Справа № К-23430/06
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2007-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду Укра
їни у складі :
Головуючого: судді Сіроша
М.В.,
суддів: Гордійчук М.П
., Гончар Л.Я., Кравченко О.О., Чал
ого С.Я.,
при секретарі Капустинс
ькому М.В.,
за участю представників ві
дповідачів Мисливого І.Ю., Яци
шиної І.О.,

розглянувши у відкритому с
удовому засіданні в місті Ки
єві касаційну скаргуДерж
авної податкової інспекції у
Голосіївському районі м. Киє
ва на постанову господарсько
го суду м. Києва від 11 січня 2006 ро
ку та ухвалу Київського апел
яційного господарського суд
у від 12 травня 2006 року у справі з
а позовом Товариства з обмеж
еною відповідальністю «АВС»
до Державної податкової інс
пекції у Голосіївському райо
ні м. Києва, Державної податко
вої інспекції у Соломянськ
ому районі м. Києва про визнан
ня недійсним податкового пов
ідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2005 року Товариств
о з обмеженою відповідальніс
тю «АВС» (надалі ТОВ) звернуло
ся до суду з позовом до Держав
ної податкової інспекції (на
ділі ДПІ) у Голосіївському
районі м. Києва, ДПІ у Солом
янському районі м. Києва про в
изнання недійсним податково
го повідомлення-рішення ДПІ
у Голосіївському районі м. Ки
єва від 16.02.2005 року №/0.
Позов мотивований тим, що о
скаржуване податкове повідо
млення-рішення прийняте з по
рушенням норм чинного законо
давства України, не відповід
ає дійсним обставинам по спр
аві.
Постановою господарського
суду м. Києва від 11 січня 2006 року
позовні вимоги задоволено п
овністю.
Ухвалою Київського апеляц
ійного господарського суду в
ід 12 травня 2006 року рішення суд
у першої інстанції залишено
без змін.
Не погоджуючись з судовими
рішеннями судів першої та ап
еляційної інстанцій по справ
і відповідач звернувся з к
асаційною скаргою.
У поданій касаційній ска
рзі ДПІ у Голосіївському рай
оні м. Києва просить скасуват
и зазначені судові рішення с
удів першої та апеляційної і
нстанцій та постановити нове
рішення про відмову в задово
ленні позову. При цьому посил
ається на порушення судами н
орм матеріального і процесуа
льного права.
Згідно ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переві
ряє правильність застосуван
ня судами першої та апеляцій
ної інстанцій норм матеріаль
ного та процесуального права
, правової оцінки обставин у с
праві і не може досліджувати
докази, встановлювати та виз
навати доведеними обставини
, що не були встановлені в судо
вому рішенні, та вирішувати п
итання про достовірність тог
о чи іншого доказу.
Розглянувши касацій
ну скаргу та обговоривши її д
оводи за матеріалами справи,
колегія суддів дійшла висно
вку про відсутність підстав
для її задоволення.
Відповідно до ст. 224 Коде
ксу адміністративного судоч
инства України суд касаційно
ї інстанції залишає касаційн
у скаргу без задоволення, а су
дові рішення без змін, якщо ви
знає, що суди першої та апеляц
ійної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального
і процесуального права при у
хваленні судових рішень чи в
чиненні процесуальних дій.

Судами першої та апеляцій
ної інстанцій в ході зясув
ання обставин по справі та пе
ревірки їх доказами встановл
ено, що Державним підприємст
вом (надалі ДП) „Завод 410 ЦА" (А
віакомпанія) та ТОВ „АВС" (Аген
т) укладена угода про надання
послуг із продажу перевезен
ь та фінансові взаємовідноси
ни №ПП 1330/1630-АКР-22-2002, предметом яко
ї є надання Агентом Авіакомп
анії послуг з продажу переве
зень та супроводження ресурс
ів в обсязі та на умовах, перед
бачених даною угодою, а Авіак
омпанія призначає Агента Аге
нтом із продажу перевезень.

