Справа № 3-3к/2007
Суддя: Стригуненко В.М.
Дата ухвалення: 2007-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

справа
3-3к//07

с.м.т.Шевченкове 21 березня 2007
року

Суддя Шевченківського районного
суду Харківської області Стригуненко В.М., за участю прокурора Шевченківського
району Харківської області Кривенкова В.І., розглянувши матеріали, які надійшли
з Шевченківського РВ ГУМВС України в Харківській області, про притягнення до адміністративної
відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уроженця с.Ганно-Леонтовичеве
Устинівського району Кіровоградської області, жителя с.Богодарівка Шевченківського р-ну Харківської
області АДРЕСА_1, українця, громадянство
України, одруженого, має неповнолітню дитину, освіта вища, спеціальність радіотехнік, працюючого секретарем
Семенвської сільської ради Шевченківського р-ну Харківської області,
раніше до адміністративної відповідальности
не притягувався, за п.«г» ч.1 ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією»,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звинувачується в тому, що він, будучи посадовою особою місцевого самоврядування, працюючи секретарем
Семенівської сільської ради Шевченківського
р-ну Харківської області, в процесі виконання своїх посадових обов'язків, незаконно, в порушення ст.18 Закону
України «Про звернення громадян» в місячний
строк не надав інформацію у вигляді відповіді на письмове звернення гр.ОСОБА_2. від 17.01.2007р. до Семенівського
сільського голови Шевченківського р-ну Харківської області.

В судовому засіданні ОСОБА_1. вину у скоєнні вказанного
правопорушення визнав. Пояснив, що права підпису
документів від імені сільської ради не має. Вважає, що розгляд звернень громадян входить до його посадових обов'язків, хоча не
зміг цього довести. Він може підготувати
проект відповіді заявникові, який повинен підписати сільський голова або особа, яка його заміщує. Доручення про розгляд
письмового звернення гр.ОСОБА_2. та підготовку проекту відповіді на
нього йому не надавалося.

Свідок ОСОБА_3. - Семенівський сільський голова Шевченківського району Харківської області, пояснила що вона несе персональну
відповідальність за роботу сільської ради. 17.01.2007р. на її
ім'я надійшло письмове звернення гр.ОСОБА_2., яке вона прийняла до виконання,
наклавши відповідну резолюцію. Рішення про покладення на ОСОБА_1. обов'язку щодо розгляду звернень
громадян не існує. Визнає своє провину в ненаданні
гр.ОСОБА_2. на його звернення своєчасної відповіді у встановленому порядку.

Прокурор в судовому засіданні просив провадження у справі відносно ОСОБА_1.
закрити, внаслідок відсутності його провини.

2

Вислухавши пояснення ОСОБА_1., пояснення свідка ОСОБА_3., позицію прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у
сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1. відсутній склад інкримінованого правопорушення, а
провадження в справі підлягає закриттю з цих підстав.

Так, згідно протоколу №3 II сесії ¥ скликання Семенівської сільської
ради Шевченківського району Харківської області від
15.06.2006р. ОСОБА_1. обрано секретарем Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської
області а.с.27.

Розпорядженням Семенівського сільського голови Шевченківського району Харківської області від 18.10.2006р. ОСОБА_1. зі вказаної дати приступив до роботи на посаді
а.с.23.

Відповідно до витягу з протоколу ІУ сесії У скликання Семенівської
сільської ради Шевченківського району
Харківської області від 23.10.2006р. затверджено розпорядження Семенівського сільського голови Шевченківського району
Харківської області про прийняття обов'язків
секретаря сільської ради ОСОБА_1. а.с.26.

Відповідно до посадових обов'язків секретаря Семенівської сільської ради
Шевченківського району Харківської області ОСОБА_1., затверджених на II сесії У скликання Семенівської сільської
ради Шевченківського району Харківської області від 15.06.2006р., на останнього
не покладено обов'язків щодо розгляду звернень громадян.

Також відсутні дані про надання секретарю Семенівської сільської ради Шевченківського району Харківської області ОСОБА_1. права підпису відповідей на звернення громадян до Семенівської сільської ради Шевченківського району
Харківської області.

17.01.2007р. за вх.№2 до Семенівської сільської ради Шевченківського району
Харківської області від гр.ОСОБА_2 на ім'я
Семенівського сільського голови Шевченківського району Харківської області
ОСОБА_3. надійшла письмова заява в порядку ст.1 Закону України
«Про звернення громадян». Сільський голова ОСОБА_3 17.01.2007р. на заяву наклала письмову резолюцію: «С/гол Створити комісію з числа спеціалістів та депутатів с/ради», взявши
її на свій особистий розгляд а.с.15-16.

Таким чином, приходжу до висновку, що заява гр.ОСОБА_2. була адресована безпосередньо Семенівському сільському голові
Шевченківського району Харківської області ОСОБА_3, доручення
секретарю Семенівської сільської ради Шевченківського
району Харківської області ОСОБА_1. щодо підготовки проекту відповіді
заявникові або навіть її самостійного надання не існує.

Згідно Закону України №393/96-вр від 02.10.1996р. «Про звернення громадян» (далі -
Закон) ст.14 передбачено - органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи,
організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові
особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження)
та повідомити громадянина про результати розгляду.

Ст.3 Закону передбачає - під зверненнями громадян слід розуміти викладені в
письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про
сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним
законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств,
установ,

3

організацій незалежно від форм власності,
народних депутатів України,
депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки
щодо поліпшення їх діяльності.

