земельної ділянки на умовах оренди підприємцю ОСОБА_1
для будівництва та обслуговування критої зупинки громадського транспорту з
торговим павільйоном на вул.Стрілецькій, 41» суперечить нормам законодавства, а
тому правомірно визнав його недійсним.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно та повно встановив
обставини справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків
рішення суду, а тому підстав для скасування постанови суду колегія суддів не
вбачає і вважає, що апеляційні скарги на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 200, п.1 ч.1
ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги Приватного підприємця ОСОБА_1 та Луцької
міської ради на постанову господарського суду Волинської області від
20.09.2007р. - залишити без задоволення, а згадану постанову господарського
суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції
протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Р.М.Шавель

Судді: І.Я.Олендер

М.П.Кушнерик