Справа № К-2616/07
Суддя: Гурін М.І.
Дата ухвалення: 2007-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

04 жовтня 2007 року м.
Київ

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

головуючого Ліпського
Д.В.

судді-доповідача Гуріна
М.І.

суддів Амєліна
С.Є.

Кобилянського
М.Г.

Цуркана
М.І.

при секретарі судового засідання Міненку
І.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1на
постанову Октябрського районного суду міста Полтави від 08.11.2006 року та
ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 03.01.2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1до Полтавського обласного військового комісаріату про визнання
дій неправомірними, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Полтавського обласного військового комісаріату
про визнання дій неправомірними стосовно не включення військової строкової
служби для обчислення відсоткової надбавки за вислугу років.

Постановою Октябрського районного
суду міста Полтави від 08.11.2006 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Полтавської області від 03.01.2007 року постанову суду першої інстанції
залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Октябрського районного суду міста Полтави від 08.11.2006
року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 03.01.2007 року,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши застосування
судом норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у
справі в межах, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що позивачу, після звільнення з
військової служби у 1996 році в запас, призначена пенсія за вислугу років.
Календарна вислуга років позивача у Збройних Силах України на день звільнення
становила 26 років 06 місяців. Процентна надбавка за вислугу років ОСОБА_1 була
обрахована з вислуги 24 роки 07 місяців 26 днів (без врахування строкової
служби в армії з 16.11.1969 року по 09.08.1971 рік).

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року
№ 393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх
сімей” визначено, що при обчисленні пенсій враховується, серед іншого,
процентна надбавка за вислугу років.

Стаж безперервної військової служби для виплати
щомісячної надбавки за безперервну службу на день звільнення позивача з
військової служби визначався Інструкцією про порядок обчислення вислуги років
військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) для виплати
процентної надбавки за військову службу, затвердженою Директивою Міністра
оборони України від 25.08.1992 року № Д-27 зі змінами, внесеними наказом
Міністра оборони України від 25.05 1994 року № 138. Строкова військова служба
до зазначеного стажу не зараховувалася, вона включалася лише у загальну вислугу
років і була включена позивачу до загального стажу.

Початком безперервної служби позивача для виплати
щомісячної надбавки є день зарахування його курсантом вищого військового
училища, тобто 10.08.1971 року і на день звільнення з військової служби вона
становила 24 роки 09 місяців 26 днів і була врахована при призначенні пенсії.

Постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року
№ 393 не визначає порядок обчислення стажу служби, який дає право на отримання
надбавок за вислугу років до окладів грошового утримання, а встановлює порядок
обчислення вислуги років, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Крім того, будучи звільненим зі служби на пенсію у 1996
році та знаючи про те, що йому в грошовому атестаті визначена вислуга років -
24 роки 07 місяців 26 днів та вказана надбавка 35%, позивач без поважних причин
пропустив строк звернення до суду.

Судами першої та апеляційної інстанцій зроблений вірний
висновок про те, що Полтавським обласним військовим комісаріатом вислуга років
для виплати надбавки позивачу за вислугу років обрахована правильно.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку
про те, що при розгляді справи судами було допущено неправильне застосування
норм матеріального чи порушення норм процесуального права, що призвели до
неправильного вирішення спору.

За таких обставин, коли суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права при
ухваленні судових рішень та вчиненні процесуальних дій, касаційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а
постанову Октябрського районного суду міста Полтави від 08.11.2006 року та
ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 03.01.2007 року - без змін.

Ухвала є остаточною і не може бути оскаржена, крім
випадків, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий

(підпис)

Д.В. Ліпський

Судді

(підпис)

С.Є. Амєлін

(підпис)

М.І. Гурін

(підпис)

М.Г. Кобилянський

(підпис)

М.І. Цуркан