Справа № 2-а-17/2008
Суддя: Костенко О.Ф.
Дата ухвалення: 2008-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-17-2008 року П О С Т А Н О В
лютого 2008 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:
судді
секретарі-Кулик Л.І.
у відкритому судовому засіданні в м.Бахмачі справ за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Бахмацької
райдержадміністрації Чернігівського обласного центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про стягнення
недоотриманих сум на оздоровлення і допомоги до 05 Травня,-
є учасником ліквідації наслідків аварії на Чернобильській АЕС 1 категорії та
інвалідом війни 3 групи. У січні 2008 року позивач звернувся до суду з позовом
до Управління праці та соціального захисту населення Бахмацької
райдержадміністрації про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення і допомоги
до 05 травня посилаючись на те, що він є
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії та
інвалідом війни 3 групи. Відповідно до ст. 48 ЗУ “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильчької катастрофи, має право на отримання щоричної допомоги на
оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат. Крім того, відповідно до
ст. 13 ЗУ “ Про статус ветеранів війни, гарантії іх соціального захисту” як
інвалід війни 3 групи має право на отримання щорічної одноразової допомоги до
05 травня в розмірі 7 мінімальних
заробітних плат. Ці види допомоги виплачуються громадянам за місцем їх
проживання органами соціального захисту населення. Розмір мінімальної
заробитної плати визначається на момент виплати. 05 жовтня 2006 року вступив у
законну силу ЗУ “Про внесення змін до ЗУ “Про статус та соціальний захит
громадя, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” за №231-V, яким
закон доповнено ст. 71 “Особовості внесення змін до цього Закону”. Згідно із
рішенням Конституційного Суду України 6-рп2007 від 07 липня 2007 року визнані
такими, що не відповідають Конституції України, ст. 71 ЗУ “Про державний бюджет
України на 2007 рік в частині виконати компенсацій і допомог в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної зарплати. А тому,
просить забов”язати Управління праці провести перерахунок недоотриманої ним
одноразової допомоги на оздоровлення і допомоги до 05 Травня. Відповідні
розрахунки недооплачених сум прикладені до позовної заяви. Загальна сума
недоплат становить йому 9135 грн.

Ухвалою
суду від 31 січня 2008 року до участі в справі як 2 відповідача притягнуто
Чернігівський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

В
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і просить їх
задовільнити.

Представник
відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Бахмацької
райдержадміністрації Новохацька С.О. позовні вимоги не визнав і пояснив, що
відповідно до ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод і інтересів особи встановлюється річний строк, який
обчислюється з дня, коли особа дізналася своїх прав. Позивачем було реалізовано своє право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення, передбачене ст. 48 ЗУ “Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” і отримано
щорічну допомогу на оздоровленняв 2005-2006 роках у розмірах, передбачених
Постановами Кабміну від 26.07.1996 року №836 “ Про компесаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та від 12.07.2005 року
№562 “Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастроф. Вимоги позивача в частині виплати йому допомоги на
оздоровлення за період з 2005 по 2006
роки не підлягають задоволенню в зв”язку з пропуском строку позовної давності.
Відповідно до ст.102 Бюджетного кодексу України видатки місце їх бюджетів,
передбачені у п.п. “б” п.4 ч.1 ст. 89, фінансуються за рахунок субвенцій
Держбюджету України у порядку, визначеному Кабінетом. УЗУ “Про держбюджет України
на 2007 рік” не передбачено коштів на виплату щорічної допомоги на оздоровлення
в повному обсязі, виходячи із мінімальних заробітних плат. Після прийняття
Конституційним судом рішення про неконституційність окремих полоджень ЗУ “Про
держбюджет України на 2007 рік” управлінню праці не надходила субвенция з
Держбюджету для відповідних перерахунків, позивач не повинен був заявляти позов
до Управління праці. Управління праці також не є розпорядником коштів по
виплаті одноразової допомоги до 05 Травня. Ці виплати повинні здійснюватись
Чернігівським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.

