Справа № 2/60
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2008-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м.
Київ

12.03.2008 р.
№ 2/60

За
позовом ОСОБА_1

До 1) Міністерства внутрішніх справ
України

2)
Спеціального загону «Кобра»особливого призначення при ДДАІ МВС України

Про скасування наказів про звільнення та
поновлення на службі

Головуючий суддя Келеберда В.І.

Судді
Цвіркун Ю.І.

Арсірій
Р.О.

Секретар
Мельникова Л.В.

Представники сторін:

Позивач
ОСОБА_1

Від
позивача ОСОБА_2

Від
відповідачів: 1) Жиленко В.В.; 2) Бурлаченко І.В.

Обставини справи:

Позов
заявлено про скасування наказів т.в.о. міністра МВС України Корнієнко М.В. від
21.06.07р. № 826 о/с та від 22.06.07р. № 834 о/с про звільнення ОСОБА_1 з
органів МВС України та поновлення на службі за попередньою посадою, а також про
стягнення з МВС України середнього заробітку за час вимушеного прогулу за
період з 01.08.07р. по день оголошення рішення суду у даній справі, виходячи із
розрахунку посадового окладу у розмірі 1313, 60 грн. на місяць.

В
обгрунтування позовних вимог позивач посилався на частини 9, 15 статті 14
Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та вказав на порушення
відповідачем процедури звільнення позивача, а також притягнення його до
дисциплінарної відповідальності. Крім того, зазначив, що з наказами про
звільнення своєчасно його ознайомлено не було, а в наказах не зазначено правові
підстави звільнення.

Відповідач-1
проти позову заперечив з тих підстав, що позивачем неодноразово було порушено
трудову дисципліну, а його звільненню передувало відповідне службове
розслідування та притягнення до дисциплінарної відповідальності.

В
ході розгляду справи представником відповідача-1 було заявлено клопотання про
залучення до участі у справі в якості другого відповідача Спеціального загону
«Кобра», оскільки він є самостійною юридичною особою. Ухвалою суду від
10.12.07р. клопотання відповідача-1 задоволено.

Відповідач-2
також проти позову заперечив, проте письмово викладеної своєї позиції суду не
надав. В судовому засіданні представник відповідача-2 підтримав позицію,
наведену відповідачем-1 щодо об'єктивності проведення службового розслідування
та притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, а також зазначив
про правомірність подальшого звільнення ОСОБА_1

Розглянувши
подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Старший
лейтенант міліції ОСОБА_1 з 11.07.06р. працював на посаді старшого інспектора
дорожньо-патрульної служби 2-ї спеціалізованої роти дорожньо-патрульної служби
із забезпечення супроводження Спеціального загону «Кобра»особливого призначення
при МВС України (підпорядкованого Департаменту Державної автомобільної
інспекції).

Наказом
т.в.о. Міністра МВС України від 21.06.07р. № 826 о/с «Про покарання працівника
спеціального загону «Кобра»особливого призначення при МВС України
(підпорядкованого Департаменту Державної автомобільної інспекції)
ОСОБА_1»ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ України за порушення
дисципліни.

Наказом
т.в.о. Міністра МВС України від 22.06.07р. № 834 о/с «По особовому
складу»вирішено звільнити у запас Збройних Сил за пунктом 64 «є»Положення про
проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за
порушення дисципліни старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 Підстава: наказ МВС
України від 21.06.07р. № 826 о/с.

Визнаючи
важливість права на працю як основи життєдіяльності людини, Конституція України
закріплює та гарантує основні трудові права громадян (статті 43, 44, 45, 46) і
встановлює, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного
забезпечення, засади регулювання праці і зайнятості визначаються виключно
законами України (пункт 6 частини першої статті 92).

Конституційний
Суд України у своєму рішенні від 09.07.98р. «Справа за конституційним
зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення
частини третьої статті 21 Кодексу законів про працю України (справа про
тлумачення терміну «законодавство»)» встановив, що особливістю правового
регулювання трудових відносин є те, що вони регламентуються розгалуженою
системою нормативних актів, прийнятих органами різних рівнів, у тому числі за
участю трудових колективів та профспілок. Проте, найбільш соціально важлива
частина трудових відносин, яка охоплюється конституційним поняттям «засади
регулювання праці і зайнятості», визначається лише законом.

