Справа № 22а-646/2008
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2008-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-ій інстанції Кавацюк В.І.
Справа 22а-646/08
Шевченківський районний суд м.Львова. №2-14/07
Доповідач:Багрій В.М.
У х в а л а

Іменем України

3
березня 2008 року

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого-Багрія В.М.,

суддів:
Обрізка І.М., Онишкевича Т.В.,

при
секретарях Троцькому Є.Г., Фацієвичу
М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на постанову
Шевченківського районного суду м.Львова
від 15 травня 2007 року по справі №2-14/2007 за позовом ОСОБА_1до Управління
Західного оперативного командування, командувача військ Західного оперативного
командування, квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова,начальника
квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова , державного підприємства
Міністерства оборони України «Львівський державний авіаційно - ремонтний
завод», Міністерства оборони України , начальника Львівського гарнізону , треті
особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача-ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4,ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні
відповідачів - Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради,
Львівський обласний військовий комісаріат, про скасування наказу та листів щодо
зняття сім'ї з квартирного обліку, поновлення на квартирному обліку та в списку
осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщеннь,
спонукання до поновлення довідки про пільги на отримання житла та відшкодування
моральної(немайнової) шкоди,

в с т а н о в и л а :

У червні 2004р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Західного
оперативного командування,командувача військ Західного оперативного
командування , квартирно - експлуатаційного відділу м.Львова, начальника
квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова , державного підприємства
Міністерства оборони України «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод»,
Міністерства оборони України , начальника Львівського гарнізону , треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на стороні позивача-ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4,ОСОБА_5, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні
відповідачів - Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради,
Львівський обласний військовий комісаріат,

про скасування наказу та листів щодо зняття
сім'ї з квартирного обліку, поновлення на квартирному обліку та в списку осіб,
які користуються правом позачергового одержання жилих приміщеннь, спонукання до
поновлення довідки про пільги на отримання житла та відшкодування
моральної(немайнової) шкоди.

В обгрунтування позовних вимог зазначав, що з 1991 року він
працював та проходив військову службу в ДП МОУ «Львівський державний
авіаційно-ремонтний завод, та за наказом заступника Міністра оборони України за
№094 в 1999 році був звільнений за вислугою років як ветеран Збройних Сил
України.

Пунктом 2 цього наказу його було залишено на
квартирному обліку для позачергового одержання житлового приміщення за рахунок
житлового фонду військової частини.

Відповідно до Закону України «Про статус
ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх
соціальний захист» він отримав право на позачергове одержання житла, однак
житловий фонд ДП МОУ «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод»
неодноразово поповнювався, а розподіл квартир проводився з грубими порушеннями
законодавства і його сім'ю так і було забезпечено житлом.

Він підлягає забезпеченню житлом
державним авіаційно-ремонтним заводом, а не обласним військовим комісаріатом.

Оскільки він та його сім'я проживає в
сімейному гуртожитку просив постановити рішення, яким затвердити його місце за
№1 в списку військовослужбовців вч 36983, які мають право на позачергове
отримання житла, а також задоволити всі інші позовні вимоги, зазначені вище, в
тому числі відшкодувати заподіяну моральну шкоду.

.

Постановою Шевченківського районного
суду м.Львова від 15 травня 2007 року
ОСОБА_1 у задоволенні позову
відмовлено за безпідставністю позовних
вимог.

Постанову суду першої інстанції оскаржив
ОСОБА_1, подавши на неї апеляційну скаргу.

В
апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції при вирішенні даної
справи порушив вимоги норм процесуального та матеріального права.

Суд першої інстанції неправомірно вважав
про відсутність у нього права на одержання житла в ДП МОУ «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод».

Вважає, що постанова суду є
необгрунтованою, незаконною, оскільки не вирішує проблем позову з житлових
правовідносин на підставі житлового законодавства.

Просить скасувати постанову Шевченківського
районного суду м.Львова від 15 травня
2007 року, прийняти нову постанову про повне задоволення його позовних вимог.

Вислухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 та
його представника, які апеляційну скаргу підтримали, представника КЕВ м.Львова,
представника Міністра Оборони, представника ДП МОУ «Львівський
авіаційно-ремонтний завод», які просять апеляційну скаргу відхилити, а
постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи
та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В справі встановлено, що позивач ОСОБА_1 військову службу розпочав з
1970р. в складі Збройних Сил СРСР, в 1976р. прибув до м.Львова для продовження
такої служби у в/ч 36983 .

Сімя позивача з того часу стала
проживати і проживає в даний час в
сімейному гуртожитку АДРЕСА_1, займає приміщення з 2-х кімнат, житловою площею
28,1 кв.м та кухні з комунальними послугами.

27 липня 1991р. позивач ОСОБА_1 подав
рапорт командиру в/ч 36983 по місцю проходження військової служби, в якому
просив поставити його сімю на квартирний облік в зв'язку з відсутністю житла.

