Справа № 4-1699/07
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2007-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Суддів:

Харченко
В.В.

Гончар Л.Я.

Васильченко Н.В.

Кравченко О.О.

Федорова М.О.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубенського міського суду
від 27 листопада 2003 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від
30 січня 2004 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність
посадових осіб ВДВС Дубенського міського управління юстиції,-

встановила:

ОСОБА_1 звернулася до
суду зі скаргою на дії та бездіяльність посадових
осіб ВДВС Дубенського міського управління юстиції.

В обґрунтування своїх вимог заявниця посилалася на те, що в лютому 2003
року вона звернулась до начальника відділу державної виконавчої служби
Дубенського міського управління юстиції з заявою щодо надання їй, як власнику
можливості доступу та огляду її приватного майна, яке було конфісковане
виконавчою службою 18 липня 2000 року та 29 серпня 2000 року. Однак у
всиновлений законом термін відповіді на свою заяву не отримала. На думку
заявниці порушено ст. 15 Закону України ”Про звернення громадян”, оскільки їй
не надано відповідь про наслідки розгляду її заяви. Крім того, порушено ст. 4
Закону України ”Про власність”, згідно якої власник на свій розсуд володіє,
користується і розпоряджається майном.

Просила визнати дії та бездіяльність посадових осіб виконавчої служби
Дубенського міського управління юстиції неправомірними та зобов'язати їх надати
доступ для проведення огляду майна, яке є приватною власністю.

Крім того, зазначала, що дії посадових осіб відділу ДВС наносять їй моральної
шкоди, яка полягає в хвилюваннях, переживаннях за своє майно, а також в
порушенні права приватної власності. Тому, у відшкодування моральної шкоди
просила стягнути на її користь 3925 грн.

Рішенням Дубенського міського суду від 27 листопада 2003 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 30 січня 2004 року,
ОСОБА_1 в задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеними вище судовими рішеннями,
ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду
України, з посиланням на порушення судами норм матеріального і процесуального
права.

Заявниця в касаційній скарзі просила скасувати
оскаржувані судові рішення та постановити нове, про задоволення скарги.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, а
апеляційний суд обґрунтовано погодився з тим, що майно, на яке посилалася
заявниця, описане в рахунок погашення боргів як майно спеціалізованого
навчально-виховного центру. На його придбання позивачка, представила біржовий
контракт, який оспорений в суді. ОСОБА_1 теж звернулась до суду з позовом про
виключення майна з акту опису, де має можливість у встановленому законом
порядку захистити свої майнові права. Крім того, на заяву ОСОБА_1 до відділу
державної виконавчої служби про відмову надати можливість оглянути описане
майно була дана відповідь.

Згідно з ч.3 ст.211 КАС України підставами касаційного
оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги
не спростовують висновків суду і не свідчать про неправильність судового
рішення, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 211 Кодексу
адміністративного судочинства України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення
Дубенського міського суду від 27 листопада 2003 року та ухвалу Апеляційного
суду Рівненської області від 30 січня 2004 року залишити без змін.

Ухвала є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
(підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя

Вищого адміністративного

суду України
Гончар Л.Я.