Справа № 22-а-724/2008
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2008-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Данилова М.В.
Доповідач 2 інстанції:
суддя
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008 року

№ 22-а-724/08

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Сіренко О.І.

Суддів - Григоров А.М., Подобайло З.Г.

при секретарі: Попов О.Г.

за участі:

представник відповідача - Перцева
О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного
підприємства «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції України на постанову
Харківського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2007 року по справі № 2а-1847/07

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю
«Номадс Групп»

до Державного підприємства «Інформаційний Центр»
Міністерства юстиції України в особі Харківської філії Інформаційного
центру Міністерства юстиції України

про
спонукання вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Номадс
Групп», звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Інформаційний
Центр» Міністерства юстиції України в особі Харківської філії Інформаційного
центру Міністерства юстиції України про
спонукання вчинення дій.

28.08.2007 Харківським окружним адміністративним судом
було прийнято постанову по справі № 2а-1847/07, якою адміністративний позов ТОВ
«Номадс Групп» до державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України про спонукання вчинення дій задоволено в повному обсязі та
зобов'язано Держінформ'юст в особі його Харківської філії прийняти заяву про
вилучення обтяження об'єкта нерухомого майна та заяву про реєстрацію змін
обтяжень рухомого майна, а також внести до Реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна відомості про зняття заборони на об'єкти нерухомого майна та
звільнення з-під арешту нерухомого майна ТОВ «Номадс Групп» та вилучити записи
№№ 1909804, 4095556, 5346057 з цього реєстру, а також внести до Державного
реєстру обтяжень рухомого майна відомості про припинення обтяжень рухомого
майна ТОВ «Номадс Групп» та виключити з цього реєстру записи №№ 1545-408,
1913100.

Державне підприємство «Інформаційний Центр» Міністерства
юстиції України в особі Харківської філії Інформаційного центру Міністерства юстиції України, не погоджується
з вказаною постановою, подало апеляційну скаргу, вважає постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 28.08.2007 по справі № 2а-1847/07
незаконною і необґрунтованою, такою, що постановлена з грубими порушеннями норм
матеріального та процесуального права, без з'ясування фактичних обставин
справи.

Враховуючи викладене, Державне підприємство
«Інформаційний Центр» Міністерства юстиції України в особі Харківської філії
Інформаційного центру Міністерства
юстиції України просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду
від 28.08.2007 по справі № 2а-1847/07 та ухвалити нове рішення по даній
справі.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

До Харківського окружного адміністративного суду
звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Номадс Групп» з
адміністративним позовом до Державного підприємства «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України про спонукання до вчинення дій - виключення з
Реєстру записів про обтяження рухомого та нерухомого майна. Свої позовні вимоги
мотивувало тим, що 24.07.2007р. Позивач отримав від Відповідача Витяг №
13599631 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, згідно
якого у вказаному Реєстрі знайдені наступні записи:

Запис 1, згідно якого 22.04.2005р. о 12 год. 37 хв. За №
1909804 було зареєстроване обтяження - заборона на нерухоме майно (майновий
комплекс, літ. Зазначені), власником якого є Позивач, на підставі Іпотечного
договору, зареєстрованого за реєстром № 997 та посвідченого Приватним
нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_1 21.04.2005р.;

Запис 2, згідно якого 22.11.2006р. о 13 год. 11 хв. За №
4095556 було зареєстроване обтяження - заборона на нерухоме майно
(майновий комплекс в сел.
Новоосиново Куп'янського р-ну Харківської області), власником якого є
Позивач, на підставі Договору застави, зареєстрованого за реєстром № 12 та
посвідченогс Приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу
ОСОБА_2 21.11.2002р., відповідно до переносу заборони 1 59340-1 від 22.11.2002
р.;

Запис 3, згідно якого 22.07.2007р. о 12 год. 04 хв. За №
534 6057 було зареєстроване обтяження - арешт нерухомого майна (включаючи сільський домобудівельний
комбінат, розташований в сел.. Новоосиново
Куп'янського р-ну Харківської
області), власником якого є
Позивач, на підставі
наказу № 08/181-06
виданого Господарським судом Харківської області від 30.06.2006р.