Законодавство
про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів
законодавства України, прийнятих відповідно до нього (ст. 4 Кодексу законів про
працю України).

Законом
України від 22.02.06р. № 3460-ІV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх
справ України»затверджено Статут, яким визначено сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ
України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень,
порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження
дисциплінарних стягнень.

Службова
дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і
законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів
та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів
внутрішніх справ України (ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України»).

Як
вбачається з наказу № 826 о/с від 21.06.07р. 19 травня 2007 року о 06.00 годин
заступником командира спеціалізованої роти дорожньо-патрульної служби із
забезпечення супроводження Спеціального загону «Кобра»особливого призначення
при МВС України (підпорядкованого Департаменту Державної автомобільної
інспекції) майором міліції Пирожковим В.В. проводився інструктаж особового
складу, який прибув на службу для здійснення супроводження осіб, стосовно яких
здійснюється державна охорона. При перевірці наявності особового складу
було встановлено, що на інструктажі відсутній старший інспектор
дорожньо-патрульної служби цього підрозділу старший лейтенант міліції ОСОБА_1,
який прибув до підрозділу о 06.55 годин.

За
вказаним фактом було проведено службове розслідування.

18.06.07р.
начальником Спеціального загону «Кобра»складено висновок службового
розслідування по факту порушення службової дисципліни старшим лейтенантом
міліції ОСОБА_1, відповідно до якого поставлено питання про порушення
клопотання перед керівництвом МВС України про звільнення позивача з органів
внутрішніх справ України за порушення трудової дисципліни.

Згідно
ст. 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ
України»дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою
рядового або начальницького складу службової дисципліни.

На
протязі 2007 року позивач неодноразово притягався до дисциплінарної
відповідальності за порушення вимог Дисциплінарного статуту, які полягали в невиході
на службу без поважних причин.

Так,
до матеріалів справи залучено висновок службового розслідування по факту
порушення службової дисципліни старшим лейтенантом міліції ОСОБА_1 від
18.04.07р. з якого вбачається, що 04.04.07р. ОСОБА_1 не прибув до підрозділу
для повторного опитування на предмет знання законодавчої бази, яка регламентує
діяльність підрозділів ДПС і т.і., згідно наказу МВС України № 81 від
16.03.07р. За порушення вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ
України старшому лейтенанту міліції ОСОБА_1 оголошено догану, про що
начальником загону видано наказ № 14 від 18.04.07р.

21
квітня 2007 року позивач також не вийшов на роботу. За результатами службового
розслідування по факту порушення службової дисципліни старшим лейтенантом
міліції ОСОБА_1 начальником Департаменту видано наказ № 33 від 21.05.07р. «Про
притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника спеціального загону
«Кобра», відповідно до якого позивачу було оголошено догану. Копії матеріалів
службового розслідування (рапорти, пояснення позивача, висновки службового
розслідування та накази) залучені до матеріалів справи та приймаються судом до
уваги як належні докази у справі.

Згідно
ст. 147 Кодексу законів про працю України (далі -Кзпп України) за порушення
трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Законодавством,
статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих
категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Стаття
12 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ
України»встановлює наступні види дисциплінарних стягнень, які може бути
накладено на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за
порушення службової дисципліни:

1)
усне зауваження;

2)
зауваження;

3)
догана;

4)
сувора догана;

5)
попередження про неповну посадову відповідність;

6)
звільнення з посади;

7)
пониження в спеціальному званні на один ступінь;

8)
звільнення з органів внутрішніх справ.

Міністрові
внутрішніх справ України належить право накладати дисциплінарні стягнення,
передбачені цим Статутом, на всіх осіб рядового і начальницького складу.

Статтею
14 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ
України»встановлений порядок накладання дисциплінарних стягнень.

