Справа № 22-а-314/2008
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2008-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22-а- 31408 Головуючий 1
інстанції:Іванова І.В.
Постанова

Іменем України

21 січня 2008 року

м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного
суду у складі:

Головуючого судді - Сіренко О.І.

Суддів - Подобайло З.Г., Мельникова Л.В.

за участю
секретаря судового засідання - Спесивцевої О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини
А-1215 на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 липня 2007 року по справі № 2-3605/2007р.

за
позовом ОСОБА_1

до Військової частини А-1215

про стягнення грошової компенсації
за речове майно

встановила :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з
адміністративним позовом до військової частини А 1215 про стягнення 3916 грн.
14 копійок в якості заборгованості по грошовій компенсації за речове майно , не
отримане ним за час його військової служби в цієї військової частині.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 липня 2007 року
по справі № 2-3605/2007р. за позовом ОСОБА_1до Військової частини А-1215 про
стягнення грошової компенсації за речове майно
позовні вимоги задоволено.

На зазначену постанову Військова частина
А-1215подала апеляційну скаргу, оскільки вважає її такою, що прийнята внаслідок
неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи,
необґрунтованою та незаконною, що призвело до неправильного вирішення справи та
просить суд скасувати постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 30
липня 2007 року по справі № 2-3605/2007р. і прийняти нову постанову суду, якою
відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 повністю

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції,
заслухавши пояснення позивача та представника відповідача , дослідивши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої
інстанції виходив з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1. є майором Збройних Сил України в запасі, який проходив військову
службу на посаді старшого офіцера о соціально - психологічному забезпеченню
бойової готовності та морально - психологічної підготовки, психологу відділення
виховної роботи, де перебував на речовому забезпеченні.

Наказом Міністра оборони України від 1
листопада 2004 оку №899 ОСОБА_1. звільнено з військової служби у запас за п. 67
підпункт «в» (у зв'язку із скороченням штатів).

Наказом начальника відділення особового
складу та мобілізаційної роботи військової частини А1215 від 17 грудня 2004
року №267 позивач був виключений із списків особового складу частини, всіх
видів забезпечення.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей»,
військовослужбовці мають право на отримання за рахунок держави грошової
компенсації замість належного до видачі речового майна.

Відповідно до вимог п. 27 Положення «Про
порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та інших
військових формувань в мирний час», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів
України від 28 жовтня 2004 року №1444, військовослужбовців, звільнені в запас
або відставку з правом носіння військової форми одягу, по їх бажанню мають
право на отримання речового майна, не отриманого ними під час звільнення, або
грошову компенсацію за нього по цінам на день підписання наказу про їх
звільнення.

При звільненні ОСОБА_1. зі служби ним було
заявлене клопотання про виплату йому грошової компенсації замість належного до
видачі майна.

Разом з тим, при звільненні позивача зі
служби йому не була виплачена вищезазначена грошова компенсація за речове майно
в загальній сумі 3916 грн. 14 копійок, що підтверджується наданою суду
відповідачем довідкою за №178 на отримання грошової компенсації замість
належного до видачі речового майна військовослужбовця майора ОСОБА_1.

Враховуючи вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1. відповідають вимогам
чинного законодавства України, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів не може погодитися з такими
висновками, виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що при
звільненні начальником речової служби військової частини № А-1215, де позивач
перебував на речовому забезпеченні, ОСОБА_1
було видано довідку № 178 про отримання грошової компенсації замість
належного до видачі речового майна, відповідно до якої сума компенсації замість
речового майна становить 3916,14 грн. , в тому числи до 11.03.00р. - 668,84
грн.(а.с. 30).

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України „Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від
20.12.1991 № 2011-ХІІ в редакції Закону від 04.04.2006 року № 3591-VІ
військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а
також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця
грошову компенсацію замість них.

Однак, згідно зі ст. 2 Закону України „Про
деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від 17.02.2000 року №
1459-ІІІ, який набув чинності 11.03.2000 року, дію частини 2 ст. 9 Закону
України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей" було призупинено в частині одержання військовослужбовцями
продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та
замість речового майна.

Таким чином, оскільки, дія частини 2 статті 9
Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей» щодо виплати грошової компенсації замість речового майна була
зупинена з 11.03.2000 року, колегія суддів приходить до висновку, що позивач
має право на отримання грошової компенсації замість речового майна, право на
отримання якого виникло до 11 березня 2000 року. Право на отримання грошової
компенсації замість речового майна, право на отримання якого виникло після 11
березня 2000 року, позивач не має.

Колегія суддів зазначає, що зупинений закон
не має бути застосований, він не діє, тому виходячи з наведеного, колегія суддів, вважає, що суд
першої інстанції в цій частині прийняв постанову з порушенням норм
матеріального права.

Відповідно до ч.3 ст.198 Кодексу
адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги
на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право
скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до ч.4 ст.202 Кодексу
адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови або
ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом
першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.205 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду
апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої
інстанції або прийняти нову постанову,
якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи зазначені положення Кодексу
адміністративного судочинства України та встановлене колегією суддів, порушення
судом першої інстанції норм матеріального права, судова колегія вважає за
необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, ч. 3 ст.
198, ч. 4 ст.202, ч.2 ст.205, ст. 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу Військової частини А-1215 на
постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 липня 2007 року по справі
№ 2-3605/2007р.- задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Харкова від 30 липня 2007 року по справі № 2-3605/2007р скасувати .

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини А-1215 та стягнути з
Військової частини А-1215 668 грн.84 коп.

В частині стягнення 3247 , 30 грн. в позові
відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Повний текст виготовлено та підписано 28
січня 2008 року.

Головуючий Сіренко
О.І.

Судді
Подобайло З.Г.

Мельнікова Л.В..