Справа № 2-а-1695/2007
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2007-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а - 1695 / 07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2007 року
м. Житомир

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Капустинського М.М.,

при секретарі судового засідання Метельській С.В.,

за участю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі
адміністративну справу за позовом Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової інспекції України у Житомирській області до
приватного підприємця ОСОБА_1(м. Новоград-Волинський, Житомирська область) про
стягнення боргу (фінансової санкції у вигляді штрафу) у сумі 1700, 00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Регіональне управління Департаменту САТ ДПА України у
Житомирській області звернулося до суду із зазначеним позовом. Зазначає, що
виявлені у ході планової перевірки факти порушень вимог чинного законодавства,
яке регулює виробництво і обіг спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відображені в акті перевірки від
16.06.2007 року № 060022. За результатами перевірки 02 липня 2007 року прийнято
рішення № 060066/15-32 про застосування до СПД-ФО ОСОБА_1. фінансової санкції
на суму 1700, 00 грн. Термін сплати закінчився 14.08.2007 року. Протягом
місячного терміну з дня отримання рішення, який відводиться приватному
підприємцю для сплати суми штрафу, ПП ОСОБА_1. дане рішення добровільно не
виконано. Просить стягнути з відповідача борг (фінансову санкцію у вигляді
штрафу) у сумі 1700, 00 грн..

Закон України від 04.12.1990 р. „Про державну податкову службу в Україні”
(з подальшими змінами і доповненнями) є спеціальним законом, який визначає
функції та правові основи діяльності податкових органів. Статтею 11-1 Закону
визначено підстави та порядок проведення органами ДПС планових і позапланових
перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків
та зборів (обов'язкових платежів) суб'єктами господарювання.

16.02.2005 р.
набув чинності Закон України від 12.01.2005 р. № 2322 „Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України (щодо посилення правового захисту громадян та
запровадження механізмів реалізації конституційних прав громадян на
підприємницьку діяльність, особисту недоторканість, безпеку, повагу до гідності
особи, правову допомогу, захист”), яким були визначені вимоги до порядку
перевірок податковими органами. У ч. ч. 1, 2 ст. 11-1 Закону визначено, що планова виїзна перевірка - це перевірка платника
податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним
податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи
органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого
платника податків чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно
якого проводиться така планова виїзна перевірка; планова виїзна перевірка
проводиться за сукупними показниками фінансово-господарської діяльності
платника податків за письмовим рішенням керівника відповідного органу державної
податкової служби не частіше одного разу на календарний рік.

Із матеріалів справи вбачається, що направлення на первірку видане в. о.
начальника управління і з ним 16.06.2007
року ознайомлено представника (бармена) СПД ОСОБА_1. ОСОБА_2, тобто планова виїзна
перевірка проведена у межах чинного законодавства.

Представник
позивача у судовому засіданні заявлені
вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачка, щодо
задоволення позову заперечила.

Заслухавши
доводи сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Спірні
правовідносини регулюються Законами України „Про державну податкову службу в
Україні” від 4 грудня 1990 р. (з подальшими змінами і доповненнями), „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” від 6 липня 1995 р., „Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів” від 19 грудня 1995 р.

Законом України
„Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від 19 грудня 1995 р. /далі
Закон/ встановлено вимоги щодо ліцензування і здійснення регулювання такого
ліцензованого виду діяльності, як роздрібна торгівля алкогольними напоями. І саме зазначеним Законом частину повноважень, щодо
врегулювання правовідносин з обігу спиртних напоїв та тютюнових виробів
делеговано органам місцевого самоврядування, в тому числі виконавчим комітетам
міських Рад. Так нормами ст.15-3 Закону надано право „визначати інші місця,
в яких забороняється продаж алкогольних напоїв”

Відповіднор до стю.144 Контституції України органи місцевого
самоврядування лише в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення,
які є обов”язковими до виконання на відповідній теориторії.

Ст. 1 цього
Закону визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями - це діяльність з
продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим споживачам для їх особистого
некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

Отже, ПП ОСОБА_1. здійснювалася торгівля підакцизною групою товарів у
місці торгівлі, на яке відсутній дозвіл органу місцевого саомоврядування на
його розміщення, тобто у місці, на яке було введно органом місцевого
саомоврядування заборону щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів,
чим порушено ст. 15-3 Закону України „Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

На час розгляду справи рішення виконкому є чинним, ніким не змінено і не
скасовано.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 07.08.2001 року «Про заходи щодо посилення державного
контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів та правляння акцизного збору», наказу ДПА України від 09.08.2001 року №
320 «Про створення Департаменту з питань
адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом акцизних
товарів» на регіональному рівні утворено регіональне управління ДААК ДПА
України в Житомрській області, на яке покладено функції щодо ліцензувння
роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, здійснення
контролю за дотриманням вимог чинного законодавства у сфері виробництва і обігу
алкоголю і тютюну та застосування у випадках, передбачених законодавством,
фінансових санкцій.

Згідно п. 2.2
наказу ДААК ДПА України від 08.07.2003 року № 80 «Про затвердження Інструкції
про порядок застосування фінансових санкцій», виданого на виконання п. 6
постанови КМУ від 02.06.2003 року № 790 «Про затвердження Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України „Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від 19 грудня 1995 р., прийняття
рішення про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства
щодо умов провадження діяльності, пов»язаної з роздрібною торгівлею
алкогольними та тютюновими виробами покладено на начальника регіонального
управління ДПА в області з виписаними процедурами щодо порядку розгляду
матеріалів, прийняття рішення та його оскарження.

Ст. 16 ЗУ від 19.12.1995 року № 481/95-ВР передбачено, що контроль за
дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також
інші органи у межах компетенції, визначеної законами України.

Листом Вищого Арбітражного суду України від 11.05.2000 року № 01-8/206
передбачено, що порушення встановленого порядку реалізації алкогольних напоїв є
підставою для притягнення суб»єкта підприємницької діяльності до встановленої
законом відповідальності, залежно від того, якою конкретно особою здійснювалась
роздрібна торгівля.

Згідно з абз. 8
ч. 2 ст. 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від
19 грудня 1995 р. передбачено відповідальність за порушення вимог ст. 15-3
цього Закону, у вигляді фінансової санкції в розмірі 1700, 00 грн.

Враховуючи
викладене, Житомирський окружний адміністративний суд вважає, що доводи
позивача ґрунтуються на вимогах законодавства і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб»єкт
владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі ст. 128 ГК України, п. 2 ст. 46 Закону
України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців" від 15.05.03 р., Закону України „!Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, кон”ячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від 19.12.1995 року за №481/95-ВР,
керуючись ст. ст. 94, 158 - 163, 167, 254 КАС України, Житомирський окружний
адміністративний суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов
задовольнити.

2. Стягнути з приватного
підприємця ОСОБА_1(АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 1700, 00 грн. боргу (фінансової
санкції у вигляді штрафу).

Постанова Житомирського окружного адміністративного суду набирає законної сили після закінчення
строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги. Заява
про апеляційне оскарження подається через Житомирський окружний
адміністративний суд до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення
постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
М.М. Капустинський