За угодою, укладеною позива
чем з ДП „Завод 410 ЦА" та агентсь
кими угодами, передбачається
продаж прав на отримання пос
луг з перевезення авіатрансп
ортом.
Державною податковою інсп
екцією у Солом'янському райо
ні м. Києва проведено позапла
нову документальну перевірк
у ТОВ „АВС" з питань взаємовід
носин з ДП „Завод „410 Цивільно
ї авіації" за період з 01.07.2003р. по 3
1.07.2003р., за результатами якої скл
адено акт № 18/23-0711/31241302 від 28.01.2005р.
Актом перевірки встановле
но, що позивач у липні 2003 року б
езпідставно не включив до ск
ладу обсягів продажу вартіст
ь реалізованих авіаквитків т
а понаднормативного багажу у
розмірі 1 301 718,88 грн., в тому числі
ПДВ 189 480,49 грн., та не застосував д
о цих операцій правила опода
ткування, передбачені п.4.7 ст.4 З
акону України "Про податок на
додану вартість".
На підставі вказаного акту
ДПІ у Голосіївському районі
м. Києва податковим повідомл
енням-рішенням №/0 від 16.02.2005р.
визначила позивачу податков
е зобов'язання з податку на до
дану вартість у сумі 378 960,98 грн. (в
тому числі 189 480,49 грн. основного
платежу та 139 480,49 грн. штрафних (ф
інансових) санкцій).
Під час розгляду справи с
удами першої та апеляційної
інстанцій встановлено факт п
равильності обчислення пози
вачем податку на додану варт
ість у липні 2003 року, порушень з
боку позивача вимог п.4.7 ст.4 За
кону України „Про податок на
додану вартість" за вказаний
податковий період не встано
влено, що підтверджується ак
том перевірки №50/23-01-7/31241302 від 12.10.2005, с
кладеним відповідачем.
Згідно з п.3.1 ст.3 Закону Украї
ни „Про податок на додану вар
тість" об'єктом оподаткуванн
я податком на додану вартіст
ь є операції платників з прод
ажу товарів (робіт, послуг) на
митній території України.
Відповідно до п.1.4 вказаного
Закону продаж товарів це б
удь-які операції, що здійснюю
ться згідно з договорами куп
івлі-продажу, міни, поставки т
а іншими цивільно-правовими
договорами, які передбачають
передачу прав власності на т
акі товари за компенсацію не
залежно від строків її надан
ня, а також операції з безопла
тного надання товарів та опе
рації з передачі майна оренд
одавцем (лізингодавцем) на ба
ланс орендаря (лізингоотриму
вача) згідно з договорами фін
ансової оренди (лізингу) або н
адання майна згідно з будь-як
ими іншими договорами, умови
яких передбачають відстроче
ння оплати та передачу права
власності на таке майно не пі
зніше дати останнього платеж
у.
Не належать до продажу опер
ації з передачі товарів у меж
ах договорів комісії (консиг
нації), поруки, доручення, схов
у (відповідального зберіганн
я), довірчого управління, опер
ативної оренди (лізингу), інши
х цивільно-правових договорі
в, які не передбачають переда
чу права власності на такі то
вари іншій особі; продаж посл
уг (робіт) це будь-які опера
ції цивільно-правового харак
теру з надання послуг (резуль
татів робіт), надання права на
користування або розпорядже
ння товарами, у тому числі нем
атеріальними активами, а так
ож з надання будь-яких інших, н
іж товари, об'єктів власності
за компенсацію, а також опера
ції з безоплатного надання п
ослуг (робіт). Продаж послуг (р
езультатів робіт), зокрема, вк
лючає надання права на корис
тування або розпорядження то
варами у межах договорів оре
нди (лізингу), продаж, ліцензув
ання або інші способи переда
чі права на патент, авторське
право, торговий знак, інші об'
єкти права інтелектуальної,
у тому числі промислової, вла
сності.
Відповідно до ч.2 п.4.7 ст.4 Закон
у України „Про податок на дод
ану вартість" у випадках, коли
платник податку здійснює ді
яльність з поставки товарів,
отриманих у межах договорів
комісії (консигнації), поруки
, доручення, довірчого управл
іння, інших цивільно-правови
х договорів, що уповноважуют
ь такого платника податку (да
лі комісіонера) здійснюва
ти поставку товарів від імен
і та за дорученням іншої особ
и (далі комітента) без перед
ання права власності на такі
товари, базою оподаткування
є продажна вартість цих това
рів, визначена у порядку, вста
новленому цим Законом. Датою
збільшення податкових зобов
'язань комісіонера є дата, виз
начена за правилами, встанов
леними пунктом 7.3 цього Закону
, а датою збільшення суми пода
ткового кредиту комісіонера
є дата перерахування коштів
на користь комітента або пос
тавки останньому інших видів
компенсації вартості зазнач
ених товарів. При цьому датою
збільшення податкових зобов
'язань комітента є дата отрим
ання коштів або інших видів к
омпенсації вартості товарів
від комісіонера.
Отже, наведеною нормою назв
аного Закону передбачені осо
бливості оподаткування опер
ацій з продажу товарів у межа
х договорів комісії (консигн
ації), поруки, доручення, довір
чого управління, інших цивіл
ьно-правових договорів.
Відповідно до ст. 60 Повітрян
ого кодексу України повітрян
і перевезення виконуються на
підставі договору. Кожний до
говір повітряного перевезен
ня та його умови посвідчують
ся документом на перевезення
, який видається авіаційним п
ідприємством або уповноваже
ними ним організаціями чи ос
обами (агентами).
Форми документів на переве
зення та правила їх застосув
ання встановлюються органом
державного регулювання діял
ьності авіації України, зокр
ема, Правилами повітряних пе
ревезень пасажирів і багажу.

Авіаквиток чи багажна квит
анція самі по собі не є товаро
м, а є документами, які надають
право на отримання послуги з
перевезення авіатранспорто
м.
Враховуючи вищевикладене,
суд касаційної інстанції по
годжується з висновками суді
в попередніх інстанцій стосо
вно задоволення позову.
Колегія суддів Вищого адмі
ністративного суду України т
акож погоджується з висновка
ми судів першої та апеляційн
ої інстанцій щодо необхіднос
ті відмови в позові до ДПІ у Со
лом'янському районі м. Києва.

Відповідно до вимог Кодекс
у адміністративного судочин
ства України, рішення є закон
ним тоді, коли суд, виконавши в
сі вимоги процесуального зак
онодавства і всебічно переві
ривши всі обставини справи, в
ирішив справу у відповідност
і з нормами матеріального пр
ава, що підлягають застосува
нню до даних правовідносин.

Судами першої та апеляційн
ої інстанцій правильно засто
совані норми матеріального і
процесуального права до спі
рних правовідносин, дана вір
на правова оцінка встановлен
им у справі обставинам.
За вказаних обставин довод
и касаційної скарги є безпід
ставними і не спростовують в
исновків судів.
Керуючись ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 Код
ексу адміністративного судо
чинства України, колегія суд
дів,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державн
ої податкової інспекції у Го
лосіївському районі м. Києва
залишити без задоволення, по
станову господарського суду
м. Києва від 11 січня 2006 року та у
хвалу Київського апеляційно
го господарського суду від 12 т
равня 2006 рокуупо даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає чиннос
ті з моменту проголошення і о
скарженню не підлягає, крім і
з підстав, у строки та порядку
, визначених ст.ст. 237 239 Кодекс
у адміністративного судочин
ства України.

Судді: