Справа № 2а-3012/2007
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2007-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-3012/07
Харківський окружний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13"
грудня 2007 р. м.Харків

Харківський
окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого
судді - Перцової Т.С.

при секретарі
- Карамушко І.І.

за участю
представників сторін :

позивача :
ОСОБА_1 (дов. від 02.10.2007 р., без №);

відповідача:
Костенка Р.В. (дов. від 12.04.2007р. № 172/10/10-014)

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за
адміністративним позовом приватного
підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Богодухівському
районі Харківської області про визнання недійсними рішень, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач,
приватний підприємець ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати недійсними
рішення Державної податкової інспекції у Богодухівському районі Харківської
області за №№ /0, /0 від 25.04.2007 року та за №
/0 від 26.04.2007 року.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав
уточнені позовні вимоги та просив суд визнати недійсними рішення Державної
податкової інспекції у Богодухівському районі Харківської області за №№
/0, /0 від 25.04.2007 року та за № /0 від
26.04.2007 року, посилаючись на
порушення відповідачем норм чинного законодавства. В позові наполягає на тому, що органом податкової служби неправомірно проведена перевірка, спірні рішення прийняті на
підставі висновків сфальцифіцированого акту. В позові вказує на те, що
направлення на перевірку були вручені особі, яка на їх отримання повноважень не
мала і не знаходиться в трудових відносинах з позивачем, а отже перевіряючі не
могли встановити факти порушень.
Крім того, по фактам встановлених порушень зазначив, що невідповідності
суми готівкових коштів на місці проведення розрахункових операцій не було, оскільки перевіряючими були
враховані кошти, що знаходились у відділі ПП ОСОБА_3 і були відкладені на
закупку морозива, печива, цукерок, які в день перевірки повинні були поставити
постачальники. Щодо недодержання встановленого порядку використання торгового
патенту, вказує, що в торговельному залі на видному місці розміщенні всі
дозвільні документи в тому числі і торговий патент позивача. В зв'язку з чим,
висновок стосовно недодержання позивачем встановленого порядку використання торгового
патенту, зроблений перевіряючими 04.04.2007р. не відповідає дійсності. Не
погоджуючись з актом перевірки позивач звертався до керівника ДПА у Харківській
області. На це звернення позивач отримав відповідь, в якій повідомлялось, що
його вимоги задоволенню не підлягають. Просить суд задовольнити позовні вимоги
в повному обсязі.

Представник відповідача, проти позову заперечує в повному
обсязі та просить суд відмовити в його задоволенні. В обґрунтування своїх
заперечень проти позову посилається на те, що перевірка була проведена у
відповідності з приписами Закону України "Про державну податкову службу в
Україна", а також ст.ст. 15, 16, Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг". Відповідач вважає, що ним правомірно застосовані до позивача штрафні
санкції на підставі ст.ст.3,17, 22 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг", ст.ст.7, 8 Закону України „Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності” та ст.ст.11-1, 17 Закону України „Про державне
регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, суд встановив, що 04.04.2007р. на підставі направлень за №№ 3110, 3111 від
02.04.2007р. фахівцями ДПА у Харківській області проведена перевірка господарської одиниці
позивача - магазину, що розташований за адресою : АДРЕСА_1 щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності, про що складений акт без № від 04.04.2007р. на бланку № 007432.

Як зазначено в акті, в ході проведення перевірки встановлено факт
проведення розрахункової операції на суму 19,00 грн. без застосування
розрахункової книжки та реєстратора розрахункових операцій, не роздрукування та
невидача відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання
розрахункової операції; невідповідність суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій в розмірі 683,75 грн.; порушення порядку використання
розрахункової книжки; порушення порядку використання торгового патенту;
роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимально
встановлених виробником, що є порушенням пунктів 2,5,13 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг" від 06.07.1995р. № 265/95-ВР із змінами та доповненнями, ч.1 ст.7
Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності” від
23.03.1996р. № 98/96-ВР із змінами та доповненнями та ст.11-1 Закону України
„Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від 19.12.1995р. №
481/95-ВР із змінами та доповненнями.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийняті рішення про
застосування фінансових санкцій № /0 від 25.04.2007р., рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій № /0 від 25.04.2007р., рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій № /0 від 26.04.2007 року. Згідно вказаних рішень до позивача застосовані штрафні санкції в загальній сумі 4913,75
грн., в тому числі відповідно: 1000 грн. - за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами вищими
від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками
або імпортерами таких тютюнових виробів; 3853,75 грн. - за проведення розрахункової операції на
суму 19,00 грн. без застосування розрахункової книжки та реєстратора
розрахункових операцій, не роздрукування та невидача відповідного розрахункового
документа, що підтверджує виконання розрахункової операції; невідповідність
суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка
зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій в розмірі 683,75
грн.; порушення порядку використання розрахункової книжки; 60 грн. - за
порушення порядку використання торгового патенту).