Крім того, Позивач 14.08.2007р. отримав від Відповідача
Витяг № 13919863 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, згідно якого у
вказаному Державному реєстрі знайдені наступні записи:

Запис 1, згідно якого 17.12.2003р. о 11 год. 47 хв. За №
1545-408 було зареєстроване приватне обтяження - застава рухомого майна (архівний
запис), об'єкт обтяження
- невизначене майно (основні засоби), (власником якого є Позивач), згідно з
Договором застави від 21.11.2002р., № 12 на заставну суму 273041 грн.;

Запис 2, згідно якого 22.12.2003р. о 12 год. 52 хв. За №
1545-414 було зареєстроване приватне обтяження - застава рухомого майна (архівний запис), об'єкт обтяження - невизначене майно, Лінія
по виробництву пінобетону згідно з Договором застави від 18.12.2003р., за
реєстр № 1724;

Запис 3, згідно якого 22.04.2005р. о 18 год. 18 хв. За №
1913100 було зареєстроване приватне обтяження - застава рухомого майна
(архівний запис), підстава обтяження - Договір, 27/05-ДЗ-47, 999, 21.04.2005р.,
АБ „Факторіал-Банк", об'єкт обтяження невизначене майно, майно згідно з
Договором застави - основні засоби - виробниче обладнання: крани мостові, кран
козловий, кран грейферний, автоклави, метало форми, млини, дозатори, лінія
подачі інертних матеріалів, зварювальні машини, лінія по виробництву
пінобетону, преси та інше, - на загальну заставну суму 530160 грн.

Позивач вважає, що станом на сьогоднішній день відсутні
правові підстави для вказаних заборон відчуження та арешту об'єктів нерухомого
майна, та для обтяження рухомого майна, про що свідчать досліджені судом
обставини та документи, та що єдиним державним органом, уповноваженим на
ведення Реєстру та внесення , виключення записів до якого є Міністерство
юстиції, яке делегувало в частині внесення записів свої управлінські функції
Державному підприємству «Інформаційний центр» Міністерства юстиції, та що на час
розгляду судової справи у позивача відсутні правовідносини з Реєстраторами та
немає правових підстав для знаходження вказаних записів в Реєстрах обтяжень.
Просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Судове засідання було
призначено на 16.08.2007.

16.08.2007 позивач подав до суду адміністративний позов з
уточненими вимогами.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надав суду свої
заперечення та клопотання про припинення провадження справі в зв'язку з тим, що
, на його думку, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства
юстиції не є суб'єктом адміністративних правовідносин і справа не може
розглядатися у адміністративному суді, бо відповідач не здійснює жодної з
управлінських функцій, а лише здійснює ведення Реєстру - вносить та виключає
записи з Реєстру обтяжень

Відповідно до ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства
України під справою адміністративної
юрисдикції розуміється переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є суб'єкт , що здійснює
владні управлінські функції на основі законодавства , в тому числі на виконання
делегованих повноважень. Кабінет Міністрів України своєю Постановою № 410 від
31.03.2004 року , пунктами 2, 3, 4 , а також Постановою № 830 від 05.07.2004 ,
пунктами 2, 3, 4 визначив орган , який має право держати Державний реєстр
іпотек та Державний реєстр обтяжень рухомого майна - Міністерство юстиції
України, а адміністратором призначив Державне підприємство «інформаційний
центр» Міністерства юстиції України.

Статтею 5 Закону України «Про інформацію» передбачено, що
принципами інформаційних відносин є повнота, точність, законність зберігання,
поширення та використання інформації. Статтею б вказаного Закону визначено, що
державну інформаційну політику здійснюють органи державної влади загальної
компетенції , а також відповідні органи спеціальної компетенції. Реалізація
права на інформацію громадянами, юридичними особами та державною не повинна
порушувати громадські, політичні, економічні , соціальні, духовні, екологічні
та інші права, свободи і законні інтереси громадян, права та інтереси юридичних
осіб. Таким чином Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства
юстиції є органом спеціальної компетенції, якому Кабінет Міністрів в особі
Міністерства юстиції делегував повноваження щодо реалізації принципів
інформаційної політики держави в сфері ведення Реєстрів обтяжень мана та
забезпечення законних вимог кредиторів відповідно до діючого законодавства
України.