Ст.15 Закону
передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності,
об'єднань громадян, до повноважень яких
належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за
результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції
якого входить вирішення порушених у
заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка
виконує його обов'язки.

Згідно ст.18 Закону громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності,
об'єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати
розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до
ст.19 Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм
власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх
повноважень зобов'язані: письмово повідомляти громадянина про результати
перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи
скарг громадян, вживати заходів до усунення
причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. У разі необхідності
та за наявності можливостей розгляд звернень
громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в
межах бюджетних асигнувань.

Згідно до ст.20 Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не
більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше
п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства, установи,
організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка
подала звернення. При цьому загальний
термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.

Законом України №280/97-вр від 21.05.1997р. «Про місцеве самоврядування в Україні» ст.12 передбачено, що сільський, селищний,
міський голова є головною посадовою особою територіальної
громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Ст.24
вищевказаного Закону передбачено - органи
місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією
і законами України, та керуються у своїй діяльності
Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету
Міністрів України. Згідно ст.42 Закону сільський,
селищний, міський голова: забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній
території, додержання Конституції та законів України,
виконання актів Президента України та відповідних

4

органів виконавчої влади; забезпечує на відповідній
території додержання законодавства щодо
розгляду звернень громадян та їх об'єднань. Сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність
за здійснення наданих йому законом повноважень.

Таким чином, на ОСОБА_1. не було покладено обов'язку щодо
вирішення звернення гр.ОСОБА_2. і він не міг
надати відповіді від свого імені, що не входило до його
компетенції.

П. «г» ч.1 ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», порушення якого
інкриміноване ОСОБА_1., передбачає, що державний службовець
або інша особа, уповноважена на виконання функцій
держави, не має права відмовляти фізичним та юридичним особам в інформації, надання якої передбачено правовими актами,
умисно затримувати її, надавати недостовірну чи неповну
інформацію.

П.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25.05.1998р. «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та
інші правопорушення, пов'язані з корупцією» визначено,
що вирішуючи питання щодо винності особи в ненаданні, затриманні або наданні недостовірної чи неповної інформації (п.
«г» ч.1 ст.5 Закону), суди мають керуватися вимогами Закону України від 2
жовтня 1992 р. «Про інформацію» (2657-12), а також
відповідними правовими актами, які регулюють інформаційні
відносини в державі.

Таким чином, п. «г» ч.1 ст.5 Закону України «Про боротьбу з корупцією», передбачає порушення лише правових актів, які регулюють
інформаційні відносини в державі, зокрема Закону України «Про інформацію».
Закон України «Про звернення громадян» до таких правових актів не відноситься і
регулює інші правовідносини, не пов'язані з інформаційними. Норма ст.18 Закону
України «Про звернення громадян» гарантує право одержати письмову
відповідь про результати розгляду заяви чи скарги, про надання
інформації в ній не йдеться.

Згідно Закону України № 2658-ХП від 02.10.1992р. «Про інформацію» цей Закон
закріплює право громадян України на інформацію,
закладає правові основи інформаційної діяльності. Під
інформацією цей Закон розуміє документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у
суспільстві, державі та навколишньому природному
середовищі. Об'єктами інформаційних відносин є
документована або публічно оголошувана інформація про події та явища в галузі політики, економіки, культури, охорони здоров'я, а
також у соціальній, екологічній, міжнародній та інших
сферах. Закон встановлює загальні правові основи одержання, використання, поширення та зберігання інформації, закріплює
право особи на інформацію в усіх сферах суспільного і державного життя України,
а також систему інформації, її джерела, визначає
статус учасників інформаційних відносин, регулює доступ до інформації та забезпечує її охорону, захищає особу та суспільство
від неправдивої інформації. Дія цього Закону
поширюється на інформаційні відносини, які виникають у всіх сферах життя і діяльності суспільства і держави при
одержанні, використанні, поширенні та
зберіганні інформації. Законодавство України про інформацію складають Конституція України, цей Закон, законодавчі акти про
окремі галузі, види, форми і засоби інформації, міжнародні договори та угоди,
ратифіковані Україною, та принципи і норми міжнародного права.

Таким чином, Закон України «Про інформацію» має статус спеціального. Згідно
ст.4 до законодавчої бази України про інформацію із
правових актів в ранзі Закону України входить лише Закон України «Про інформацію».

5

Окрім того, сам заявник визначив подачу своєї заяви саме в порядку Закону України «Про звернення громадян», за тими ж вимогами
заявником передбачався і порядок її вирішення. Вимог про надання інформації
заявник не ставив, тому в діях ОСОБА_1.
відсутній склад правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого п. «г» ч.1 ст.5 Закону України «Про
боротьбу з корупцією», як відсутня і відмова в інформації.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КпАП України - провадження в справі про
адміністративне правопорушення не може бути
розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247-252,268-286 КпАП, Законом
України

«Про боротьбу з корупцією», -

ПОСТАНОВИВ:

1. Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до відовідальності за корупційне правопорушення,
передбачене за п. «г» ч.1 ст.5 Закону України «Про боротьбу з
корупцією», згідно Протоколу від 14.03.2007р. -закрити у
зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу
адміністративного правопорушення.

2.
Постанову оголосити негайно,
направивши її копію зацікавленим особам і органам.

Постанова остаточна і оскарженню в порядку
провадження в справах про

адміністративні
правопорушення не підлягає.