Далі, як встановлено судом першої
інстанції, рішенням житлової комісії в/ч 36983 від 27.07.1991р. сімя позивача
була поставлена на облік у військовій частині в/ч 36983 , а рішеннями житлової комісії в/ч 36983 від 4.08.1997р.
(протокол №5) та від 24.12.1998р. (протокол №11) сімя ОСОБА_1 була включена до
списку осіб, які користуються правом на першочергове одержання житлових
приміщень відповідно до положень чинного законодавства.

Таким чином, судом першої інстанції
встановлено, що позивач та члени його сімї перебували на квартирному обліку у
в/ч 36983, маючи право на першочергове забезпечення житлом.

Наказом заступника Міністра Оборони
України від 29 березня 1999р. ОСОБА_1 був звільнений з військової служби в запас за віком у військовому званні
підполковника з правом носіння військової форми одягу та залишенням на квартирному
обліку для позачергового одержання житла за рахунок житлового фонду військової
частини.

З 11 червня 1999р. ОСОБА_1 був
виключений зі списків в/ч 36983.

Рішенням житлової комісії в/ч 36983 від
29.12.2005р. (протокол №7) внесено зміни в дату включення сімї ОСОБА_1 в список
осіб, які користуються правом позачергового одержання житла на підставі ст.37
Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України,
затвердженого наказом Міністра Оборони
України від 3.02.1995р. (далі Положення), визнано, що ОСОБА_1 включений до такого
списку з 15.06.1999р. , тобто з моменту звільнення його з військової служби.

Досліджуючи ці обставини справи,
Шевченківський районний суд м.Львова прийшов до правильного висновку про
безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 в частині поновлення його сімї на
квартирному обліку в ДП МОУ «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» та
поновлення в списку осіб, що мають право на позачергове забезпечення житлом на
цьому підприємстві.

При цьому обґрунтовано прийняв до уваги,
що позивач з 1970р. по червень 1999р. перебував в статусі військовослужбовця,
перебував на квартирному обліку у військовій частині по місцю служби, а в
трудових відносинах з підприємством не перебував, на квартирному обліку в ньому
також не перебував.

Відповідно до ст.37 Положення
військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку , при
звільненні з військової служби у запас чи відставку за віком, за станом
здоровя, залишаються на квартирному обліку до одержання житла у військовій частині
і КЕЧ району та користуються правом на позачергове одержання житла. У випадку
розформування військової частини такі військовослужбовці зараховуються на
квартирний облік у відповідний військовий комісаріат.

В справі встановлено, що згідно з
директивою Міністра Оборони України від 11.11.2005р. ДП МОУ «Львівський
державний авіаційно-ремонтний завод» було переведено на штатний розпис без
утримання військовослужбовців та , в зв'язку з цим, умовне найменування - в/ч
36983 анульовано.

Правильно застосувавши вказані норми
матеріального права, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку
про те, що в зв'язку з розформуванням в/ч 36983 начальником Львівського
гарнізону 21.02.2006р. було правомірно
видано наказ, яким передано документацію житлової комісії в/ч 36983 та облікові
квартирні справи військовослужбовців цієї частини, в тому числі позивача, для
зарахування їх на квартирний облік до Львівського обласного військового
комісаріату.

На підставі вказаного наказу директор ДП
МОУ «Львівський державний авіаційно-ремонтний завод» 22.03.2006р. супровідним
листом, який оскаржує позивач, передав всю документацію житлової комісії та
облікові квартирні справи військовослужбовців в/ч 36983 до Львівського
обласного військового комісаріату.

За таких обставин суд правильно відмовив
ОСОБА_1 в задоволенні позову у вказаній частині, прийшовши до висновку про
відповідність оскаржуваних наказів та дій посадових осіб положенням діючого
законодавства.

На законних підставах не знайшов
можливим суд першої інстанції задоволити вимоги ОСОБА_1 в частині видачі йому
довідки КЕЧ району про перебування сімї на пільговому квартирному обліку,
оскільки правових підстав для видачі (поновлення ) такої довідки, передбачених
в п.11 Положення, не має.

Обгрунтовано відмовлено позивачу в
задоволенні його позову в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки дії
відповідачів є правомірними і не порушують законних прав та інтересів позивача.

Постанова суду першої інстанції прийнята
на підставі повно з'ясованих обставин справи, належної оцінки доказів в справі,
правильного застосування норм матеріального та процесуального законодавства,
тому підстав для її скасування колегія суддів не знаходить.

Доводи позивача в апеляційній скарзі та
його представника в частині протилежного висновків суду першої інстанції не
спростовують, оскільки не відповідають нормам матеріального права, тому
підставою для задоволення апеляційної скарги бути не можуть.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206 КАС України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну
скаргуОСОБА_1залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного
суду м.Львова від 15 травня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:
В.М.Багрій

Судді :
Т.В. Онишкевич

І.М.Обрізко