Справа № К-1692/06
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2008-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2008 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у
складі:

Головуючого, судді -
Панченка
О. Н.,

Суддів - Смоковича
М.І.,

Весельської Т.Ф.,

Мироненка О.В.,

Чумаченко Т.А.,

провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд справи

за скаргою ОСОБА_1 про
визнання неправомірною відмови виконувача обов'язків заступника Голови
Правління Національного банку України ОСОБА_2 в реєстрації нової редакції
Статуту закритого акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” (далі - ЗАТ КБ “ПриватБанк”),

провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Національного
банку України на рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 грудня 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду міста Києва від 25 квітня 2005 року, -

у с т а н о в и л а:

У грудні 2003 року ОСОБА_1., який є акціонером ЗАТ КБ
“ПриватБанк”, у порядку провадження у справах, що виникають з
адміністративно-правових відносин, звернувся до суду зі скаргою на рішення
виконувача обов'язків заступника Голови Правління Національного банку України
ОСОБА_2 щодо відмови зареєструвати Статут ЗАТ КБ “ПриватБанк” у новій редакції,
мотивуючи її тим, що зазначена відмова перешкоджає йому у реалізації прав
акціонера.

Вказував, що 25 вересня 2004 року загальними зборами акціонерів ЗАТ КБ “ПриватБанк” прийнято рішення про
збільшення статутного фонду цього банку, шляхом здійснення додаткової емісії акцій,
а також внесено відповідні зміни та доповнення до його Статуту.

Оскільки рішення про реєстрацію змін до статуту банків приймає Національний
банк України, ЗАТ КБ “ПриватБанк” подало до Національного банку України пакет
документів, потрібних для їх реєстрації.

Втім, листом від 27 грудня 2004 року виконувач обов'язків заступника Голови
правління Національного банку України ОСОБА_2 відмовив у реєстрації змін до
Статуту ЗАТ КБ “ПриватБанк”, з посиланням на відсутність у поданому пакеті
документів довідок ДПА України про доходи фізичних осіб, які здійснюють внески
до статутного капіталу банку, відсутність клопотання про реєстрацію змін до
Статуту, а також невідповідність деяких положень Статуту вимогам Закону України
“Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”.

Вважаючи вказану відмову такою, що не відповідає вимогам законодавства,
просив визнати її неправомірною та зобов'язати
Національний банк України зареєструвати Статут ЗАТ КБ “ПриватБанк” у
новій редакції.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 31 грудня 2004 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду міста Києва від 25 квітня 2005 року, скаргу задоволено.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями, Національний банк України
звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду України, який передав її у
порядку, визначеному пунктом 10 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу
адміністративного судочинства України Вищому адміністративному суду України для
вирішення.

У касаційній скарзі, з посиланням на порушення норм матеріального та
процесуального права, ставиться питання про їх скасування і закриття
провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися судами під час її
розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Справа розглянута судами попередніх інстанцій до набрання чинності Кодексом
адміністративного судочинства України, а тому суд касаційної інстанції
перевіряє додержання норм матеріального і процесуального права, що діяли на час
розгляду справи.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що
відмова виконувача обов'язків заступника Голови правління Національного банку
України ОСОБА_2 у реєстрації Статуту ЗАТ КБ “ПриватБанк” у новій
редакції, затвердженій загальними зборами акціонерів 25 вересня 2004 року, є
неправомірною.

Оскаржувана ж ним відмова порушує його права, оскільки відсутність
зареєстрованих змін і доповнень до установчих документів щодо збільшення
статутного фонду перешкоджає реєстрації випуску акцій, друкуванню бланків
сертифікатів та акцій ЗАТ КБ “ПриватБанк” і отриманню акцій заявником та
реалізацію ним прав та обов'язків акціонера.

Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції, залишив поза увагою помилковість зроблених ним висновків.

Статтями 4, 5 ЦПК України 1963 року передбачено, що усяка заінтересована
особа в порядку, встановленому законом, має право звернутися до суду за захистом свого порушеного або
оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу.

Статтею 1 Закону України “Про господарські товариства” від 19 вересня 1991 року N
1576-XII встановлено, що господарські товариства є юридичними особами,
можуть від свого імені виступати в суді.

Главою 8 Цивільного кодексу України та Законом України “Про господарські
товариства” визначено правоздатність господарського товариства як юридичної
особи, правовий статус майна, що є його власністю, межі відповідальності
товариства та його засновників або власників майна.

Виходячи з цього, господарське товариство є самостійним суб'єктом права,
самостійно захищає свої права і несе обов'язки та може самостійно виступати
суб'єктом цивільно-правових відносин. Учасники ж товариства мають права,
визначені законом та установчими документами.

Частиною 1 статті 23 Закону України “Про господарські товариства”
визначено, що управління товариством здійснюють його органи, склад і порядок
обрання (призначення) яких здійснюється відповідно до виду товариства. Право на
звернення до суду за захистом інтересів господарських товариств мають тільки ці
товариства як юридичні особи, а не окремі громадяни.

Відповідно до вимог законодавства ЗАТ КБ “ПриватБанк” є юридичною особою та
має цивільну правоздатність, яка включає можливість звернення до суду за
захистом свого порушеного права.

Згідно зі статтею 1 Господарського процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземці),
громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної
особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької
діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою
підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних
прав і охоронюваних законом інтересів.

Оскільки на розгляд суду поставлено питання про визнання неправомірною
відмови виконувача обов'язків заступника Голови Правління Національного банку
України ОСОБА_2 щодо реєстрації Статуту ЗАТ КБ “ПриватБанк” у новій редакції,
то лише останнє вправі звертатися до суду за захистом своїх порушених прав.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суди
безпідставно прийняли до свого провадження та розглянули справу, яка не
підвідомча загальним судам.

Оскільки допущені судами порушення норм процесуального права призвели до
неправильного вирішення справи, постановлені у справі рішення підлягають
скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 228 КАС України, суд касаційної інстанції
скасовує судові рішення в касаційному порядку і закриває провадження у справі з
підстав, встановлених статтею 157 КАС України, зокрема, у випадку
непідвідомчості справи адміністративним судам.

З огляду на викладене, керуючись статтями 157, 228, 230,
231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Національного банку України задовольнити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 31 грудня 2004 року та ухвалу Апеляційного
суду міста Києва від 25 квітня 2005 року скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає, крім як з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий, суддя О.
Н. Панченко

Судді М.
І. Смокович

Т. Ф. Весельська

О. В. Мироненко

Т. А. Чумаченко