З
метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою
рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове
розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення
начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником,
який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не
більш як на один місяць.

Забороняється
проводити службове розслідування особам, які є підлеглими порушника, а також
особам - співучасникам проступку або зацікавленим у наслідках розслідування.
Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.

Порядок
проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ
України.

Перед
накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить
службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового
пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню
дисциплінарного стягнення.

Про
накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується
особовому складу органу внутрішніх справ.

З
наданих відповідачами документів судом встановлено, що при накладанні
дисциплінарних стягнень на позивача у вигляді догани, а також при звільненні
було дотримано встановлений порядок.

У
разі притягнення до дисциплінарної відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають дисциплінарне стягнення і знову допустили
порушення службової дисципліни, дисциплінарне стягнення, що накладається, має
бути більш суворим, ніж попереднє.

Звільнення
осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид
стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Особа
рядового або начальницького складу вважається такою, яка не має дисциплінарного
стягнення, якщо її заохочено шляхом дострокового зняття дисциплінарного
стягнення, нагороджено державною нагородою чи відзнакою Президента України або
минув рік з дня накладення дисциплінарного стягнення.

Як
вбачається з матеріалів справи, позивачем неодноразово порушувались прямі
накази керівництва, що виявилось у невиході чи спізненні на роботу; заохочення
у вигляді дострокового зняття дисциплінарного стягнення до позивача застосовано
не було.

Стаття
4 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України»
передбачає, що наказ є формою реалізації службових повноважень особи
начальницького складу, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання,
строк його виконання та відповідальна особа, якій належить його виконати.

Накази
можуть даватись як в усній, так і в письмовій формі.

У
разі одержання наказу від старшого прямого начальника підлеглий зобов'язаний
виконати його та повідомити про це свого безпосереднього начальника.

При
дослідженні матеріалів службового розслідування, судом з'ясовано, що позивачем
не було отримано накази про вихід на роботу, тобто ОСОБА_1 були вчинені
порушення службової дисципліни.

Посилання
позивача на те, що спізнення на інструктаж не призвело до настання негативних
наслідків, а також ті обставини, що він не був відсторонений від виконання
обов'язків, судом до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Статтею
142 КЗпП України передбачено, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах,
організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які
затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого
ним органу і виборного органу первинної профспілкової організації
(профспілкового представника) на основі типових правил. У деяких галузях
народного господарства для окремих категорій працівників діють статути і
положення про дисципліну.

Статтею
57 КЗпП України визначено поняття початку і закінчення роботи. Час початку і
закінчення щоденної роботи (зміни) передбачається правилами внутрішнього
трудового розпорядку і графіками змінності у відповідності з законодавством.

Таким
чином, неприбуття позивача 19 травня 2007 року на роботу о 6 годин ранку на
інструктаж є порушенням трудового розпорядку. Щодо відсторонення від виконання
обов'язків, то це є правом відповідного керівника та не є обов'язковим, що і
передбачено ст. 17 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх
справ України».

Враховуючи,
що позивач на протязі року тричі притягався до дисциплінарної відповідальності
за порушення службової дисципліни, то начальником Спеціального загону «Кобра»
було правомірно порушено клопотання перед керівництвом МВС України про
звільнення старшого лейтенанта міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ
України.

Враховуючи
наведене, суд приходить до висновку, що накази т.в.о. Міністра МВС України №
826 о/с від 21.06.07р. та № 834 о/с від 22.06.07р. прийняті у межах повноважень
та з дотриманням встановленої законом процедури.

За
таких обставин, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених вимог
позивача, а тому позов визнається таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 161-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні позову
повністю.

На
постанову може бути подана апеляційна скарга в порядку ст. 186 КАС України
шляхом подання заяви про апеляційне оскарження постанови протягом 10 днів з дня
її проголошення та наступного подання апеляційної скарги протягом 20 днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження (ст.254 КАС України).

Головуючий
суддя
В.І. Келеберда

Судді
Ю.І. Цвіркун

Р.О. Арсірій