Справа № 22а-50/2007
Суддя: Баркова Л.Л.
Дата ухвалення: 2007-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а-50/2007 Головуючий у 1 інстанції Скудін
Категорія 37 Доповідач
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
квітня 2007 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі: головуючого Баркової Л.Л. суддів. Кучерявої В.Ф., Трушкова М.М. при
секретарі: Жило І. А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Ялтинської селищної
ради Першотравневого району Донецької області, третя особа ОСОБА_2 про
скасування рішення Ялтинської селищної ради за
апеляційною скаргою представника третьої
особи ОСОБА_3на постанову
Першотравневого районного суду Донецької області від 22 січня 2007 року

в с
та н о в ил а

У грудні 2006 року позивачка ОСОБА_1. звернулася до суду
з позовом до Ялтинської селищної ради про скасування рішення №56-3 від першого
листопада 2006 року, яким затверджені межі її земельної ділянки за місцем
проживання за адресою: АДРЕСА_1. Посилалась на те, що цим рішенням відповідач
порушив її права користувача земельної ділянки, без її згоди вилучив частку
ділянки та передав у користування сусіду ОСОБА_4., з яким земельний спір вже
вирішено рішенням місцевого суду від 23 грудня 2005 року.

Постановою Першотравневого районного суду Донецької
області від 22 січня 2007 року позов ОСОБА_1. задоволено. Скасовано рішення
Ялтинської селищної ради Першотравневого району за №5/6-3 від першого листопада
2006 року „Про затвердження межі земельної ділянки ОСОБА_1. за адресою:
АДРЕСА_1".

В апеляційній скарзі представник третьої особи ОСОБА_4.,
ОСОБА_3., просить рішення суду скасувати і відмовити ОСОБА_1. в задоволенні
позову. Посилається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи,
порушено і неправильно застосовано положення матеріального закону.

Заслухавши третю особу ОСОБА_4., його представника ,
адвоката ОСОБА_5.., які просили задовольнити скаргу, представників позивачки
ОСОБА_6., адвоката
ОСОБА_7., які просили скаргу відхилити, представників відповідача Ялтинської
селищної ради Лук"янову М.І. та Чубарову О.В., які підтримали доводи
скарги і просили задовольнити, дослідивши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга

2

підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з
постановою нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з
таких підстав.

Відповідно до п.3,4 ч.І ст.202 КАС України, підставами
для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вирішуючи справу, суд виходив з того, що відповідачем
порушено права землекористувача ОСОБА_1., без її згоди та участі прийнято
рішення про вилучення частки земельної ділянки, земельний спір щодо межі
земельної ділянки вже вирішено попередніми рішеннями суду.

Проте з такими висновками погодитися не можна, оскільки
вони не відповідають обставинам справи,
положенням матеріального і процесуального закону.

Згідно з положеннями ст.26 Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні, ст.12, 158 Земельного кодексу України", селищні
ради на території громади повноважні вирішувати питання щодо земельних, у тому
числі і межових спорів.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1. є власником
будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу від 12 липня
1985 року. Цей будинок розташований на присадибних землях колгоспу
„Прогрес".

Згідно з положеннями ст.20 Земельного Кодексу УРСР від 8
липня 1970 року, право землекористування громадян, які проживають в сільській
місцевості, засвідчується записами в земельно-шнурових книгах
сільськогосподарських підприємств і організацій та по господарських книгах
сільських рад.

Як вбачається із рішення правління колгоспу
„Прогрес" Ялтинської селищної ради від 5 липня 1985 року у зв"язку з
продажем позивачці зазначеного будинку, останній було передано у користування
земельну ділянку розміром 0,06 га.

Відповідно до запису в земельно - кадастровій книги
селищної ради щодо користувачів земельних ділянок колгоспу „Прогрес"
с.Юріївка за позивачкою під №26 значиться присадибна земельна ділянка, розміром
0,06 га за адресою: АДРЕСА_1.

За
ОСОБА_2під №487 значиться у
користуванні присадибна земельна ділянка розміром 0,11 га за адресою:
вул.АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.З ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або
заперечень.

На підтвердження права на земельну ділянку сторони
повинні надати суду документи, які згідно з законодавством можуть засвідчити
таке право.

Як вбачається із пояснень ОСОБА_4. і це підтверджується
матеріалами інвентарної справи будинку АДРЕСА_2, яка зберігається в бюро
технічної інвентаризації Першотравневого району, межа земельної
ділянки зі

3

сторони будинку позивачки ніколи не проходила по стіні
його будинку, а огорожа не встановлювалася, оскільки земельних спорів між
власниками цих будинків не виникало.

