Справа № 22а-479/2008
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2008-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий в 1-ій інстанції Чопик В.В.
Справа № 22а-479/08
Тячівський районний суд
№2а-43/07
Ряд. стат.звіту №57
Доповідач: В.З. Улицький
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2008
року
м.
Львів

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого:
Улицького В.З.

суддів: Багрія В.М., Обрізко І.М.

секретаря:
Фацієвич М.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу управління агропромислового розвитку Тячівської
районної державної адміністрації на постанову Тячівського районного суду від
22.06.2007 року, колегія суддів, -

встановила:

У квітні 2007 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до управління агропромислового розвитку Тячівської районної державної
адміністрації про поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної
плати за вимушений прогул, відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 свої позовні вимоги мотивував тим,
що наказом №8 від 05.05.2001 року він був прийнятий на посаду спеціаліста
першої категорії по юридичній роботі в Управління сільського господарства і
продовольства Тячівської РДА. Наказом №10 від 21.07.2005 року позивач був
переведений в порядку реорганізації на посаду спеціаліста першої категорії з
розвитку сільської місцевості, врегулювання відносин власності та
функціонування підсобних промислів управління агропромислового розвитку
Тячівської РДА. Наказом №3 від 15.02.2007 року позивач звільнений із посади
спеціаліста першої категорії з питань харчової, переробної промисловості та
підсобних промислів п. 1 ст. 40 КЗпП України, відповідно до розпорядження
голови районної державної адміністрації №648 від 01.12.2006 року. Наказом №4 від 21.02.2007 року у зв'язку із
хворобою позивача було внесено зміни до Наказу №3 від 15.02.2007 року, яким
ОСОБА_1 звільнено за п.1 ст. 40 КЗпП України з 21.02.2007 року.

Постановою Тячівського районного суду від
22.06.2007 року позов задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 в управлінні
агропромислового розвитку Тячівської РДА на посаді спеціаліста першої категорії
з питань харчової, переробної промисловості та підсобних промислів, днем
21.02.2007 року. Стягнути з Управління агропромислового розвитку Тячівської
районної державної адміністрації в користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток
за час вимушеного прогулу, а саме за 4 місяці в сумі 2 634,28 грн. та 1000 грн.
моральної шкоди.

Постанову суду оскаржило Управління
агропромислового розвитку Тячівської РДА. Вважає, що оскаржувана постанова є
незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Перевіривши матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга управління агропромислового розвитку Тячівської
районної державної адміністрації не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач перебував у
трудових відносинах з відповідачем з 05.05.2001 року по 21.02.2007 року, що
підтверджується наказом №8 від 05.05.2001 року Управління сільського
господарства і продовольства Тячівської РДА та наказами №3 від 15.02.2007 року та №4 від 21.02.2007
року Управління агропромислового розвитку Тячівської РДА.

З матеріалів справи вбачається, що позивач
звільнений із займаної посади на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України в якій
сказано, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також
строковий договір до закінчення строків його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним органом, лише у випадках зміни в організації
виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або
перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності
або штабу працівників.

Згідно ст. 184 ч. 3 КзпП України звільнення
вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років, одиноких матерів
при наявності дитини віком до 14 років або дитини інваліда з ініціативи
власника або уповноваженого ним органом не допускається, крім випадків повної
ліквідації підприємства, установи, організації коли допускається звільнення з
обов'язковим працевлаштуванням.

Відповідно до ст.. 186-1 КЗпП України гарантії
встановлені ст.. 184 КЗпП України
поширюються також на батьків дітей які виховуються без матері.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач
вдівець і має на утриманні дванадцятирічну дочку - інваліда дитинства. Даний
факт відповідачу був відомий.

Суд критично ставиться до доводів апелянта про
те, що ОСОБА_1 працював головою ліквідаційної комісії радгоспу «Іскра» і
фактично був ліквідатором підприємств, приймаючи рішення щодо реалізації майна,
виплати заробітної плати та інших платежів, користування печаткою підприємства
та підпису на банківських та фінансових документах, чим порушив ст.. 5 Закону
України «Про боротьбу з корупцією», оскільки даний факт не є підставою
звільнення ОСОБА_1 із займаної посади.

З вищенаведеного випливає, що доводи апелянта є безпідставними і
необґрунтованими, а рішення суду законним.

Керуючись, ст. ст.160, 195, 196, 198, 200,
205, 206 КАС України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу управління агропромислового розвитку Тячівської
районної державної адміністрації - залишити без задоволення, а постанову
Тячівського районного суду від 22.06.2007 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу протягом одного місяця може бути
подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
В. Улицький

Судді:
І. Обрізко

В. Багрій