Як встановлено в судовому засіданні вказана перевірка проведена згідно
плану проведення
перевірок щодо контролю за здійсненням СПД розрахункових операцій у сфері готівкового обігу, що складений ДПА
у Харківській області, затверджений заступником голови ДПА у Харківській області на
квітень 2007р., а також згідно направлень на перевірку № 4732, 4733 від
02.04.2007р.

Згідно ст. 15 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" контроль за
додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи
державної податкової служби України шляхом
проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Статтею 16 вказаного закону передбачено, що контролюючі органи мають право відповідно до законодавства
здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону.
Планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій,
розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку,
передбаченому законодавством України.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в
Україні" органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку,
встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням
порядку проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

В цьому ж Законі дано визначення позапланової перевірки, згідно якого позаплановою виїзною перевіркою
вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової
служби і проводиться за наявності певних обставин.

Суд зазначає, що проведена перевірка була передбачена в плані роботи ДПА в Харківській області, отже проведена перевірка є плановою
перевіркою з питань дотримання позивачем
порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг".

Суд не приймає посилання позивача на ст. 11-1 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні" щодо планової перевірки, оскільки дане
визначення планової перевірки стосується документальної перевірки платника
податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів
(обов'язкових платежів), що не
стосується предмету спірної перевірки.

Суд також не приймає посилання позивача на те, що йому не був наданий наказ
на проведення
перевірки, оскільки згідно з вимогами Закону України "Про державну податкову службу в Україні"
умовою надання наказу на проведення перевірки є умова для проведення позапланової
перевірки, якою не є спірна перевірка, тобто відповідач і не повинен був надавати наказ на проведення спірної
перевірки.

Перевіряючі фактично були допущені до проведення перевірки, що підтверджується складеним актом перевірки, підписом про
отримання працівником позивача вказаного
акту.

Оспорювана перевірка проводилась ДПА у Харківській області з питань
контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового
обігу суб'єктами підприємницької
діяльності відповідно до плану ДПА у Харківській області здійснення перевірок
щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу
суб'єктами підприємницької діяльності.

Враховуючи викладене суд вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо неправомірності проведеної спірної
перевірки.

Суд також вважає необхідним
зазначити, що порушення порядку проведення перевірки, терміну для прийняття оскаржуваного рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій не
може бути підставою визнання недійсним рішення, яке прийнято на підставі висновків такої перевірки, без з'ясування обставин
чи мали місце викладені в такому акті факти порушень законодавства.

Як зазначено в акті в ході проведення перевірки встановлений факт проведення розрахункової операції на
суму 19,00 грн. без застосування розрахункової книжки та реєстратора
розрахункових операцій, не роздрукування та невидача відповідного
розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції;
невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій в
розмірі 683,75 грн.; порушення порядку використання розрахункової книжки;
порушення порядку використання торгового патенту; роздрібної торгівлі
тютюновими виробами за цінами, вищими від максимально встановлених виробником.

