Справа № 2а-3379/2007
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2007-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-3379/07
ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“16”
листопада 2007 року м. Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Зінченко А.В.,

За участю секретаря - Пономарьової Ю.А.,

За участю позивача ОСОБА_1

Представника позивача ОСОБА_2

Представника відповідача Колісник В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Краснокутської районної державної адміністрації про визнання дій
неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду 16.10.2007 року з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення Краснокутської районної державної адміністрації,
в якому просить суд визнати дії відповідача в зв'язку з відмовою надання
статусу інваліда 1-ї групи ВВВ та зобов'язати відповідача надати йому статус
інваліда 1-ї групи ВВВ. Свій позов позивач обґрунтував тім, що 01.12.1944 року
він був призваний до лав Радянської армії і знаходився в період війни в діючій
армії. Після закінчення війни перебував на військовій службі в Німеччині. 07
березня 1948 року була оголошена бойова тривога, проводилися військові дії, де
він отримав травму голови. Після отримання поранення він знаходився на
лікуванні в госпіталі з 09.03.1948 року по червень 1948 року.

Він є інвалідом 2-ї групи внаслідок поранення в період військової служби,
що підтверджується висновком МСЕК. За бойові заслуги був нагороджений орденом
«За мужність» та медаллю «Захиснику Вітчизни». З питання надання статусу
інваліда війни позивач звернувся до начальника Управління праці та соціального
захисту населення Краснокутської районної державної адміністрації Єрмака О.В.,
але листом від 20.09.2006 року йому в наданні статусу інваліда війни
відмовлено, через те, що не має довідки райвіськкомата про перебування в діючій
армії.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали в
повному обсязі та прохали задовольнити, посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила в повному
обсязі та надала суду письмові заперечення, відповідно до яких відповідачем не
встановлено наявність правових підстав для надання статусу інваліда війни
відповідачу.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, установив такі обставини.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» до інвалідів війни належать особи з числа військовослужбовців
діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали
інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під
час захисту Батьківщини, виконання

обов'язків військової служби (службових обов'язків) чи пов'язаних з
перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з'єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях,
визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на
прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів,
військово-морських баз та аеродромів у період

громадянської та Великої Вітчизняної воєн або з участю в бойових діях у
мирний час. До інвалідів війни
належать також інваліди
з числа осіб, які
брали безпосередню участь у бойових діях під час Великої Вітчизняної
війни та війни з Японією і стали інвалідами внаслідок загального
захворювання або захворювання, отриманого під час проходження військової служби
чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових
формуваннях.

Враховуючи вищевикладену норму Закону, умовою надання
статусу інваліда війни є документальне підтвердження факту інвалідності
(наявність довідки медико-соціальної експертної
комісії) та безпосередньої участі інваліда у бойових діях (довідка РВК або
відповідний запис у військовому квитку).

Позивач на 20.09.2006 року, часу відмови у наданні
статусу інваліда війни, мав ІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою
МСЕК.

Відповідно до листа Богодухівського об'єднаного військового комісаріата
Харківської області № 329 від 07.04.2004 року на адресу Управління праці та соціального захисту
населення Краснокутської районної державної адміністрації учасник бойових дій
ОСОБА_1, проходив військову службу у 52 запасному стрілецькому полку з
15.12.1944 року по 15.01.1946 року, але участі в бойових діях не приймав.

А згідно відповіді на запит відповідача Штаб командування
Сухопутних військ Збройних Сил України (вих. №116/2/2/17521 від 18.11.2005
року) повідомив, що при розгляді даного питання слід посилатися на вищевказану
довідку Богодухівського об'єднаного військового комісаріата Харківської
області.

Також відповідачем було встановлено, що згідно переліків входження військових частин,
об'єднань, підрозділів до складу діючої Армії військові формування, в
яких проходив службу заявник не входили в
той час до складу Діючої Армії:

·
52 запасний стрілецький полк входив
до складу Діючої Армії з

·
31.07.1941 р. по 10.09.1941 р. ОСОБА_1 же проходив службу в цьому полку з грудня
1944 по січень 1946 р.

·
45 гвардійський мінометний полк
входив до складу Діючої Армії з

·
30.04.1942 р. по 09.05.1945 р. В
цьому полку заявник проходив службу

·
з січня 1946 р. по квітень 1947 р.,
про що свідчить запис у військовому

·
квитку ОСОБА_1

Статус учасника бойових дій ОСОБА_1 було встановлено як особі, призваній в
неповнолітньому віці до Лав Збройних сил.

Тобто судом в судовому засіданні встановлено, що Управлінням праці та
соціального захисту населення Краснокутської районної державної адміністрації
було правомірно відмовлено Юхно Олександру Андрійовичу в наданні статусу
інваліда війни, а тому позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 160, 161, 162, 163, 167,
254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Краснокутської районної державної адміністрації про визнання дій неправомірними - відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або у строк встановлений ч.5 ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим
Кодексом, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова в повному обсязі виготовлена
19.11.07.

Суддя
А.В. Зінченко