Представник
відповідача - Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат в судове засідання не з”явився, але в письмовій заяві центр
просить розглянути справу у відсутність представника , і проти задоволення
позову центр заперечує. В письмових запереченнях проти позову центр вказує, що
відповідно до ст. 13 ЗУ “Про статус ветеранів війни..” інвалідам війни 3 групи
щорічно до 05 Травня передбачена разова
грошова допомога у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, ця допомога
фінансується за рахунок коштів Держбуджету. Згідно ст. 30 ЗУ “Про держбюджет
України на 2006 рік”, ст. 29 ЗУ “ Про держбюджет України на 2007 рік “ пивлата
щорічної допомоги здійснювалась інвалідам
3 групи в таких розмірах за 2006 рік-279 грн. за 2007 рік-300 грн.
Виплата цієї допомоги була проведена ОСОБА_1 в квітні місяці 2006-2007 років.
Видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування
визначаються виключно законом про Держбюджет ( ст. 95 Конституції України).
Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року положення деяких
статей ЗУ “Про держбюджет України на 2007 рік”, зокрема: ст.29,п.13 ст.7.1
визнані такими,що не відповідають Конституції України. Зазначене рішення може
бути реалізоване шляхом внесення змін до законодавчого акту, який був предметом
спору, а саме, до ЗУ “Про держбюджет України на 2007рік”. Відповідно до ст.48
ЗУ “Про статус і соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, інвалідом 3 групи передбачена щорічна допомога на
оздоровлення в розмірі 4 мінімальних зарплат. Позивачу в 2005 прці було
виплачено 21 грн85 коп .в 2006 році-90 грн, в 2007 році-90 грн. Виплата цієї
компенсації і допомог проводиться управлінням праці та соцзахисту населення
райдержадміністрацій за рахунок коштів держбюджету.

Ознайомившись
із матеріалами справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні
вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з слідуючих підстав.

Відповідно
до ст. 48 ЗУ “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” встановлено, що щорічна допомога на
оздоровлення інвалідам 3 групи, виплачується в розмірі мінімальних заробітних
плат. Цією ж статтею визначенно, що розмір мінімальної зарплати визначається на
момент виплати”.

В 2005
році в квітні місяці позивачу було виплачено 21 грн.50 коп. Згідно із ст. 90 ЗУ
“ Про держбюджет України” розмір мінімальної зарплати з 01.04.2005 року
становить 290 грн. Розмір одноразової допомоги на оздоровлення згідно із ст. 48
Закону складає (290х4)=1160 грн. Розмір недоотриманої допомоги складає(1160-21,50)=1138грн.50коп. ( а.п.с34).

В 2006
році в травні місяці позивачу було виплачено 90грн. Згідно ст.28 ЗУ “Про
державний бюджет України на 2006 рік” розмір мінімальної зарплати з 01.01.06 р.
до 01.07.2006 року становив 350 грн. Розмір одноразової допомоги на
оздоровлення згідно ст.48 Закону складє: (350х4)=1400 грн.

Розмір
недоотриманої допомоги складє (1400-90)=1310 грн. (а.с.34).

В
2007році, у квітні місяці, позивачу було виключено допомогу у розмірі 90 грн.
Згідно ст. 76 ЗУ “Про держбюджет України на 2007 рік”. Розмір мінімальної
зарплати з 01.04.2007року до 01.07.2007року становить 420 грн. розмір допомоги
на оздоровлення згідно ст. 48 ЗУ складає(420х4)=1680
грн. Розмір недоотриманої лопомоги складає (1680-90)=1590грн..

Всього
розмір недоотриманої допомоги за 2005-2007 роки складає 4038 грн 50 коп. Ця
сума повинна бути стягнута із Управління праці та соціального захисту населення
Бахмацької райдержадміністраці.

Згідно
із ст.71 ЗУ “ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, “дія положень цього Закону не може
призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону”.

Відповідно
до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх особи, забов”язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Конституційний
суд України в своєму рішенні від 09 липня 2007 року №6-рп2007 вказав, що
зупинення законом про Державний Бюджет України дії інших законів України щодо
надання пільг і гарантій, компенсацій, внесення змін до інших законів України,
встановлення іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж
передбачено законами України, не відповідає статтям 1,3, ч.2 ст.6, ч.2 ст.8,
ч.2 ст.19 ст.ст.21,22.п.1 ч.2 ст.92, чч.1-3 ст.95 Конституцій України, а також,
що Верховна Рада України не повноважна при прийняття закону про Держбюджет
України включати до нього положення про внесення змін до чинних Законів
України, зупинити дію окремих законів України та або будь-яким чином змінювати
визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.
Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними
нормативними актами при вирішенні даного спору підлягає застосуванню саме ст.
48 ЗУ №796-ХХ11, ст.90 ЗУ “Про держбюджет України на 2005 рік”, ст.82 ЗУ “Про
держбюджет України на 2006 рік”, ст. 76 ЗУ “Про держбюджет України на 2007
рік”.Норми вищезазначених законів Конституційним судом не визначались
антиконституційними. А тому, посилання представника Управління праці на
Постанови Кабінету №836 від 26.07.1996року і №562 від 12.07.2005 року є такими,
що не відповідають вимогам Конституції, вищеназваним Закомам України.

