Справа № 22а-433/2007
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2007-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Гладій С.В. Справа
№ 22а-433/07
Господарський суд Хмельницької обл. Рядок
статзвіту № 34
Доповідач: Шавель Р.М.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2007 року м.Львів
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Шавеля Р.М.,
суддів Улицького
В.З. та Багрія В.М.,
при секретарі - Соколовській А.С.,
з участю осіб, які взяли участь у справі:
пред-ка позивача - ОСОБА_2.,
пред-ків відповідача - Покалюк Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької
обл. на постанову господарського суду Хмельницької обл. від 19 березня 2007
року у справі за позовом Приватного підприємця /ПП/ ОСОБА_1до
Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької
обл. про скасування податкових повідомлень - рішень, -
в с т а н о в и л а:
Постановою господарського суду Хмельницької обл. від 19.03.2007р.
задоволено позов ПП ОСОБА_1до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної
податкової інспекції Хмельницької обл., скасовано податкові
податкового зобов'язання за платежем “ПДВ” в розмірі 7804 грн. 94 коп., з яких
за основним платежем - 5203 грн. 29 коп., за штрафними санкціями - 2601 грн. 65
визначено суму податкового зобов'язання за платежем “ПДВ” в розмірі 7804 грн.
94 коп., з яких за основним платежем - 5203 грн. 29 коп., за штрафними
санкціями - 2601 грн. 65 коп.; стягнуто з державного бюджету України на користь
позивача понесені судові витрати в сумі 03 грн. 40 коп. сплаченого судового
Постанову суду оскаржив відповідач - Кам'янець-Подільська об'єднана
державна податкова інспекція Хмельницької обл., яка, покликаючись на
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору, просить суд
апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти
нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Апелянт вважає, що судом першої інстанції не враховані вимоги Закону
України від 03.04.1997р. № 168/97-ВР “Про податок на додану вартість”, Порядку
заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затв.
наказом ДПА України від 30.05.1997р. № 166, Порядку заповнення податкової
накладної, затв. наказом ДПА України від 30.05.1997р. № 165, де передбачені
вимоги до складання податкової накладної та дії отримувачів товарів (послуг) у
випадку порушень відповідних вимог.
По результатах проведеної перевірки були встановлені допущені позивачем
порушення вимог вищевказаних нормативних актів в частині заповнення податкових
накладних і включення таких у період, що не відповідає належному; сам позивач стверджував
про такі причини запізнення включення податкових накладних як їх втрату і
псування, через що він змушений був їх поновлювати; наявні матеріали справи
вказують на факти невіднесення контрагентами позивача відповідних сум до
податкових зобов'язань.
Підкреслює, що висновки суду першої інстанції та твердження позивача про
те, що допущені помилки в податкових накладних були незначними і не завдали
збитків державі, є не аргументованими, а факти порушень підтверджуються
матеріалами справи і вимогами законодавства.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача на
підтримання апеляційної скарги та заперечення представника позивача,
перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній
доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до
задоволення з наступних підстав.
По результатах проведеної
комплексної планової документальної перевірки дотримання вимог податкового
законодавства суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1.
06.05.2006р., яким встановлено, що в декларації з ПДВ за лютий 2005 року
завищено податковий кредит на суму 4736 грн. 62 коп. - включена вартість ТМЦ,
непідтверджених належним чином оформленими податковими накладними (податкові
накладні № 4 від 04.02.2005р., № 5 від 04.02.2005р. не містять кількості
товару, податкові накладні № 111 від 30.11., № 6 від 12.02. не містять року),
включені податкові накладні, що відносяться до іншого звітного періоду
(податкові накладні № 79 від 28.08.2004р., № 111 від 30.11., № 115 від
26.12.2004р.); в декларації за грудень 2005 року завищено податковий кредит на
суму 466 грн. 67 коп. - включена вартість ТМЦ, непідтверджена належним чином
оформленою податковою накладною (податкова накладна № 34 від 31.10.2005р. не
містить кількості товару) (а.с. 8-18).
На підставі згаданого акту перевірки
11.05.2006р., яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за платежем
платежем та 3841 грн. 95коп.- за штрафними санкціями (а.с. 19).
За результатами розгляду скарг
податкового зобов'язання з ПДВ на суму 2480 грн. 61 коп. основного платежу та
1240 грн. 30 коп. фінансових санкцій скасовано частково (а.с. 21-30).
Таким чином, відповідач в акті
перевірки визначив, що позивач неправомірно включив до податкового кредиту за
лютий і грудень 2005 року вартість придбаних ТМЦ, які не підтверджені належним
чином оформленими податковими накладними, що не містять всіх зазначених
реквізитів, а також включив до податкових декларацій податкові накладні за 2004
При винесенні рішення суд першої
інстанції виходив з того, що виявлені в податкових накладних помилки були
незначними, не завдали збитків держави, включені позивачем суми за цими
податковими накладними віднесені контрагентами до податкових зобов'язань.
Однак з такими висновками суду
першої інстанції колегія суддів не погоджується з наступних підстав.
Відповідно до п.п.7.4.1. п.7.4. ст.
7 Закону України від 03.04.1997р. № 168/97-ВР “Про податок на додану вартість”
податковий кредит звітного періоду визначається,
виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари
(послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього
Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх
імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених
капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх
імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів
(послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника
Згідно п.п.7.2.1. п.7.2. ст. 7 цього
Закону платник податку зобов'язаний надати
покупцю податкову накладну, що має містити зазначені окремими рядками:
а) порядковий номер податкової накладної;
б) дату виписування податкової накладної;
в) повну або скорочену назву, зазначену у статутних
документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на додану вартість;
г) податковий номер платника податку (продавця та
д) місце розташування юридичної особи або місце податкової
адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість;
е) опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх
кількість (обсяг, об'єм);
є) повну або скорочену назву, зазначену у статутних
документах отримувача; ж) ціну поставки без врахування податку;
з) ставку податку та відповідну суму податку у цифровому
и) загальну суму коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку.
Відповідач, обґрунтовуючи свою
позицію, покликається на те, що у податкових накладних не заповнені графи:
кількість товару і дата.
Таким чином, податкові накладні не
відповідають вимогам п.7.2.1. п.7.2. ст. 7 Закону України від 03.04.1997р. №
168/97-ВР “Про податок на додану вартість”.
Висновок суду про те, що виявлені в
податкових накладних помилки були незначними, зроблений без належного правового
аналізу положень п.п.7.2.1. і 7.2.6. п.7.2., п.п.7.4.5 п.7.4. ст. 7 Закону
України від 03.04.1997р. № 168/97-ВР “Про податок на додану вартість”.
У разі порушення продавцем порядку
виписування податкової накладної позивач, згідно з п.п.7.2.6. п.7.2. ст. 7
вищевказаного Закону, повинен був звернутися до кінця поточного податкового
періоду з відповідною заявою до податкового органу з доданням копій товарних
чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують придбання товарів.
Своєчасно подана заява була б підставою для включення до податкового кредиту
суми податку на додану вартість, сплаченої у зв'язку з придбанням товарів.
Згідно матеріалів справи слідує, що
позивач з такою заявою до податкової інспекції не звертався, вважав
правомірними дії постачальників щодо виписування податкових накладних та їх
У відповідності до п.п.7.4.5. п.7.4.
ст. 7 Закону України від 03.04.1997р. № 168/97-ВР “Про податок на додану
вартість” не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними
деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього
У разі, коли на момент перевірки платника податку органом
державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються непідтвердженими зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту,
не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.
Колегія суддів вважає обґрунтованими
твердження апелянта про те, що позивач в своїх письмових поясненнях (а.с.
82-83) фактично визнавав факт своєчасного отримання податкових накладних та
наявність запізнення їх включення до складу сум податкового кредиту.
Із змісту закону також слідує, що у
разі, коли право платника на отримання податкового кредиту підтверджується
податковими накладними після закінчення податкового періоду, в якому відбулися
оплати та отримання товарів, суми податку, зазначені в таких податкових
накладних, можуть бути включені до складу податкового кредиту в податковому періоді,
в якому такі податкові накладні отримано.
Для відображення таких податкових
накладних у податковій декларації слід здійснити коригування податкового
періоду за попередні звітні періоди у відповідності до п.4.5. ст. 4 Закону
України від 03.04.1997р. № 168/97-ВР “Про податок на додану вартість”, чого
позивач також не дотримався (а.с. 96-99).
Твердження суду першої інстанції про
те, що за результатами проведення зустрічних перевірок контрагентів позивача
фактів невіднесення зазначених сум до податкових зобов'язань відповідачем на
встановлено, не відповідає дійсності.
Так, на запити відповідача по ТзОВ
“Ідеал” за податковою накладною № 6 від 12.02. було повідомлено, що в лютому
2004 року ТзОВ “Ідеал” звітувало по ПДВ, однак в деклараціях податкове зобов'язання та
податкових кредит відсутні (а.с. 107, 113); на запит по СВК “Рудський” було
повідомлено, що за періоди, в яких складені податкові накладні № 79 від
28.08.2004р., № 111 від 30.11., № 115 від 26.12.2004р., включені до складу
податкової декларації за відповідний звітний період податкове зобов'язання лише по
податковій накладній № 115 від 16.12.2004р. (а.с. 112), ТзОВ “Витязь” за лютий
2005 року (податкові накладні №№ 4 і 5 від 04.02.2005р.) подало податкову
декларацію з ПДВ з нульовим значенням податкового зобов'язання і податкового
Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам
справи, на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тому
за наведених обставин в задоволенні заявленого позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 94, 195, п.3 ч.1 ст. 198, п.4 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст.
207 КАС України, колегія суддів -
п о с т а н о в и л а:
Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції Хмельницької
Постанову господарського суду Хмельницької обл. від 19 березня 2007 року
скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Приватного
підприємця ОСОБА_1відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції
протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий: Шавель
Р.М.

Судді: Улицький
В.З.

Багрій
В.М.