У судовому засіданні в якості свідків були допитані продавець позивача
-ОСОБА_4, яка була присутня при проведенні перевірки, та працівники ДПА в Харківській
області, які проводили спірну перевірку.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що вона не працює у позивача, а
тільки іноді підміняє продавця за проханням ОСОБА_3 У день проведення перевірки була
присутня у магазині і здійснювала продаж товарів. Позивача, ОСОБА_2, у цей час у магазині не було. До
магазину увійшли чоловіки та попросили продати пачку цигарок та пляшку горілки. Перевіряючи подали їй купюру номіналом 100 грн. На
момент перевірки у касі відділу лікеро-горільчаних та тютюнових виробів
знаходилось лише 1,10 грн. Вона пішла до відділу ПП ОСОБА_3 в підсобне
приміщення, щоб розміняти цю купюру і дати з неї здачу. В момент, коли стала
проводити по касі отримані від податкових інспекторів кошти за товар, раптом в
магазині пропала напруга, що не дало змоги провести цю операцію по касовому
апаратові. Занести готівку в розрахункову книжку не дали перевіряючи. Потім
останні почали проводити огляд за прилавками як відділу позивача, так і ПП
ОСОБА_3 З відділу ПП ОСОБА_3 з підсобного приміщення податківці витребували,
щоб ОСОБА_4 винесла кошти, які там є в наявності. Коли вона, кошти, які були
відкладені на закупку товарів в сумі 500 грн., винесла, то податківці їх
забрали. Після цього перевіряючи пішли проводити обшук всього приміщення,
обшукали кармани спецодягу продавця. Провівши обшук всіх приміщень магазину і
не знайшовши більше ніяких коштів заставили продавця скласти опис цих купюр,
включивши в цей перелік і свої 100 грн. Кошти відділу ПП ОСОБА_3 ніякого
відношення до реалізації лікеро-горільчаних виробів не мали. Ці кошти були
відкладені на закупку морозива, печива, цукерок, які цього дня повинні були
поставити постачальники.

Інспектори склали акт. Цей акт вона підписала, зазначила, що зауважень до інспекторів не має. Опис наявних
коштів писала власноручно але під диктовку перевіряючих, тому що інспектори
здійснювали на неї психологічний тиск.

Згідно показань свідка, фахівця ДПА у Харківській області
- ОСОБА_5, який проводив перевірку магазину пояснив, що він працює головним державним податковим
ревізором-інспектором, 02.04.2007р. йому було надано направлення на перевірку позивача. У
день перевірки магазин ПП ОСОБА_2 був відкритий. Контроль щодо проведення розрахункової операції ( покупка пачки цигарок за ціною 4,50 грн. та
пляшка горілки за ціною 14,50 грн. ) в магазині позивача перед здійсненням перевірки
ним було здійснено особисто і за власні кошти. У магазині знаходилася жінка-продавець.
Товари продала жінка, яка вказала
їх ціну. Після здійснення покупки, вони вдвох
зайшли до магазину, представилися,
пред'явили посвідчення, направлення та розпочали перевірку. Покупки були повернуті до магазину. Акт ОСОБА_4 підписала
сама, опис наявних коштів, також
складала сама. Жодних конфліктів при проведенні перевірки не було. Також
звернув увагу суду на те, що в книзі перевіряючих разом зі своїм колегою не
зареєструвався, оскільки вона не була надана.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6
пояснив, що він працює головним державним податковим ревізором-інспектором,
02.04.2007р. йому було надано направлення на перевірку позивача. Спочатку до магазину увійшов інший перевіряючий, ОСОБА_5,
який зробив покупку, серед яких були пачка цигарок за ціною 4,50 грн. та пляшка
горілки за ціною 14,50 грн. Крім вказаних товарів продавцем магазину було також продано 1 пачку
цигарок „Оптіма червона” за ціною 1,35 грн., що на п'ять копійок дорожче ніж
встановлено виробником, про що продавцем було виписано розрахункову квитанцію
на суму 1,35 грн. У магазині під час проведення перевірки знаходилися жінка, яка реалізовувала
товар. Після
здійснення покупки, він разом з іншим перевіряючим зайшли до магазину, представилися, пред'явили посвідчення,
направлення та розпочали перевірку. За результатами перевірки склали акт, який
був підписаний ОСОБА_4 Також продавцем власноручно було складено опис наявних
купюр та монет. Кофліктних ситуацій під час
проведення перевірки не виникало.

З пояснень свідків встановлено, що під час проведення перевірки в перевіряємому магазині знаходилась ОСОБА_4, яка не є
реалізатором позивача, однак підписала акт
перевірки в якості продавця, склала власноручно опис готівкових коштів на місці проведення розрахунків під час
проведення перевірки та по суті встановлених
порушень надала письмові пояснення.

Судом
не встановлено фактів здійснення морального чи фізичного тиску з боку перевіряючих на ОСОБА_4, яка
вказувала на те, що всі документи були підписані нею, оскільки так сказали перевіряючи,
при цьому не змогла вказати, яким саме способом на неї чинився тиск.

