Справа № 22а-161/2007
Суддя: Корнієнко Н.В.
Дата ухвалення: 2007-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22а-161/2007 р Головуючий
22 Грабовий
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

іменем України

6 квітня 2007 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах

апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого Ювшина В.І.

суддів Корнієнко
Н.В., Скіця М.І.

при
секретарі Бурдуковій
О.В.

з
участю:

апелянта ОСОБА_1

представника
відповідача Біньковського А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м.
Черкаси від 5 лютого 2007 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини А 3177 про стягнення
недоплаченого грошового забезпечення та грошової компенсації для проїзду на
лікування, -

встановила:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини А 3177 про стягнення
недоплаченого грошового забезпечення та грошової компенсації для проїзду на
лікування, мотивуючи тим, що в зв'язку з розформуванням в/ч А 3640, де він проходив
дійсну військову службу, з 1
січня 2006 року на
підставі розпорядження командира в/ч
А 0287 від 4.01.2006
року №350/104/2/6-Т та наказу командира в/ч А 3640 від 4.01.2006
року №1 він був
відряджений у розпорядження командира в/ч
А 3177 до вирішення питання щодо подальшого службового
використання.

З 1 січня 2006 року він був
виключений з фінансового забезпечення в/ч
А 3640 та зарахований згідно грошового атестату, на фінансове
забезпечення до в/ч А
3177.

Так як його не було звільнено в запас і не призначено на
іншу посаду в іншій частині, з 1
січня 2006 року
його грошове забезпечення скоротилося більш ніж у 2 рази, а з 1 квітня 2006 року - більш ніж у 9-ть
разів.

Так, у січні, лютому та березні 2006
року йому нараховувалося грошове забезпечення за посадою, військовим
званням та вислугою, будь-які інші додаткові види грошового забезпечення, а
саме: премія в розмірі 33,3%,
премія за безперервну військову службу, - не нараховувалися. За квітень місяць 2006 року йому нараховано
грошове забезпечення лише по військовому званню.

Станом на 18 травня 2006 року йому не
виплачена матеріальна допомога за 2006
рік.

Грошове забезпечення за березень місяць 2006 року йому видали
лише 26 квітня 2006 року, тоді як
воно повинно видаватися до 20
березня.

2

Не була компенсована вартість проїзду на лікування у військову частину А 3122 м.Біла Церква та
назад в сумі 61 грн.,
хоча відрядження він здав.

Тому просить визнати неправомірними накази командира військової частини за
лютий-травень місяці 2006
року (день звільнення в запас -
18.05.2006 року) в частині невиплати йому премії в розмірі 33% за період з 1.01 по 18.05. 2006 року та надбавки
за безперервну військову службу за цей же період, як такому, що знаходився у
розпорядженні командира військової частини А 3177, а також невиплату грошового забезпечення за березень
місяць у встановлений термін, матеріальної допомоги за 2006 рік та невиплати
індексації грошових доходів по день звільнення в запас і компенсації проїзду на
лікування.

Просить стягнути
з військової частини А 3177
дані виплати.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 5 лютого 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 частково задоволено.

Постановлено стягнути з військової частини А 3177 на користь
ОСОБА_1 витрати на проїзд в сумі 60
грн. ,57 коп.,
індексацію грошових доходів населення за період з 4 січня 2006 року по 18 травня 2006 року в сумі
6грн. 57 коп.,
судові витрати в сумі 37
грн.50 коп., а всього 104
грн. 64 коп.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову місцевого суду від 5.02.2007 року про часткове задоволення позову, зобов'язати
відповідача надати необхідні документи, що стосуються розміру недоплачених
видів грошового забезпечення та прийняти нову постанову про задоволення його
позовних вимог.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи в
межах позовних вимог та доводів апеляції, колегія приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив дійсну
військову службу у військовій частині А 3640.

Відповідно до директиви Міністра оборони України від 20.04.2005 року № 322/1/010 та директиви
Міністра оборони від 30.09.2005
№ 322/1/017 військова частина А3640 підлягала розформуванню в термін
до 31.12.2005 року
(а.с.7).

В зв'язку з розформуванням в/ч
А 3640, з 5
січня 2006 року на
підставі розпорядження командира в/ч А 0287
від 4.01.2006 року №350/104/2/6-Т та
наказу командира в/ч А
3640 від 4.01.2006 року №1, ОСОБА_1 був
відряджений у розпорядження командира в/ч А 3177 с Дубіївка (а.с.9).

З цього часу він був виключений з фінансового
забезпечення в/ч А 3640 та
зарахований, згідно грошового атестату, на фінансове забезпечення до в/ч А 3177, де перебував у
розпорядженні.

В період з 17.01. по 30.01.2006 року знаходився
на стаціонарному лікуванні (а.с. 112).
З 18 травня 2006 року позивач
ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас за п.63, пп. «в» (за станом
здоров'я (а.с. 105).

Вважаючи постанову суду першої інстанції незаконною, в скарзі апелянт
вказав на ту обставину, що хоча суд і встановив факт перебування його, ОСОБА_1, в розпорядженні
командира військової частини А 3177
згідно наказу командира в/ч 3640
№1 від 4.01.2006 року,
проте цей наказ не має юридичної сили, так як на момент його винесення в/ч 3640 не існувало.