Встановлено, що 21.04.2005р. АК
"Факторіал-Банк" уклав з Позивачем Договір кредиту № 27/05.
21.04.2005р. АК "Факторіал-Банк" уклав із Позивачем:

Іпотечний договір № 27/05-ІД-44 (посвідчений приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_1, зареєстрований в реєстрі за № 997) та Додаток до цього
договору, згідно яких:

Іпотечний договір забезпечує виконання зобов'язань
Позивача в повному обсязі перед Банком, що випливають з Договору кредиту №
27/05 від 21.04.2005р.;

предметом іпотеки є майновий комплекс ТОВ та
внутриплощадочні мережі, зовнішні мережі каналізації, внутрішні теплові мережі,
мережі та резервуари зворотної води, які розташовані: Сільське ДБК, с.
Новоосиново, Куп'янський р-н, Харківська область;

Договір застави № 27/05-ДЗ-47 (посвідчений приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_1, зареєстрований в реєстрі за № 999) та Додаток до цього
договору, згідно яких:

Договір застави забезпечує виконання зобов'язань Позивача
в повному обсязі перед Банком, що випливають з Договору кредиту № 27/05 від
21.04.2005р.;

предметом іпотеки є майно - основні засоби та інше рухоме
майно - власником яких є Позивач.

18.07.2007р. Харківським апеляційним господарським судом
по справі № 37/470-06 було винесене рішення - Постанова від 18.07.2007р., якою
позовні вимоги підприємства ТОВ "Номадс Групп» були задоволені повністю:
визнано недійсним кредитний договір № 2705 від 21.04.2005, укладений між ТОВ
«Номадс Групп» та Акціонерним банком «Факторіал - Банк». Таким чином ,
правовідносини по вказаним зобов'язанням були припинені.

Крім того, законодавство України містить наступні
приписи:

Стаття 598 ЦК України «Підстави припинення зобов'язання»
передбачає, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на
підставах, встановлених договором або законом. Частина друга статті 548 ЦК
України „Загальні умови забезпечення виконання зобов'язання" передбачає,
що недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного
зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення,
якщо інше не встановлено Кодексом.

Стаття 575. "Окремі види застав" ЦК України
передбачає:

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у
володінні заставодавця або третьої особи.

Закладом є застава рухомого майна, що передається у
володіння заставодержателя або за його наказом - у володіння третій особі.

3. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються
законом.

Стаття 204. "Презумпція правомірності
правочину" ЦК України передбачає, що правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Стаття 215 ЦК України передбачає, що підставою
недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою
статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим
Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Стаття 216 ЦК України передбачає, що недійсний правочин
не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі припинення права застави на нерухоме майно до
державного реєстру вносяться відповідні дані.

У разі припинення права застави внаслідок виконання
забезпеченого заставою зобов'язання заставодержатель, у володінні якого
перебувало заставлене майно, зобов'язаний негайно повернути його
заставодавцеві.

Таким чином, на підставі ст. 216 ЦК України недійсний
Договір кредиту № 27/05 від 21.04.2005р., не створює для Позивача та для АК
"Факторіал-Банк" юридичних наслідків (крім тих, що пов'язані з його
недійсністю), на підставі ч. 2 ст. 548 ЦК України договір кредиту № 27/05 від
21.04.2005р. не підлягає забезпеченню, на підставі ст. 204, ч. 2 ст. 215, ч. 2
ст. 548 ЦК України іпотечний договір № 27/05-ІД-44 від 21.04.2005р. (та Додаток
до цього договору) та Договір застави № 27/05-ДЗ-47 від 21.04.2005р. (та
Додаток до нього) є недійсними, на підставі ст. 593, 598 ЦК України, ст. 28
Закону України „Про заставу", ст. 17 Закону України "Про
іпотеку" станом на сьогоднішній день у Позивача відсутні та припинились
зобов'язання перед АК "Факторіал-Банк" за вказаними Іпотечним
договором № 27/05-ІД-44 від 21.04.2005р. та Договором застави № 27/05-ДЗ-47 від
21.04.2005р.

На підставі ст. 593, 598 ЦК України, ст. 28 Закону України
"Про заставу", ст. 17 Закону України "Про іпотеку", у
зв'язку із погашенням заборгованості ТОВ "Автохаргантранс" перед
АК"Факторіал-Банк" по договору № 38-97802 від 21.11.2002р. станом на
сьогоднішній день у Позивача відсутні та припинились зобов'язання перед АК
"Факторіал-Банк" за вказаними Договором застави від 21.11.2002р.
(посвідченим приватним нотаріусом Куп'янського РНО ОСОБА_3 за реєстр. № 12) та
за Договором застави від 18.12.2003р. (посвідчений приватним нотаріусом ХМНО
ОСОБА_1 за реєстр. № 1724).