Показання свідків
підтверджуються дослідженим у судовому засіданні копією Х звіту денного за
04.04.2007р., описом наявних купюр та монет, складеним особисто ОСОБА_4, копією
розрахункової квитанції на суму 1,35 грн. за 04.04.2007р., відповідно до якої :
розрахункова операція через РРО при
продажу товарів не проводилась,
розрахунковий документ на суму 19,00 грн. не видався, готівкові кошти на
місці проведення розрахунків не відповідають сумі розрахунків по розрахунковим
квитанціям, виданим з початку робочого дня у сумі 683,75 грн.

Суд зауважує, що підписавши
матеріали перевірки без зауважень до перевіряючих та ходу перевірки, ОСОБА_4 з
порушеннями погодилась, оскільки при підписанні та ознайомленні з актом перевірки у неї була можливість зробити зауваження
щодо них.

Позивач вказує на те, що готівкові кошти
в сумі 500 грн. не можуть належати позивачу, про що свідчать звіти по касі де
за день торгівлі виторги складають від 23,40 грн. до 140 грн.

Суд не може погодитись з такою позицією позивача, оскільки вона ґрунтується
на довільному тлумаченні положень Закону України Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”.

Відповідно до п.13 ст.3 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та
послуг" суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язан) забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня.

Касових (розрахункових) документів,
які б підтверджували оприбуткування в установленому законом порядку готівкових
коштів на загальну суму 500 грн., перевіряючим на час проведення перевірки
надано не було. Також таких документів не було надано і до суду.

В зв'язку з наведеним, суд не бере
до уваги посилання представника позивача на те, що кошти в розмірі 500 грн.
належать до відділу ОСОБА_3, як необґрунтоване.

Щодо посилання позивача,
представника позивача та свідка - ОСОБА_4
в судовому засіданні на те, що занести готівку за покупку перевіряючими пачки цигарок та пляшку горілки в
розрахункову книжку на загальну суму 19,00 грн. не дали перевіряючи
спростовуються наданою до матеріалів справи ксерокопією розрахункової квитанції
на суму 1,35 грн. щодо реалізації цигарок „Оптіма червона”, яка була виписана
продавцем під час перевірки.

Суд критично ставиться до показань
ОСОБА_4, яка з її слів є приятелькою дружини позивача і знаходиться з нею в
дружніх відносинах.

Суд зазначає, що той факт, що ОСОБА_4 не перебуває в трудових відносинах з ПП
ОСОБА_2 не спростовують факту здійснення ОСОБА_4, реалізації товару на загальну суму 19,00 грн. в магазині позивача.

Відповідно до пунктів 2, 5 та 13 статті 3 Закону України
„Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, суб'єкти підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: видавати особі,
яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї,
розрахунковий документ встановленої фірми на повну суму проведеної операції; у
разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених
цим Законом, проводити розрахунки з використання книги обліку розрахункових
операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх
проведення, забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій.

Згідно з п.3 ст.17 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові
операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної
податкової служби України застосовують фінансові санкції, зокрема, двадцять
неоподаткованих мінімумів доходів громадян, - у разі невикористання при
здісненні розрахункових операцій розрахункової книжки чи книги обліку
розрахункових операцій.

У відповідності до п.1 ст.17 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” При
за порушення вимог вказаної норми права до суб'єктів
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари
(послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих
товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі
непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у
разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує
виконання розрахункової операції, або проведення її без використання
розрахункової книжки.

У разі невідповідності суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності
застосовуються фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на суми, на яку
виявлено невідповідність (ст.22 Закону).

Згідно ст.25 Закону суми
фінансових санкцій, які визначені статтями 17 - 24 цього Закону, підлягають
перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до Державного бюджету
України в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової
служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Виходячи з наведеного, суд робить
висновок про те, що позивачем не спростовані факти виявлених перевіркою
порушень п.2,5,13 ст.3 Закону України
„Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”. За таких обставин, суд вважає, що відповідачем
доведений факт порушення позивачем
вказаних норм Закону, а саме проведення розрахункової операції на суму 19,00
грн. без застосування розрахункової книжки та реєстратора розрахункових
операцій, не роздрукування та невидача відповідного розрахункового документа,
що підтверджує виконання розрахункової операції; невідповідність суми
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій в розмірі 683,75 грн.;
порушення порядку використання розрахункової книжки, та правомірно застосовані штрафні санкції згідно спірного рішення №
/0 від 25.04.2007 року.