Колегія суддів вважає, що погодитися з такою позицією позивача неможливо,
оскільки наказ від 4.01.2006
року існує і його ніхто не відміняв.

Крім того, сам позивач підтверджує про його перебування в
розпорядженні в/ч 3177 з 1.01.2006 року по 18.05.2006 року, вказавши
це у позовній заяві та в судовому засіданні, де він заявив (дослівно): «В
зв'язку з переформуванням військової частини мене, на

3

підставі розпорядження командира та наказу, було
відряджено у розпорядження командира в/ч A3177
до вирішення питання щодо подальшого службового використання» (а.с.128 зв).

Про
відрядження прапорщика в/ч А 3640
ОСОБА_1 на ряду з іншими прапорщиками даної частини у розпорядження
командира військової частини А 3177
до вирішення питання про їх подальше службове використання, клопотав
командир військової частини А3640 перед начальником управління особового складу
- заступником
начальника штабу командування Повітряних Сил Збройних Сил України (а.с.7).

Далі, в
довідці, виданій в/ч A3177
про виплачені кошти ОСОБА_1 зазначено, що останній був зарахований у
розпорядження командира в/ч А 3177
з 5.01.2006 року на
підставі телеграми №350/104/276-т від 4.01.2006
року та припису командира в/ч А3640 (а.с.106,111,112).

Відповідно
п. 9.1 Наказу МО України №75 від 5.03.2001 року «Про
затвердження Положення про порядок виплати грошового забезпечення
військовослужбовцям Збройних Сил України», особам офіцерського складу,
прапорщикам (мічманам), солдатам (матросам), сержантам і старшинам, які
проходять службу за контрактом, звільненим від посад, які вони займають ( у тому числі в
зв'язку з переходом військової частини на новий штат, частковою зміною штату),
з дня наступного за днем звільнення від займаних посад, оклади грошового
утримання виплачуються з розрахунку:

за перші
два місяці - окладів
за військовим званням і за останніми основними посадами;

за два наступних місяці - тільки окладів за військовими званнями.

Відповідно
до п.9.5 названого Положення, під час визначення права на одержання окладів
грошового утримання в передбачені пунктом 9.1
Положення строки перебування військовослужбовців у розпорядженні не
зараховуються періоди їх перебування на лікуванні. Оскільки позивач в період з 17.01. по 30.01.2006 року знаходився
на стаціонарному лікуванні, а звільнений в запас він був 18.05.2006 року, то порядок
виплати грошового забезпечення та його розмір в період, коли він перебував у
розпорядженні командира в/ч A3177,
відповідають названій вище нормі (а.с.106).

Що
стосується виплати премії позивачу, на яку він претендує і яка на його думку,
йому незаконно не виплачувалася, то відповідно до п.34.8 названого Положення,
премія військовослужбовцям виплачується з того дня, з якого вони стали до
виконання обов'язків за посадами, і до дня звільнення від виконання обов'язків
за посадами.

З
названих вище підстав премія позивачу не виплачувалася як не виплачувалася і
надбавка за безперервну службу.

Суд
вважає, що не може бути підставою для скасування постанови посилання апелянта у
скарзі на те, що суд не взяв до уваги наказ командувача Повітряних Сил Збройних
Сил України про його звільнення в запас, як командира взводу, а не як особу, що
знаходиться у розпорядженні, оскільки з 27.11.2005
року до направлення позивача у розпорядження він перебував на посаді
командира взводу. Про це вказано в послужному
списку старшого прапорщика ОСОБА_1 (а.с.15,16). Проте, тут же ( у послужному списку)
зазначено, що він перебував у розпорядженні командира в/ч А 3640 із посиланням
наказ від 4.01.2006 року.
Сам наказ, на який посилається апелянт, в матеріалах справи відсутній.

Разом з
тим, слід звернути увагу на те, що у наказі командира в/ч A3177 №102 від 18.05.2006 року йде мова
про звільнення з військової служби у запас старшого прапорщика ОСОБА_1, який
утримується поза штатом (а.с.105). Це свідчить про те, що під час перебування у
в/ч A3177 він
посади не мав, службових обов'язків ніяких не виконував, так як дані про це в
матеріалах справи відсутні.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції при
винесенні оскаржуваного рішення вірно і в повній мірі застосовано ті
законодавчі акти і зазначені в них норми,

4

відповідно
до яких позов підлягає лише до часткового задоволення. Тобто, рішення
постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і є
законним та обґрунтованим.

Підстав для
скасування оскаржуваної постанови суду колегія не знаходить. При цьому
апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній підстави
по яких, на думку апелянта, необхідно скасувати постанову суду, не заслуговують
на увагу.

Керуючись ст.ст.
195,198,200,205,206 КАС
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 5 лютого 2007 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини А 3177 про стягнення
недоплаченого грошового забезпечення та грошової компенсації для проїзду на
лікування, - залишити
без змін.

Постанова може бути оскаржено до Вищого адміністративного
суду України на протязі місяця з дня її проголошення.