Наказ Господарського суду Харківської області № 08/181-06
від 30.06.2006р. був отриманий в той час, коли Рішення Господарського суду
Харківської області від 13.06.2006р. по господарській справі № 08/181-06 ще не
вступило в силу, про що свідчать наступні обставини та документи: Наказ
Господарського суду Харківської області № 08/181-06 від 30.06.2006р. був
виданий на виконання Рішення Господарського суду Харківської області від
13.06.2006р. по господарській справі № 08/181-06 однак, так як вказане Рішення
не вступило в силу, оскільки на нього підприємством ТОВ "Номадс
Групп" була подана Апеляційна скарга до Харківського апеляційного
господарського суду. Апеляційна скарга була прийнята, провадження за нею було
відкрито Харківським апеляційним господарським судом .

18.07.2007р. Харківським апеляційним господарським судом
по справі № 37/470-06 було винесене рішення - Постанова від 18.07.2007р., якою
позовні вимоги підприємства ТОВ "Номадс Групп" були задоволені
повністю: визнано недійсним кредитний договір № 2705 від 21.04.2005, укладений
між ТОВ «Номадс Групп» та Акціонерним банком «Факторіал-Банк».

Конституцією України від 28.06.1996 р. передбачені
наступні положення:

Стаття 19: Правовий порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Стаття 41: Кожен має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої
діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку,
визначеному законом.

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть
користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до
закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є непорушним.

Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може
бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі
і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього повного
відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним
повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи
надзвичайного стану.

Конфіскація майна може бути застосована виключно за
рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Законом України «Про власність» від 7 лютого 1991 року N
697-XII передбачені наступні положення:

Стаття 2. Право власності

1.Право власності - це врегульовані законом суспільні
відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

2.Право власності в Україні охороняється законом. Держава
забезпечує стабільність правовідносин власності.

3.Кожен громадянин в Україні має право володіти,
користуватися і розпоряджатися майном
особисто або спільно з іншими.

4.Власність в Україні виступає в таких формах: приватна,
колективна, державна. Всі форми власності є рівноправними. (Частина четверта
статті 2 в ред. Закону N 2544-12 від 07.07.92;

із змінами, внесеними згідно із Законом N 2690-12 від
14.10.92)

Стаття 4. Здійснення права власності

1. Власник на свій розсуд володіє, користується і
розпоряджається належним йому майном.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення
господарської та іншої, не забороненої законом, діяльності, зокрема, передавати
його безоплатно або за плату у володіння і користування іншим особам.

Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Цивільним кодексом України від 16.01.2003р. передбачені
наступні положення:

Стаття 319. Здійснення права власності

1. Власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Держава не втручається у здійснення власником права
власності.

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або
власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб
лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 321. Непорушність права власності

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у
його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно положень статті 48 «Загальні положення» Розділу
VIII «ЗАХИСТ ПРАВА ВЛАСНОСТІ» Закону України «Про власність» від 7 лютого 1991
року N 697-ХІІ: Україна законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та
іншим власникам рівні умови захисту права власності; власник може вимагати
усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані
з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків; захист права
власності здійснюється судом, арбітражним судом або третейським судом.

Згідно положень статті 56 «Відповідальність державних
органів за втручання у здійснення власником його правомочностей» Закону України
«Про власність» від 7 лютого 1991 року N 697-ХІІ: жодний державний орган не має
права втручатись у здійснення власником, а також особами, переліченими у пункті
5 статті 48 цього Закону, їх правомочностей щодо володіння, користування й
розпорядження своїм майном або встановлювати не передбачені законодавчими
актами України додаткові обов'язки чи обмеження; державні органи несуть майнову
відповідальність за шкоду, заподіяну їх неправомірним втручанням у здійснення
власником і зазначеними особами правомочностей щодо володіння, користування й
розпорядження майном в обсязі,
передбаченому пунктом 4 статті 48 цього Закону.

Згідно положень статті 38 6 «Засади захисту права
власності» Цивільного кодексу України від 16.01.2003р.: держава забезпечує
рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник, який має підстави
передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити
його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому
порушенню.

