Справа № 2-а-26/2008
Суддя: Чередников С.М.
Дата ухвалення: 2008-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-26/2008
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2008 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області

в складі : головуючого судді
Чередникова С.М., суддів: Волювач О.В., Литвин М.М., при секретарі Ануфрієвій Н.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Лубни справу за позовом ОСОБА_1до Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та контролю за правильністю
призначення і виплаті пенсій Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації, Головного управління праці та соціального
захисту населення Полтавської облдержадміністрації, Управління праці та
соціального захисту населення м. Лубни, Міністерства праці та соціальної
політики України, Міністерства фінансів України та Держказначейства України щодо
проведення перерахунку та виплати
недоплачених сум ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1. звернувся в
суд з позовом до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та
контролю за правильністю призначення і виплаті пенсій, Головного управління
праці та соціального захисту населення
Полтавської обласної державної адміністрації, Управління праці та соціального
захисту населення м. Лубни, Міністерства праці та соціальної політики України,
Міністерства фінансів України та Держказначейства України про проведення
перерахунку та виплати недоплачених сум. У позові вказав, що приймав участь у
ліквідації аварії на ЧАЄС в 1987 році, отримав статус учасника ліквідації
аварії на ЧАЄС 2 категорії , з грудня 2006 року став інвалідом 3 групи. На
підставі ст.48 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” протязі 1999-2007 років мав право на
отримання щорічної грошової допомоги в розмірі 5-х мінімальних заробітних плат,
але отримав лише 450,2 грн. щорічної допомоги. В серпні 2007 року він звернувся
до відповідача з проханням проведення перерахунку коштів, однак йому було
відмовлено, що призвело до недоотримання ним 8019,8 грн. щорічної допомоги на
оздоровлення за 1999-2007 роки , в зв'язку з чим він прохає зобов'язати Міністерство
фінансів України виділити та перерахувати через Міністерство праці та
соціальної політики України Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської
облдержадміністрації для виплати позивачу недоплачену щорічну допомогу на
оздоровлення за 1999-2007 роки в сумі 8019,19 грн., а Центру по нарахуванню і
виплаті допомоги та здійснення контролю за правильністю призначення та виплати
пенсій виплатити йому кошти у вказаних ним розрахунках.

Позивач
ОСОБА_1. позов підтримав, уточнивши суму виплат в 8189,8грн., оскільки при
проведенні розрахунків допустився помилки.

Управляння праці та соціального захисту
населення м. Лубни, Міністерство фінансів України позов заперечують, прохають
справу слухати без їх участі.

Центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат та контролю за призначенням та виплатою пенсій Головного
управління праці та соціального захисту
населення Полтавської обласної державної адміністрації, Міністерство праці та
соціальної політики України, Держказначейство України про слухання спави
повідомлені завчасно, в суд не з”явились.

Головне управління праці та соціального захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації, головне управління Держказначейства України у
Полтавській області в своїх заявах позов заперечують, в суд не з”явились, про
слухання справи повідомлені завчасно

Відповідно
до ст. 128 п.4 КАС України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність
відповідачів, які не повідомили про
причини неприбуття, на підставі наявних матеріалів, які є достатніми для
прийняття рішення.

З'ясувавши
обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Згідно ст. 22
Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів
звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод забороняється.

Згідно
ст. 48 ЗУ „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” щорічна допомога на оздоровленням особам, які
віднесені до 2 категорії учасників ліквідації аварії на ЧАЄС, виплачується в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат, інвалідам 3 групи з числа учасників
аварії на ЧАЄС 4 мінімальні заробітні плати .

Судом
встановлено, що ОСОБА_1. є учасником
ліквідації аварії на ЧАЄС 2 категорії, з грудня 2006 року визнаний інвалідом 3
групи, інвалідність пов”язана з виконанні обов'язків по ліквідації аварії на
ЧАЄС і згідно закону має право на отримання
щорічної грошової допомоги. /а.с.8-9, 45/

На протязі 1999-2004
років позивач отримував 26,7 грн. щорічної допомоги на оздоровлення, з 2005 по
2006 роки по 100 грн. допомоги, в 2007 році 90 грн. допомоги на
оздоровлення на підставі Постанови КМ
України „Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”.

В
серпні 2007 року позивач звернувся до Лубенського міського управління праці та
соціального захисту населення з заявою про перерахунок виплат, однак йому було
відмовлено. /а.с. 10/

Суд
вважає, що оскільки компенсаційні виплати особам регулюються Законом України,
який має вищу юридичну силу над підзаконними актами, зменшення цих
компенсаційних виплат заборонено Конституцією України, позивач має право на
отримання допомоги в розмірах встановлених ст 48 ЗУ „Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

При розрахунку недоплаченої позивачу
одноразової допомоги суд виходив з розміру мінімальної заробітної плати на
початок 1999-2007 років.

