Справа № 22-а-2328/2007
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2007-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 22-а-2328/ 07
Головуючий у 1-й інстанції:
Доповідач: Бистрик Г.М.
ПОСТАНОВА

05
грудня 2007 року
м. Київ

Київський
апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого
- судді Бистрик Г.М.,

суддів: Бєлової Л.В.,

Ситникова О.Ф.

при секретарі Пономаренко
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скагу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського
районного суду Чернігівської області по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення Чернігівської районної державної
адміністрації та Головного Управління праці та соціального захисту населення
Чернігівської облдержадміністрації про стягнення грошової допомоги,

В С Т А Н О В И В:

02.03.2007 року позивач звернувся до Чернігівського районного суду
Чернігівської області з позовом до
Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської районної
державної адміністрації та Головного Управління праці та соціального захисту
населення Чернігівської облдержадміністрації і просив стягнути щорічну грошову
допомогу у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком за 2004-2006 роки.

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10.04.2007 року у вказаному позові відмовлено.
Суд мотивував своє рішення тим, що виплати передбачені Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не відповідають
бюджетному законодавству, а тому відповідач діяв на підставі та в межах
встановлених законодавством.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив : скасувати
постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_1

Суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом втановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, про
що свідчить посвідчення серії НОМЕР_1, видане 15.04.2005 року Управлінням
кадрів Північного оперативного командування.

Відповідно довідки, видоної 02.04.2007 року відповідачем,
щорічна разова грошова допомога позивачу була виплачена у 2006 році - 250грн.,
у 2004-2005 роках допомога не виплачувалась.

Відповідно до ст. 22 Конституції України його права не
можуть бути звужені при прийнятті інших законів.

Рішенням Конституційного суду України № 20-рп04
01.12.2004 року у справі за конституційним поданням 54 народних депутатів
України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень
ст.ст.44,47,78,80 Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік» та
Конституційним поданням Верховного суду України відповідності Конституції
України (конституційності) положень
ч.2,ч.3,ч.4 Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік» (справа
про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій і гарантій) визнано такими,
що не відповідають Конституції України (є неконституційними)

Згідно до ст. 12 Закону України « Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» , тобто позивачу надано пільги як
учаснику війни і він має право на отримання щорічної разової грошової допомоги,
яка повинна виплачуватися до 5 травня 2007 року.

Згідно приписам ст.9 КАС України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов»язані
діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та
Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов»язковість яких
надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно правові акти,
прийняті відповідним органом на підставі у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України.

Проте, суд звертає увагу на те, що Закон України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є спеціальним законом
у сфері соціального захисту громадян, на яких поширюється його дія, а тому
органи державної влади та місцевого самоврядування повинні в першу чергу
керуватися даним Законом.

Потрібно зважати на те, що спеціальним законодавством для
позивача встановлено право на відповідні пільги, які надають можливість
забезпечити певний життєвий рівень для ОСОБА_1, а в Україні як соціальної
держави, є обов»язок забезпечити цей рівень.

На підставі наведеного та приймаючи до уваги, що рішення
суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та
процесуального права, керуючись ст.ст.198, 202,205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити повністю. Скасувати постанову Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 10.04.07 року. Визнати дії Управління праці та соціального захисту
населення Чернігівської районної державної адміністрації та Головного
Управління праці та соціального захисту населення Чернігівської облдержадміністрації
незаконними.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Чернігівської районної державної адміністрації за 2004 -2006 роки
щорічну грошову допомогу до 5 травня у розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком за кожен рік.

Постанова набирає
законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в порядку і строки встановлені ст.212 КАС
України.

Головуючий:

Судді: