Справа № 2а-39/2008
Суддя: Борко А.Л.
Дата ухвалення: 2008-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2а- 39 /08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2008 року Суворовський районний
суд міста Херсона у складі:

головуючого
судді - Борко
А.Л.

при
секретарі - Кузиченко С.Д.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні адміністративну
справу за позовомОСОБА_1 до Херсонського обласного військового комісаріату про
стягнення грошової компенсації за речове майно, суд,-

ВСТАНОВИВ
:

Позивач звернувся до суду з позовом
до відповідача, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що проходив військову службу
в Херсонському об'єднаному міському військовому комісаріаті та перебував на
речовому забезпеченні в Херсонському обласному військовому комісаріаті. Наказом
начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від
23.03.2006 року № 59 був звільнений в запас за п.6 пп. "г" (у зв'язку
зі скороченням штатів). На підставі наказу військового комісара Херсонського
об'єднаного міського військового комісаріату від 31.03.2006 року № 24 виключено
із списків особового складу військового комісаріату та знято зі всіх видів
забезпечення. При звільненні з військової служби був розрахований по всім видам
забезпечення крім грошової компенсації за речове майно в сумі 2450 грн. 04 коп.
З цього питання він неодноразово звертався до Херсонського обласного
військового комісаріату, але йому відповідали, що грошову компенсацію
виплатять. До теперішнього часу позивач не отримав грошову компенсацію. Право
на отримання грошової компенсації за не отримане речове майно має відповідно до
постанови КМУ №1135 від 22.07.1998 року "Про забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил речовим майном у мирний час" та п. 28
постанови КМУ № 1444 від 28.10.2004 р. "Про речове забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань". Позивач
просить суд стягнути з відповідача на його користь 2450 грн. 04 коп. не
отриманої грошової компенсації за речове майно.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав, пояснив, що знав, що має право на грошову компенсацію за не отримане
речове майно з моменту звільнення із Збройних Сил України у запас. Але не
звертався до суду, оскільки відповідач весь час обіцяв сплатити грошову
компенсацію. Перешкод для звернення до суду з позовом у нього не було.

Представник відповідача - Боклах М.А.
позов не визнав та пояснив, що позовні вимоги позивача є безпідставними,
оскільки у відповідності до п. 2 Закону України "Про деякі заходи щодо
економії бюджетних коштів" від 1 7 лютого 2000 року, який вступив в дію з
1 5 березня 2000 року, призупинено дію ч. 2 ст. 9 Закону України "Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в
частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням
грошової компенсації замість них та замість речового майна за винятком відповідних
категорій військовослужбовців. Зазначений Закон не скасований, Конституційним
Судом України неконституційним не визнаний, а тому він діє. Речове забезпечення
військовослужбовців регламентується постановою Кабінету Міністрів України від
18.10.2004 року № 1444 "Про речове забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час" та наказом.
Міністерства оборони України від 31.01.2006 року № 45 "Про заходи щодо
виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 року №
1444". На даний час у відповідності до Переліку предметів військового
майна, які пропонуються до видачі військовослужбовцям замість належного згідно
норм забезпечення речового майна (додаток № 3 до Збірника цін на військове
майно речової служби із змінами і доповненням від 04.06.2003 року №
138/1260),ОСОБА_1може отримати речове майно на складі
адміністративно-господарського відділення облвійськкомату, про що йому
повідомлялось, проте, за отриманням належного майна в натурі позивач не
звертався. При звільненні з військової служби ОСОБА_1 роз'яснювалось, що згідно
з п.2 Закону України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів" від 17 лютого 2000 року призупинено дію ч.2 ст. 9 Закону України
"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей" в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за
їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового мана. Згідно з
цим у кошторисах доходів і видатків Херсонського облвійськкомату видатки на компенсацію
замість речового майна не плануються, фінансування не надходить і тому
відшкодування коштів не можливе. Крім того, згідно з роз'ясненням Верховного
Суду України від 8 квітня 2003 року № 7/4-03 у випадку коли
військовослужбовець, який не вимагає видачі речового майна в натурі, а просить
виплатити лише грошову компенсацію, позов задоволенню не підлягає. Законом
України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей" із змінами внесеними Законом України від 03.11.2006 року № 328-V
пункт 2 ст. 9-1 Закону України "Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей" зупинено. Розділом 2 п.67 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік" п.2 ст. 9-1 Закону України "Про
соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"
виключено.