З приводу оскаржуваного рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій
Державної податкової інспекції у Богодухівському районі Харківської області
/0 від 25.04.2007 року суд вважає
за необхідне зазначити, що позивачем не надано документального підтвердження
того, що роздрібна торгівля тютюновими виробами здійснювалась в його магазині з
дотриманням вимог ст.11-1 Закону України "Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів".

Крім того, в позові позивач не
заперечує проти того, що роздрібна торгівля тютюновими виробами здійснювалась за цінами, вищими від
максимально встановлених виробником. Наявність цього порушення під час перевірки в
магазині позивача також підтверджується показаннями свідків-перевіряючих та
копією розрахункової квитанції на суму 1,35 грн., яка знаходиться в матеріалах
справи (а.с.41).

Враховуючи викладене суд, вважає, що
відповідачем доведений факт порушення позивачем вказаної норми Закону, а саме здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими
від максимально встановлених виробником, та правомірно застосовані штрафні санкції згідно спірного
рішення № /0 від 25.04.2007 року.

З урахуванням вищевикладеного суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги щодо визнання недійсними рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій
Державної податкової інспекції у Богодухівському районі Харківської області за
№№ /0, /0 від
25.04.2007 року нормативно та документально необгрунтовані та є такими, що не
підлягають задоволенню.

Керуючись приписами статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно показань свідків-перевіряючих та продавця позивача
встановлено, що торговий патент на здійснення торговельної діяльності при
проведенні перевірки був у позивача в наявності. Цей факт також підтверджено
актом перевірки та наданою до матеріалів копією патенту на здійснення
торговельної діяльності № НОМЕР_1, виданого ДПІ у Богодухівському районі
Харківської області ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст.7 „Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності” торговий патент має бути
відкритим та доступним для огляду.

У відповідності до наданих в судовому
засіданні представником позивача пояснень в торговельному залі магазину ПП ОСОБА_2 в куточку
покупця на видному місці доступному для огляду були розміщенні всі дозвільні
документи в тому числі і торговий патент позивача.

Як встановлено в судовому засіданні наявність торгового
патенту не заперечується сторонами. Твердження свідків-перевіряючих та вказівка
в письмових поясненнях продавця про те, що огляд торгового патенту позивача
було унеможливлено кошиком з квіткою не знайшло свого підтвердженнями в
судовому засіданні.

Представником відповідача не було спростовано належними
доказами доводів представника позивача щодо розміщення торгового патенту в
недоступному місці для огляду.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність
прийняття рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій ДПІ у
Богодухівському районі Харківської області № /0 від 26.04.2007р.

Позивачем також було заявлено
клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача держмита у розмірі
8,50 грн.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог з Державного бюджету України, тобто
пропорційно.

Розглянувши клопотання позивача, заслухавши думку сторін,
керуючись приписами ч.2 ст.89 КАС України, пп.”б” п.1 ст.3 Декрету Кабінету
Міністрів України „про державне мито” 21.01.1993р. № 7-93 суд визнав за можливе
задовольнити його частково в частині повернення сплаченого судового збору у
розмірі 1,70 грн.

Одночасно суд роз'яснює, що судовий збір, сплачений у
більшому розмірі, ніж встановлено законом, повертається ухвалою суду за
клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись ст. 8 Конституції України, ст.ст. 4, 8, 17, 19, 50, 94,
161-167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, Харківський
окружний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов приватного підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у
Богодухівському районі Харківської області про визнання недійсними рішень -
задовольнити частково.

Визнати
недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій Державної
податкової інспекції у Богодухівському районі Харківської області №
/0 від 26.04.2007 року.

В частині
визнання недійсними рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій
Державної податкової інспекції у Богодухівському районі Харківської області за
№№ /0, /0 від
25.04.2007 року - відмовити.

Стягнути з
Державного бюджету України на користь приватного підприємця ОСОБА_2, код НОМЕР_2
державне мито у розмірі 1,70 грн.

На
постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова суду набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Постанова в повному обсязі
виготовлена 17.12.2007 року.

Суддя Т.С.Перцова