У відповідності до вимог закону позивач повинен був
отримувати і недоотримав:

за 1999 рік з розрахунку мінімальної заробітної плати 74х5=
370 грн. за мінусом 26,7грн. отриманої допомоги, недонарахована суму становить
343,3 грн.;

за 2000 рік з розрахунку мінімальної заробітної плати
74х5=370 грн. за мінусом 26,7 грн.
отриманої допомоги, недонарахована сума становить 343,3 грн. ;

за 2001 рік з розрахунку мінімальної заробітної плати
118х5=590 грн. за мінусом 26,7 грн. отриманої допомоги, недонарахована сума
становить 563,3 грн. ;

за 2002 рік з розрахунку мінімальної заробітної плати 140х5=700
грн. за мінусом 26,7 грн. отриманої
допомоги, недонарахована сума становить 673,3 грн. ;

за 2003 з розрахунку мінімальної заробітної плати 185х5=925
грн. за мінусом 26,7 грн. отриманої
допомоги, недонарахована сума становить 898,3 грн. ;

за 2004 рік з розрахунку мінімальної заробітної плати
205х5=1025 грн. за мінусом 26,7 грн.
отриманої допомоги, недонарахована сума становить 998,3 грн. ;

за 2005 рік з розрахунку мінімальної заробітної плати
262х5=1310 грн. за мінусом 100 грн. отриманої допомоги, недонарахована сума
становить 1210 грн. ;

за 2006 з розрахунку мінімальної заробітної плати 350х5=1750
грн. за мінусом 100 грн. отриманої
допомоги, недонарахована сума становить 1650 грн. ;

за 2007 рік з розрахунку мінімальної заробітної плати 400х4=1600
грн. за мінусом 90 грн. отриманої
допомоги, недонарахована сума становить 1510 грн.; а всього сума недорахованої
допомоги становить 8189,8 грн.

Вимога відповідачів
про застосування до нього строків позовної давності не підлягає задоволенню,
оскільки позивач не відмовлявся від надання йому даної допомоги, отримував її
частку, яку держава Україна виплачувала йому в порушення Конституції та Законів
України, інтересу до належних йому сум не втратив.

Вимога позивача про
продовження терміну звернення до суду за вимогами 1999-2006 років підлягає
задоволенню, оскільки свідомий обман державою своїх громадян перебуває за рамками усвідомлення нормальної
людини і в сукупності зі станом здоров”я позивача, яке він втратив захищаючи
інтереси держави, позбавляло його можливості розуміти юридичну казуістику дій
держави та своєчасно звернутись до суду за захистом порушеного права, про
порушення якого довідався в 2007 році з рішення Конституційного суду. Крім того
грошові зобов”язання держави щодо громадянина в світлі рішень Европейського
суду з прав людини та Европейської Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод розцінюються як власність громадянина, термін давності
застосування до якої перевищує строк давності по адміністративним справам і в
сукупності з вищевикладеним зумовлює продовження позивачу терміну звернення до
суду з вимогами щодо захисту своїх конституційних прав.

Доводи відповідачів про те, що виплату
таких компенсаційних виплат слід провадити в межах бюджетних асигнувань суд не
може прийняти до уваги, оскільки обмеження соціальних виплат учасникам
ліквідації аварії на ЧАЄС протирічить вимогам Конституції та Законів України.

Приймаючи
до уваги, що Головним розпорядником коштів на компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок аварії на ЧАЄС є Міністерство праці і соціальної політики
України, яке не має особистих коштів для задоволення вимог позивача, дані кошти
слід запозичити з Державного бюджету України, суд вважає за необхідним покласти
обов'язок по виділенню коштів на Міністерство фінансів України з послідуючим
перерахуванням їх розпорядникам цих коштів, зобов'язавши Центр по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації виплатити їх позивачу.

З
урахуванням вищевикладеного, перебуваючи в межах заявлених позивачем вимог, суд
вважає, що його позов слід задовольнити , віднісши судові витрати за рахунок
держави.

Керуючись ст. 22, 64
Конституції України, ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, ст.ст. 8-12, 86, 128, 158 -163 КАС України,
суд, -

П О
С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1
задовольнити .

Подовжити ОСОБА_1.
термін звернення до суду з позовом про перерахунок щорічної допомоги на
оздоровлення.

Зобов'язати
Міністерство фінансів України виділити шляхом списання з розрахунків
Держказначейства України та перерахувати через Міністерство праці та соціальної
політики України Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та
соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації для
виплати ОСОБА_1.. недосплачену щорічну допомогу на оздоровлення за 1999-2007
роки в сумі 8189 грн. 80 коп.

Зобов'язати Центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації
виплатити ОСОБА_1. одержані на його ім'я недосплачену щорічну допомогу на
оздоровлення за 1999-2007 роки в сумі 8189 грн. 80 коп.

Постанова може бути
оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом десяти днів з дня
проголошення постанови.

Головуючий : суддя Лубенського міськрайонного суду Чередников С.М.

Судді Лубенського міськрайонного суду Волювач О.В.

Литвин
М.М.