Крім того, позивач пропустив
передбачений ст. 99 КАС України строк для звернення до суду без поважних
причин, що також є підставою для відмови в задоволені позову. Представник
відповідача просить суд у задоволенні позовних вимог позивача до Херсонського
облвійськкомату відмовити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
та дослідивши у судовому засідання матеріали справи, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Наказом начальника Генерального штабу
- Головнокомандувача Збройних Сил України від 23.03.2006 року № 59 був
звільнений в запас за п.6 пп. "г" (у зв'язку зі скороченням штатів).
На підставі наказу військового комісара Херсонського об'єднаного міського
військового комісаріату від 31.03.2006 року № 24 виключено із списків особового
складу військового комісаріату та знято зі всіх видів забезпечення.

Відповідно до ст. 16 Закону України
"Про Збройні Сили України" держава гарантує соціальний і правовий
захист військовослужбовців, який здійснюється відповідно до Закону України
"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей" та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 9 Закону України
"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове
та інші види забезпечення.

Право військовослужбовця, який
звільняється в запас з правом носіння військової форми одягу, на грошову компенсацію
за нестримане речове майно передбачалося постановою Кабінету Міністрів України
від 22.07.98 № 1135 "Про забезпечення військовослужбовців Збройних Сил
речовим майном у мирний час", а після втрати нею чинності (згідно
постанови КМУ № 1444 від 28.10.04), передбачено п.28 постанови Кабінету
Міністрів України від 28.10.2004 року № 1444 "Про речове забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний
час".

Відповідно до п.2 Закону України
"Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від 17.02.2000 року
№ 1459-ІП призупинено дію частини другої статті 9 Закону України "Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в
частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням
грошової компенсації замість них та замість речового майна (за винятком
військовослужбовців Міністерства оборони, що використовують цивільний одяг,
який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців). Вказаний
закон у цій частині не скасований, Конституційним Судом України
неконституційним не визнаний, а тому є діючим.

Відповідно до роз'яснення Верховного
Суду України від 08.04.2003 року № 74-03 якщо військовослужбовцю, який
звільняється з військової служби, не видано речове майно, він має право на
одержання цього майна в натурі, а позов військовослужбовця, який вимагає
виплатити лише грошову компенсацію, задоволенню не підлягає.

Законом України від 03.11.2006 року №
328-У Закон України " Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей" доповнено статтею 9-1, якою передбачено, що
продовольче та речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами
і в терміни, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 59 статті 71 Закону України
" Про Державний бюджет України на 2007 рік" дію пункту 2 ст. 9-1
Закону України " Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей" зупинено на 2007 рік.

Розділом 2 п.67 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2008 рік" п.2 ст. 9-1 Закону України
"Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей" виключено.

Враховуючи вищевикладене. суд вважає,
що позивач не має права на отримання грошової компенсації за не отримане речове
майно, але має право вимагати отримання речового майна в натурі.

Відповідно до ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналась або
повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволені адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Якщо суд визнає
причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа
розглядається і вирішується в порядку, встановленого цим Кодексом.

Позивач пропустив строк звернення до
суду з адміністративним позовом, оскільки про порушення його права на отримання
компенсації за речове майно знав з моменту його звільнення, тобто з 2006 року,
не мав перешкод для звернення до суду з позовом, не надав суду доказів
пропущення строку на звернення до суду з поважних причин, а представник відповідача
наполягає на відмову у задоволені позову у зв'язку з пропущенням позивачем
строку звернення до адміністративного суду. Тому, відповідно до ч.1 ст. 100 КАС
України пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду за
відсутності поважної причини також є підставою для відмови у задоволені позову.

Керуючись п.2 Закону України
"Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від 17.02.2000 року
№ 1459-ІП, пунктом 59 статті 71 Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік", розділом 2
п.67 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік" ст. ст. 99, 100, 162, 163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного
позовуОСОБА_1 до Херсонського обласного військового комісаріату про стягнення
грошової компенсації замість речового майна відмовити.

Постанова може бути оскаржене через
Суворовський районний суд м.Херсона до Одеського апеляційного адміністративного
суду. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а апеляційна скарга на постанову суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана без попереднього подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений
для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий:

А.Л.
Борко