Згідно положень статті 391 «Захист права власності від
порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння» Цивільного кодексу України
від 16.01.2003р.: власник майна має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна (затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від
09.Об.1999р. № 31/5 (у редакції Наказу 18.08.2004р. № 85/5) та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 10.Об.1999р. за
№ 364/3657) передбачає:

п.1.1. Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна (далі - Реєстр заборон) - це електронна база даних, яка
містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме:

накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення
записів про заборони, арешти; видані витяги з Реєстру заборон.

1.2. Нерухоме майно (нерухомість) - це земельні ділянки,
а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, у тому числі об'єкти
незавершеного будівництва, які невід'ємно пов'язані з нею,

переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни
їх призначення. Правовий режим нерухомого майна поширюється на повітряні та
морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні

об'єкти.

1.3. Держателем Реєстру заборон є Міністерство юстиції
України, яке розробляє організаційні, методологічні принципи ведення Реєстру
заборон та забезпечує його функціонування.

1.4. Адміністратором Реєстру заборон (далі -
Адміністратор) є державне підприємство "Інформаційний центр"
Міністерства юстиції України, що має повний доступ до електронної бази даних і
відповідає за її технічне та технологічне створення та ведення, матеріально-технічне
та технологічне забезпечення, за збереження і захист даних, що містяться в
Реєстрі заборон.

1.5. Реєстратори приймають заяви про реєстрацію обтяження
об'єкта нерухомого майна від державних нотаріальних контор та приватних
нотаріусів, які не є Реєстраторами, посадових осіб виконавчих комітетів
сільських, селищних, міських рад, судів та слідчих органів, та постанови про
арешт майна боржника органів державної виконавчої служби та інших осіб,
визначених цим Положенням; уносять та вилучають записи до (з) Реєстру заборон
про заборони, арешти щодо нерухомого майна; отримують (видають) витяги з
Реєстру заборон.

2.1. Підставами для внесення до Реєстру заборон
відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого
майна є:

2.1.2. Заява про реєстрацію (вилучення) обтяження об'єкта
нерухомого майна (додатки 1-3), що подається:

судами (у тому числі третейськими судами) і слідчими
органами -у зв'язку з накладенням ними арешту на об'єкти нерухомого майна
(звільненням з-під арешту);

(абзац четвертий пункту 2.1.2 у редакції наказу
Міністерства юстиції України від 28.12.2006 р. N 111/5)

2.2. Органи та посадові особи, зазначені в підпунктах
2.1.2 - 2.1.3 пункту 2.1 цього Положення, надсилають Реєстратору в день
накладення (зняття) заборони (арешту) заяву встановленого цим

Положенням зразка або постанову про арешт (звільнення
з-під арешту) майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Наказ Міністерства юстиції України від 07.07.2006р. №
57/5 "Про визначення реєстраторів
Державного реєстру обтяжень рухомого майна" (зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 07.07.2006р. за № 802/12676) передбачає:

п.1: Визначити, що реєстраторами Державного реєстру
обтяжень рухомого майна є державне підприємство „Інформаційний центр"
Міністерства юстиції України, державні нотаріальні контори та

приватні нотаріуси.

Порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого
майна (затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004р. №
830 із змінами, внесеними Постановою КМ України № 769 від 18.08.2005р.)
передбачає:

п.2: Державний реєстр обтяжень рухомого майна (далі -
Реєстр) - єдина комп'ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення
обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження; держатель
Реєстру - Мін'юст, що забезпечує ведення Реєстру; адміністратор Реєстру -
державне підприємство "Інформаційний центр" Мін'юсту, що відповідає
за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та
захист даних, що містяться у Реєстрі; реєстратори - суб'єкти, уповноважені
держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про
виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет
обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати
інші функції, передбачені цим Порядком.

п 6: Відомості про обтяження рухомого майна вносяться до
Реєстру на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи або рішення
суду.

п. 25: Реєстратор вносить до Реєстру відомості про
припинення обтяження в день надходження заяви чи рішення уповноваженого органу.

п. 26: У разі припинення обтяження до Реєстру вносяться
дата і номер заяви про припинення обтяження, дата внесення запису про
припинення обтяження, підстава припинення обтяження, відомості про реєстратора.

