Справа № 2-32/2008
Суддя: Іванюта Т.Є.
Дата ухвалення: 2008-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№2-3208 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня
2008 року Кагарлицький районний
суд Київської області в складі:

головуючого - судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Хміль Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту
населення Кагарлицької РДА про стягнення недоотриманої суми одноразової
допомоги на оздоровлення,-

встановив
:

Позивач
звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що він являється
ліквідатором аварії на ЧАЕС 2 категорії
і має право на виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат. Управління праці та соціального захисту населення провело йому виплати
в 2005 -2007 роках значно нижчі. А тому він просить стягнути з
відповідача недоплачену суму одноразової допомоги на оздоровлення за 2005-2007
роки в розмірі 5143 грн.

В
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги .

Представник
відповідача в судове засідання не з”явився, про день і час слухання справи
повідомлений належним чином.

Заслухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід
задоволити з слідуючих підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що
позивач являється учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2
категорії . Відповідно до вимог ст..48 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” позивач має право на
виплату щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5
мінімальних заробітних плат.

Управління
праці та соціального захисту населення
Кагарлицької РДА виплатило позивачу
допомогу на оздоровлення в розмірі, встановленому ПКМ України від
26.07.1996 року № 836 “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” в
2006р. та 2007 р. в сумі по 100 грн., та СТОВ “Колос”
с.В.Пріськи, де працював позивач,
в 2005 році - в сумі 100 грн.

Згідно
з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов”язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Пунктом
1 ст.92 Конституції України встановлено, що виключно законами України
визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод.

Відповідно
до ст..48 ч.4 п.3 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” щорічна допомога на
оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2
категорії виплачується в розмірі 5 мінімальних заробітних плат. При
цьому розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати (
частина 7 ст.48 Закону).

Відповідно
до ст.. 83 Закону України “Про Державний бюджет України на 2005 рік” розмір
мінімальної заробітної плати встановлений з 1 січня 2005 року у розмірі 290
грн. на місяць, з 1 липня 2005 року - 310 грн на місяць, а з 1 вересня 2005
року - 332 грн. на місяць.

Законом
України від 2.12.2005 р. № 3235 розмір мінімальної заробітної плати
встановлений з 1 січня 2006 року 350
грн., з 1.07.2006 р. - 375 грн., з 1.12.2006 р. - 400 грн.

Законом
України від 19.12.2006 року № 489 розмір мінімальної заробітної плати
встановлений з 1 квітня 2007 року 420
грн., з 1.07.2007 р. - 440 грн..

Зі змісту вимог
вказаного Закону не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою
реалізації норми ст..48 Закону України №796-ХІІ.

Виходячи
із засад пріоритетності Законів України над урядовими нормативно-правовими
актами, суд вважає, що при вирішенні
даного спору слід застосовувати не
Постанову КМ України №836, а ст.. 48
Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Згідно
довідки управління праці та соціального захисту населення № 89 від 16.01.2008 року позивачу у березні
місяці 2006 р. та січні місяці
2007 року було виплачено по 100 грн. щорічно на оздоровлення, а в січні
2006 року СТОВ “Колос” виплачено 100 грн. за 2005 рік.

Тому
суд вважає, що з відповідача на користь
позивача слід стягнути недоплачені суми
одноразової допомоги з урахуванням
виплачених в розмірі 5200 грн. : за 2005
рік - 1650 грн. (350 грн.х 5- 100 грн.), за 2006 р. 1650 грн. (350 грн. х 5 - 100 грн.); за 2007 рік
1900 грн. ( 400 грн. х 5 - 100 грн.).

Від
сплати держмита сторони слід звільнити на підставі ст..4 Декрету Кабінету Міністрів України.

Враховуючи викладене,
керуючись ст. 158,159,160,161,162,163,167 КАС України, ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, суд,-

Постановив
:

Позов
задоволити.

Визнати
відмову Управління праці та соціального
захисту населення Кагарлицької РДА в перерахунку щорічної одноразової допомоги
на оздоровлення ОСОБА_1 неправомірною.

Стягнути
з Управління праці та соціального захисту
населення Кагарлицької РДА на користь
ОСОБА_1 5200 грн. недоотриманої щорічної допомоги на оздоровлення за
2005, 2006 та 2007 роки .

Постанова
може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів.

Суддя :