Справа № К-32430/06
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2007-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Фадєєвої
Н.М.,

суддів: Бим М.Є., Гордійчук М.П.,
Леонтович К.Г., Чалого С.Я.,

при секретарі - Капустинському
М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою Управління праці та
соціального захисту населення Токмацької райдержадміністрації на постанову
Токмацького районного суду Запорізької області від 29 березня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 21 вересня 2006 року у справі
№22-5586 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Токмацької райдержадміністрації про стягнення разової грошової
допомоги учаснику війни, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2006 року ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до Управління праці та соціального захисту населення
Токмацької райдержадміністрації, в якому просила:

- поновити пропущений з поважних причин строк звернення
до суду;

- стягнути з відповідача 1365,25грн. невиплаченої
щорічної допомоги за період з 2003 по 2005 роки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що в порушення ст.ст. 2, 14 ЗУ “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” та ч.3 ст. 22 Конституції України, відповідачем у вказаний
період не надано позивачу разову грошову допомогу у розмірі 3-х мінімальних
пенсій за віком, на отримання якої щорічно до 5 травня має право останній.

__________________________________________________________________

Справа №
К-32430/06
Доповідач: Леонтович
К.Г.

Постановою Токмацького районного
суду Запорізької області від 29 березня 2006 року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 21 вересня 2006 року, позов
задоволено повністю.

Не погоджуючись з ухваленими по
справі судовими рішеннями управління праці та соціального захисту населення
Токмацької райдержадміністрації звернулося до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і
апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність
застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій ОСОБА_1 згідно посвідчення
являється учасником війни та звернулася
до відповідача з позовом про стягнення
невиплаченої щорічної допомоги до 5
травня допомоги за 2003-2005 р.р..

Згідно ст.14 Закону України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” позивачка має право на щорічне отримання
разової допомоги до 5 травня в розмірі
трьох мінімальних пенсій за віком. Вказані виплати проводилися не в повному
розмірі. Так, спірні виплати за 2003,2004 р.р. не виплачувалися, а в 2005 р.
позивачці виплачена допомога в розмірі 50 грн. Мінімальна пенсія за віком у
2003 р. становила 47,3 грн., у 2004 р. -92,45 грн., 2005 р. - 332 грн.,
виходячи з вимог Закону ОСОБА_1 не доплачено виплати в розмірі 1365,25 грн. Право отримання позивачкою грошової допомоги
відповідачем не оскаржується.

При задоволенні позовних вимог
суди першої та апеляційної інстанції прийшли до вірних висновків, що право та розмір грошової допомоги визначений
ст.14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”,
вказаним Законом не передбачені обмеження таких виплат за наявністю певних коштів та фінансування, а
ст.22 Конституції не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних законів.

Отже, суди попередніх інстанцій
дійшли до правильного висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 щодо стягнення спірної суми виплат.

Відповідно до ст. 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові
рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не
допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло
призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої і апеляційної інстанцій винесено законні і обґрунтовані рішення,
постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав
для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.220, 221, 223,
224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Токмацької райдержадміністрації залишити без задоволення.

Постанову Токмацького районного
суду Запорізької області від 29 березня 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 21 вересня 2006 року залишити без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не
підлягає.

Судді: