Справа № К-3453/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2007-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у
складі:

Суддів - Смоковича
М.І.,

Весельської
Т.Ф.,

Горбатюка С.А.,

Мироненка О. В.,

Чумаченко Т. А.,

провівши у порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії Заступника
Бердянського міського Голови, Начальника загону № 2 Державної пожежної охорони
Бердянського ДУ МНС у Запорізькій області, Начальника Бердянської державної
інспекції з екологічної безпеки, Головного державного санітарного лікаря міста
Бердянська, Завідувача юридичним відділом Виконавчого комітету Бердянської
міської ради, Завідувача відділом з питань незвичайних ситуацій та цивільного
захисту населення, Головного спеціаліста інспекції ДАБК управління архітектури
та градобудування, Виконуючого обов'язки начальника управління архітектури
міста Бердянська, Начальника Бердянської міської електричної мережі,
провадження у якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 червня 2005 року та
ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 28 грудня 2005 року, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2004 року ОСОБА_1 у порядку провадження у справах, що виникають
з адміністративно-правових відносин, звернувся до суду зі скаргою на дії
зазначених посадових осіб.

Посилався на те, що на території домоволодіння АДРЕСА_1 у місті Бердянську,
суміжного з домоволодінням № 17, співвласником якого він є, громадянин ОСОБА_2
незаконно побудував гараж та інші споруди, оскільки межа між цими
домоволодіннями відсутня.

За його неодноразовими зверненнями щодо законності будівництва,
розпорядженням Бердянського міського голови була створена міжвідомча комісія,
якою 14 жовтня 2004 року складний акт обстеження зазначених споруд.

Втім, заявник вважає цей акт таким, що складений з численними порушеннями,
а тому просив визнати його незаконним.

Разом із цим просив зобов'язати членів комісії допустити його до участі у
роботі комісії, ознайомити його з усіма документами, наданими їй, та поновити
його права, визнавши реконструкцію ОСОБА_2 квартир № 1 і № 2 та будівництво
гаражу АДРЕСА_1 у місті Бердянську незаконними, рекомендувати комісії з
розгляду земельних спорів виконавчого комітету Бердянської міської ради
розглянути його заяву про приналежність квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 червня 2005 року, залишеною без
змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28 грудня 2005 року,
скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду, з посиланням на наявність спору про
право, який повинен вирішуватися у порядку позовного провадження.

Не погоджуючись з ухвалами судів попередніх інстанції, ОСОБА_1 подав
касаційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення норм матеріального та
процесуального права, ставить питання про їх скасування та задоволення скарги.

Колегія суддів вважає, що підстави для задоволення касаційної скарги
відсутні.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 9 своєї постанови
від 3 грудня 1997 року № 13 “Про
практику розгляду судами справ за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність
органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних, посадових
і службових осіб у сфері управлінської діяльності, які порушують права та
свободи громадян”, суди мають виходити з того, що при розгляді справ за
правилами глави 31-А ЦПК України (у редакції 1963 року) вирішуються питання не
про захист суб'єктивних прав, що виникли з цивільних, трудових, сімейних та
інших правовідносин шляхом їх встановлення і визнання, а про поновлення прав чи
свобод громадян, закріплених Конституцією України, законами та іншими
нормативно-правовими актами й порушених суб'єктами оскарження під час
здійснення ними управлінських функцій.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду та роз'яснюючи йому право пред'явлення
позову на загальних підставах, суди попередніх інстанцій виходили з того, що
між ним та співвласником суміжного домоволодіння наявний спір про право на
землю, на якій останній звів споруди.

Отже, ставиться питання про захист суб'єктивного права.

Відповідно до частини 7 статті 248-6 ЦПК України (у редакції 1963 року)
суд, встановивши при розгляді скарги наявність спору про право, який
розглядається в порядку позовного провадження, залишає скаргу без розгляду, у
зв'язку з чим провадження у справі закінчується.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку,
що при вирішенні питання про прийняття скарги судами порушено норми
процесуального права, а тому, за правилом частини 3 статті 2201 КАС
України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, а оскаржувані
судові рішення залишає без змін.

З огляду на викладене, керуючись статтями 2201, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 03 червня 2005 року та ухвалу Апеляційного
суду Запорізької області від 28 грудня 2005 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає, крім як з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді М.
І. Смокович

Т.
Ф. Весельська

С. А. Горбатюк

О. В. Мироненко

Т. А. Чумаченко