Згідно
із ст.13 ЗУ “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
інвалідам війни 3 групи виплачується щорічно одноразова допомога в розмірі 7
мінімальних пенсій за вікром.Це допомога виплачується до 05 Травня.

З м
атеріалів справи вбачається, що позивач є інвалідом 3 групи і має право на
пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни. Подаючи
позов до суду, позивач помилково виходив з того, що він має право на цей вид
одноразової допомоги в розмірі 7 мінімальних заробітних плат, а не 7
мінімальних пенсій за віком, а тому, в позові їм неправильно зроблені
відповівдні розрахунки.

За повідомелнням
Чернігівського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
від 08.02.2008 року №35703 за повідомленням управління праці та соціального
захисту населення ОСОБА_1 від 25.12.07 року №03-042889 ( а.с.11-13) позивачу в
2006 році було виплачено одноразову допомогу в розмірі 270 грн, у 2007 році- у
розмірі 270 грн. Ця допомога виплачувалась у квітні місяці 2006-2007 років.

Відповідно
до ЗУ від 09.07.2003 року №1058 TV з послідуючими
змінами, з 01.04.2006 року був встановлений мінімальний розмір пенсії за віком
-359 грн, з 01.04.2007 року -406 грн.

Недоплачена
сума допомоги складає за 2006 рік (359х7-270)=2243 грн, а за 2007 рік
(406х7-300)=2542 грн. Загальна сума недоплати складає 4785 грн.

Ст.2 ЗУ
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”вказує на те , що
права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше
законодавством України і законодавством колишнього союзу РСР не можуть бути
скасовані без іх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади, і
органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни,
предбачені цим Законом, є недійсними”.

Рішенням
Конституційного суду України за №20-рп2004 від 01 грудня 2004 року за
конституційним поданням 54-х народних депутатів України щодо відповідачів
ст.ст.44,47,78,80 ЗУ “Про держбюджет України на 2004 рік” та конституційним
поданням Верховного суду України щодо відповідності Конституції України
положень частин 2,3,4 ст. 78 ЗУ “Про держбюджет України на 2004 рік” ( справа
про зупинення або обмеження пільг, компенсацій і гарантій) визнано таким , що
не відповідає Конституції України, положення ст. 44 ЗУ “Про державний бюджет
України на 2004рік, яким у 2004 році виплата щорічної допомоги відповідно до ЗУ
“Про статус ветеранів війни,гарантій їх соцзахисту” здійснювалась у таких
розмірах: інвалідам 3 групи -130 гривень.

Відповідно
до ч.3 ст.22 Конституцій України, недопускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод при прийнятті нових або внесення змін до чинних
законів”.

Аналогічне
рішення постановив Конституційний суд у
справі №1-292007 року від 09.07.2007 року за конституційним поданням 46-
народних депутатів щодо відповідності ряду статей ЗУ “Про держбюджет України на
2007рік”. Зокрема, визнав такими що не відповідають Конституції України (є
неконституційним) положення ст.29 ЗУ “Про держбюджет України на 2007 рік, за
якою у 2007 році виплата щорічної одноразової допомоги інвалідам війни 3 групи
здійснюються у розмірі 300 грн.

Доводи
Чернігівського центру про відсутність необхідних коштів на виплату допомоги у
розмірах встановлених ЗУ “Про стутас ветеранів війни..” правового значення не
мають.

Сума
4722грн., підлягає стягненню з Чернігівського обласного центру по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат, так як саме цей орган займається нарахуванням
та виплатою одноразової допомоги до 05 Травня.

Керуючись
ст.ст.48,71 ЗУ “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”,ст.ст.2,13,17, ЗУ “Про статус ветеранів
війни, гарантій їх соціального захисту”, ст.ст. 22,152 Конституції
України,ст.ст.11,71,87,86,94,159-163 КАС Українги,суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Стягнути
із управління праці та соціального захисту населення Бахмацької
райдержадміністрації на користь ОСОБА_1 недоплачену допомогу на оздоровлення за
період 2005-2007 років в загальній сумі 4038 ( чотири тисячі тридцять вісім)
гривень 50 копійок.

Стягнути
із Чернігівського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на
користь ОСОБА_1 недоплачену в період 2006-2007 років щорічну одноразову
допомогу до 5 Травня в сумі 4785 (чотири тисячі сімсот вісімдесять п”ять)
гривень,

Судові
витрати компенсувати за розрахунок держави.

Постанова
може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного адміністративного суду.
Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається
протягом 10 днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя підпис

Вірно:
Суддя

секретар