п. 27: Реєстратор вправі відмовити у внесенні запису до
Реєстру про припинення обтяження, якщо відомості, зазначені в заяві, не
відповідають Реєстру, про що повідомляє обтяжувача письмово протягом двох
робочих днів після прийняття заяви.

У разі внесення запису до Реєстру про припинення обтяження реєстратор видає
обтяжувачу чи уповноваженій ним особі примірник витягу. Другий примірник витягу
реєстратор протягом п'яти днів надсилає боржнику.

Відомості про припинення обтяження вносяться до Реєстру
безоплатно.

Посилання відповідача на той факт, що він не є
реєстратором обтяжень є хибним, тому що, як вказувалося вище правовідносини з
обтяжувачем на момент звернення до суду були припинені, а ДП «Інформаційний
центр» Міністерства юстиції є єдиною установою , яка має право вести вказаний
реєстр, жодній установі не надано законодавством права вносити зміни чи
виключати реєстрацію обтяжень з вказаного реєстру.

Враховуючи
вищевикладене, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги.

Суд апеляційної
інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції.

Колегія суддів
зазначає, що порядок реєстрації обтяжень рухомого майна регламентується Законом
України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень"
від 18.11.2003 № 1255-ІУ (далі - Закон України № 1255), Порядком ведення
Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 05.07.2004 № 830 (далі - Порядок) та Інструкцією про
порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв,
затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29.07.2004 № 73/5,
зареєстрованою в Мін'юсті України 29.07.2004 за №942/9541.

У відповідності до статті 43 Закону України № 1255
реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача.

Форму зазначеної заяви встановлено у додатку 1 до
зазначеної вище інструкції.

Записи про обтяження рухомого майна ТОВ «Номандс Групп»
були внесені до Реєстру обтяжень у зв'язку із надходженням на адресу
Харківської філії підприємства заяв реєстрацію обтяження рухомого майна,
оформлених належним чином.

Згідно до вимог Закону України № 1255 реєстраторам
Реєстру обтяжень забороняється, зокрема, перевіряти достовірність і
обґрунтованість відомостей, що містяться в заяві. Обтяжувач несе
відповідальність згідно із законом за достовірність відомостей, що містяться в
заяві.

Враховуючи наведене, Харківською філією Держінформ'юсту
цілком правомірно на підставі та у чіткій відповідності до діючого
законодавства України було внесено записи про обтяження рухомого майна до
Реєстру обтяжень.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст. 43
Закону України № 1255 відомості про припинення обтяження реєструються
реєстратором Реєстру обтяжень на підставі рішення суду або заяви обтяжувача.

Згідно частини 3 статті 44 Закону України № 1255 після
припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника
(тобто ТОВ "Номадс Групп") чи особи, права якої порушено внаслідок
наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати
реєстратору Реєстру обтяжень заяву про припинення обтяження і подальше
вилучення відповідного запису з зазначеного реєстру.

ТОВ «Номадс Групп» в свою чергу не скористався правом
подати обтяжувачу письмову вимогу здійснити дії по вилученню записів з Реєстру
обтяжень одразу після їх припинення.
Доказів звернення позивачем суду не надано. Не надано доказів оскарження
дій обтяжувала, щодо не подання заяви про припинення обтяження, та спонукання
до таких дій.

Звернення позивача
до самого реєстратора відбулося лише
після звернення його з позовом до суду.

Враховуючи наведене, позов пред'явлено безпідставно.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової
постанови, якою в позові необхідно відмовити.

Крім того, враховуючи те, що по справі прийнята додаткова
постанова, колегія суддів, вважає за необхідне, відповідно до повноважень
наданих ст. 195 КАС України, скасувати цю постанови з тих же підстав, що і
постанову від 28 серпня 2007 р..

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Державного підприємства «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції
України задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду
від
28 серпня 2007 року
по справі № 2а-1847/07 та
додаткову постанову скасувати.

У позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Номадс
Групп» до Державного підприємства «Інформаційний Центр» Міністерства юстиції
України в особі Харківської філії Інформаційного центру Міністерства юстиції України про спонукання
вчинення дій відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено та підписано 04 лютого 2008 року

Головуючий
Сіренко О.І.

Судді
Григоров А.М.

Подобайло З.Г.