Справа № 2-а-143/2007
Суддя: Семко Г.В.
Дата ухвалення: 2007-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-143
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
березня 2007 року Томашпільський
районний суд Вінницької області

в складі
головуючого Семко
Г.В.

при секретарі Клімочко
С.В.

за
участю адвоката ОСОБА_2

прокурора Швець
А.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль справу за позовом прокурора
Томашпільського району в інтересах ОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Томашпільської
райдержадміністрації про стягнення разової щорічної допомоги до 5 травня , -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор
Томашпільського району в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суду з позовом до
Управління праці та соціального захисту населення Томашпільської
райдержадміністрації про стягнення разової щорічної допомоги , вказуючи на те,
що ОСОБА_1 являється учасником бойових дій і згідно ст. 12, 13, Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має
право на отримання щорічно до 5 травня відповідного року разової допомоги у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Незважаючи на те, без урахування
розмірів мінімальних пенсій, які встановлювались на 2004, 2005, 2006 роки,
відповідачем з посиланням на Закон України "Про державний бюджет
України" на відповідні роки, зазначена допомога була виплачена у розмірі
120 грн., 250 грн., 250 грн. Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав і попросив стягнути з Управління праці та соціального
захисту населення Томашпільської райдержадміністрації на користь ОСОБА_1
недоплачену щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій за період
2004-2006 роки в сумі 3297 грн. 25 коп. Прокурор Швець А.І. в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала і попросила стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення Томашпільської райдержадміністрації на користь ОСОБА_1
недоплачену щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій за період
2004-2006 роки в сумі 3297 грн. 25 коп.

В
судовому засіданні представник відповідача Урянсысий О.С позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає. З
урахуванням пояснень сторін та матеріалів справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з таких міркувань. Судом встановлено, що позивач являється
учасником бойових дій, про що свідчить посвідчення учасника бойових дій серії
НОМЕР_1, яке видано 27 вересня 2002 року Томашпільським РВК у Вінницькій
області За змістом ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком. Відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування від 09.07.03 року у 2004 році мінімальна пенсія за віком
становила 92 грн. 45 коп. у 2005 році -332 грн., 2006 році - 359 грн. Таким
чином позивачу у 2004 році підлягало до виплати 462 грн. 25 коп. (92 грн. 45
коп. х 5), у 2005 році - 1660,00 грн. (332 грн. х 5), у 2006 році - 1795 грн.
(359 грн. х 5), однак

2

вказані суми
позивачу не були виплачені у повному розмірі, тому недоплата скала у 2004 році

- 342 грн. 25 коп. (462 грн.25
коп.-120 грн.), у 2005 році - 1410 грн. (1660 грн. - 250 грн.), у

2006 році - 1545 грн. (1795 грн. - 250 грн.), а всього: 3297,25 грн. За
таких обставин, з

відповідача підлягає стягненню у примусовому порядку на користь ОСОБА_1
недоплачена

частина разової щорічної грошової допомоги в розмірі 3297,25 грн. Рішенням

Конституційного суду України № 20-рп/2004 від 01.12.2004 року у справі за
конституційним

поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції
України

(конституційності) положень статей 44,47,78,80 Закону України «Про
державний бюджет

України на 2004 рік» та конституційним поданням Верховного суду України
щодо

відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 2, 3,
,4 статті 78

Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік» (справа про
зупинення або

обмеження пільг, компенсацій і гарантій) визнано такими, що не відповідають

Конституції України (є неконституційними), положення статті 44 Закону
України «Про

державний бюджет України на 2004 рік», якими встановлено, що у 2004 році
виплата щорічної

разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх

соціального захисту" здійснюється в таких розмірах: інвалідам війни 1
групи - 195 грн.,

інвалідам війни 2 групи - 160 грн., інвалідам війни 3 групи - 130 грн.,
учасникам бойових дій

- 120 грн., особам які мають
особливі заслуги перед Батьківщиною, - 195 грн., членам сімей

загиблих та дружинам "(чоловікам) померлих учасників бойових дій і
учасників війни,

визначених за життя інвалідами, - 65 грн. Відповідно
до ст. 152 Конституції України

закони та інші правові акти за рішеннями Конституційного Суду України
визнаються

неконституційними втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України

рішення про їх неконституційність. Незважаючи на те, що виплата одноразової
грошової

допомоги позивачу за 2004 рік відповідно Закону України «Про державний
бюджет України

на 2004 рік» відбулася в травні 2004 року, тобто до винесення вищевказаного
рішення

Конституційного Суду України , суд, вважає, що недоплачена частина
одноразової грошової

допомоги підлягає стягненню на користь позивача у примусовому порядку, в
зв'язку з

визнанням неконституційними положень
закону, згідно яких
її виплатили.

Аналогічним
чином повинно вирішуватись і питання щодо виплати одноразової грошової допомоги
учасникам бойових дій за 2005 та 2006 роки, оскільки її виплата проводилась вже
після винесення рішення Конституційного Суду України. Заперечення представника
відповідача про відсутність законних підстав та бюджетних асигнувань для
задоволення вимог позивача суд до уваги взяти не може, оскільки наведенні вище
мотиви, переконливо свідчать про наявність в нього достатніх законних підстав
для обґрунтування своїх вимог, доказів про відсутність асигнувань суду не
надано, але й за умови наявності таких доказів, невиконання чи неналежне
виконання законів про виплати через відсутність грошей для виплати не є
підставою для виправдання дискримінуючої недоплати одноразової грошової
допомоги учасникам бойових дій. Оскільки позивач та відповідач звільнені від
сплати судового збору, тому згідно до ст. 94 КАС України слід компенсувати дані
витрати за рахунок державного бюджету України.

На
підставі викладеного, ст 12 Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", керуючись ст. ст. 70, 71,
94,158,161-164,186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити частково. Стягнути з управління праці та соціального захисту
населення Томашпільської райдержадміністрації на користь ОСОБА_1 невиплачену щорічну
разову грошову допомогу за 2004-2006 роки в сумі 3297,25 гривні. Судові витрати
компенсувати за рахунок державного бюджету України. Постанова може бути
оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через
Томашпільський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.