Із пояснень представника позивачки ОСОБА_6. вбачається, що
про рішення правління колгоспу щодо передачі в користування позивачки земельної
ділянки розміром 0,06 га., останній було відомо. Остання не заперечувала також,
що до виникнення спору з ОСОБА_2. межі земельних ділянок не визначались,
розміри будинку НОМЕР_1не змінювалися, а розмір будинку НОМЕР_2внаслідок
переобладнань збільшився в сторону будинку НОМЕР_1у зв"язку з чим розмір
двору позивачки зменшився, що вони з сусідом не можуть отримати Державні акти
на землю, оскільки виник спір щодо встановлення межі за стіною його будинку.

Не заперечувала також, і це підтверджується випискою із
протоколу засідання шостої сесії селищної ради п"ятого скликання, що
першого листопада 2006 року питання про встановлення меж земельних ділянок
розглядалося на засіданні ради в її присутності.

Факт передачі позивачці у користування земельної ділянки,
розміром 0,06 га підтверджується також планом забудівлі її будинку, складеним
19 травня 1987 року, /а.с.78/

Посилання позивачки на те, що фактично після купівлі
будинку вона стала займати більш ніж 0,06 га земельної ділянки, що ширина
земельної ділянки по вулиці АДРЕСА_1 після купівлі будинку весь час складала 16
метрів і межа проходила по стіні будинку НОМЕР_1, а тому вона набула право
користування земельною ділянкою за фактичним користуванням на підставі ст. 119
ЗК України, оскільки користується нею протягом 22 років є безпідставними,
такими, що не відповідають положенням закону, встановленим обставинам та
поясненням сторін.

ОСОБА_6.
в апеляційному суду не заперечувала, що довжина зазначеної на плані
забудівлі земельної ділянки відповідала 40 метрам і цей план складався у 1987
році після проведених позивачкою ремонтно будівельних робіт внаслідок яких
житловий будинок НОМЕР_2було розширено.

Відповідно до зазначеного плану забудівлі, на який
посилається позивачка як на доказ своїх вимог щодо ширини земельної ділянки по
вулиці Набережній, будинок ОСОБА_4. значиться за межею земельної ділянки
позивачки на відстані двох метрів, що підтверджує доводи останнього про
порушення позивачкою його права користування відповідача земельною ділянкою за
стіною належного йому житлового будинку.

Більш того, якщо довжина ділянки позивачки складала 40
метрів, що позивачкою не оспорюється, то з урахуванням розміру наданої їй у
користування ділянки 0,06га, ширина її не могла складати 16 метрів.

Посилання позивачки на те, що відповідач порушив її права
користувача, оскільки вилучив частину земельної ділянки без урахування порядку
вилучення, встановленого ст.149 ЗК України є неспроможними, оскільки положення
зазначеного закону не стосуються даних правовідносин.

4

Як вбачається із рішення Ялтинської селищної ради №56-3
від першого листопада 2006 року, ним затверджувалися межі земельної ділянки, це
рішення прийнято на підставі заяви власника будинку НОМЕР_1 ОСОБА_4. і воно не
порушує права позивачки, оскільки після затвердження меж, у користуванні
останньої залишається 0,0614 га., що перевищує розмір земельної ділянки, який
було передано останній в користування внаслідок переходу права власності на
будинок.

Питання
про вилучення у позивачки земельної
ділянки селищною радою не вирішувалося.

З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції помилково прийшов до висновку щодо незаконності прийнятого
рішення Ялтинською селищною радою, оскільки воно відповідає нормам
матеріального і процесуального закону та не порушує законних прав і інтересів
позивачки. Селищна рада повноважна була приймати рішення про встановлення меж
земельної ділянки позивачки і підстав для визнання недійсним цього рішення та
скасування немає.

Посилання представників позивачки на те, що земельний
спір між ОСОБА_1. та ОСОБА_2. вирішено попереднім рішенням суду від 23 грудня
2005 року спростовуються його змістом і висновками.

Таким чином, враховуючи що оскаржувана постанова суду не
відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону, колегія суддів
вважає за необхідне її скасувати і в задоволенні позову відмовити.

Керуючись
ст.ст.195,198,202 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу представника третьої особи ОСОБА_3.
задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду Донецької області
від 22 січня 2007 року скасувати. В задоволення позову ОСОБА_1про скасування
рішення Ялтинської селищної ради №5/6-3 від першого листопада 2006 року
відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня проголошення. Може
бути оскаржена протягом одного місяця з 3 травня 2007 року, дня складення
постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до
Вищого Адміністративного Суду України.д