Справа № 22-а-357/2008
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2008-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Справа №22-а- 35708 Головуючий 1
інстанції: Лазюк С.В.
Доповідач: Подобайло З.Г.
Ухвала

Іменем
України

18 лютого 2008 року

м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді -
Мельнікова Л.В.

Суддів - Подобайло З.Г.

- Сіренко О.І.

за участю
секретаря судового засідання - Спесивцевої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу представника Міністерства оборони України О.Л.Стоцького
на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.06.2007 року по справі №2-850 2007рік

за позовом
ОСОБА_1

до
Міністерства оборони України (як правонаступника Національної Гвардії України)

3-тя особа військова частина А
0501

на
дії Командувача Національної Гвардії по звільненню його з
військової служби в запас за службовою невідповідністю

встановила
:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся у лютому
1997 році до військового суду Центрального регіону України із скаргою до
Командувача Національної Гвардії України та просив визнати його звільнення з
лав Національної Гвардії України незаконними та протиправними, зобов'язати
Командувача Національної Гвардії України скасувати наказ № 0121 від 02.08.1996
року як такого, що суперечить вимогам
Тимчасового положення «Про проходження військової служби особами офіцерського
складу», зобов'язати командування
військової частини 4103 виплатити йому грошове забезпечення з березня 1996р.

Військовий суд Харківського гарнізону 11 квітня 1997р. вимоги ОСОБА_1
задовольнив, однак Військовий суд Центрального регіону України за касаційного
скаргою Командувача НГУ 03 червня 1997р. рішення суду Харківського гарнізону
скасував, оскільки до звільнення ОСОБА_1 з військової служби стосовно нього
Військового прокуратурою Харківського гарнізону була порушена кримінальна
справа, остаточного рішення по якій прийнято не було.

10 червня 1997р. Військовий суд Харківського гарнізону провадження по
скарзі призупи­нив до прийняття остаточного рішення по кримінальній справі.

28 лютого 2006р. кримінальну справу стосовно ОСОБА_1 закрито иа підставі
ст.213 КПК України - за недоведеністю його участі в скоєнні злочину.

Після поновлення провадження по справі вона надійшла на розгляд до
Дзержинського районного суду м. Харкова.

22 грудня 2006 року ОСОБА_1 направив
суду доповнення ( уточнення) до скарги
на дії Командувача Національної Гвардії України - правонаступник Міністерство
оборони України , в яких просив поновити
його на військовій службі та поновити його на квартирному обліку з початку
служби в лавах НГУ, тобто з 24 березня
1992 року ( а.с.54).

09 лютого 2007 року подав доповнення до скарги в яких просив стягнути на
його користь моральну шкоду в розмірі 50000,0
грн.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 червня 2007 року
по справі № 2-850 по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України (як
правонаступника Національної Гвардії України), третя особа - військова частина
А0501 на дії Командувача Національної
Гвардії по звільненню його з військовою служби в запас за службовою
невідповідністю, адміністративний позов підполковника гвардії запасу ОСОБА_1 до
Міністерства оборони України - правонаступника Національної Гвардії України і
військової частини 4103 - по звільненню його з військовою служби - задоволено.

Будучи не згодним з постановою суду, представник відповідача, Міністерства
оборони України, в особі представника полковника юстиції Стоцького Олега
Леоновича, подав апеляційну скаргу, так як
вважає, що під час винесення вищезазначеної постанови Дзержинським
районним судом м. Харкова було порушено норми матеріального і процесуального
права, неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, не доведено
обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав
встановленими, а висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело
до винесення незаконного та необґрунтованого рішення та просить скасувати
постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 червня 2007 року у
справі № 2-850/07 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України і
військової частини 4103.

Представник у судових засідання в суді апеляційної інстанції підтримав
доводи та обґрунтування апеляційної скарги.

Позивач та його представник у судових засіданнях в суді апеляційної
інстанції заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили рішення
суду залишити без змін.

Третя особа, військова частина А0501 , в судове засідання не явився, був
належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства

України, - неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому
розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги,
розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню , виходячи з наступного.

Колегією суддів встановлено, що
наказом командира військової частини 2220 Національної гвардії України №
8 о/с від 24 березня 1992 року зараховано в списки особливого складу частини і
на всі види достатку капітана ОСОБА_1, який прибув з військової частини 7455
для подальшого проходження служби ( а.с
55).

Наказом
Командуючого Національною Гвардією
України № 015 о/с від 09 лютого 1995 року призначено по
військовій частині 4103 підполковника гвардії ОСОБА_1 заступником
командира з тилу - начальником тилу, звільнивши його від посади
начальника продовольчої служби в/ч 2220 ( том 1 а.с. 42).

Наказом Командувача Національною Гвардією
України № 0121 о/с від 02 серпня 1996 року звільнено з дійсної
військової служби в запас Збройних Сил України по ст. 65 пункту «є» ( за
службовою невідповідністю) підполковника гвардії ОСОБА_1 , який знаходиться у
розпорядженні командира військової
частини 2280 ( том 1 а.с. 44).

ОСОБА_1 звернувся до суду і ним
оскаржуються конкретні дії посадової
особи Командувача Національною гвардією України стосовно звільнення його з
військової служби по виданню наказу № 0121 від 02.08.96 про звільнення ОСОБА_1
з військової служби за підпунктом „є" пункту 65 Тимчасового положення «Про
проходження військової служби особами офіцерського складу».

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 червня 2007 року
по справі № 2-850 по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України (як
правонаступника Національної Гвардії України), третя особа - військова частина
А0501 на дії Командувача Національної
Гвардії по звільненню його з військовою служби в запас за службовою
невідповідністю, адміністративний позов підполковника гвардії запасу ОСОБА_1 до
Міністерства оборони України - правонаступника Національної Гвардії України і
військової частини 4103 - по звільненню його з військовою служби - задоволено.

Наказ Командувача НГУ № 0121 о/с від 2 серпня 1996 р. про звільнення
ОСОБА_1 з військової служби по підпункту «є» пункту 65 Тимчасового положення «Про
проходження військової служби особами офіцерського складу» і наказ Командира
військової частини 4103 № 155 від 6 серпня 1996 р. про виключення ОСОБА_1 зі
списків особового складу визнані неправомірними.

Зобов'язано Міністра оборони України відмінити зазначені накази, а також в
місячний термін з дня набрання чинності постановою суду поновити ОСОБА_1 на
військовій службі на посаді не нижчій за попередню, виплатити матеріальне та
грошове забезпечення за час вимушеного прогулу та знаходження в розпорядженні командира
військової частини 2280 понад двохмісячного терміну. Час вимушеного прогулу
зарахувати до вислуги років.

Поновлено ОСОБА_1 в черзі на отримання житла від Міністерства оборони
України з 24 березня 1992 р.

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 компенсацію завданої моральної
шкоди в розмірі 50 тисяч гривень та судові витрати в розмірі 1796,13 гривень.

03 січня 2007 року Дзержинським районним судом відкритого провадження по
справі № 2-850 2007 рік за скаргою підполковника гвардії запасу ОСОБА_1 на неправомірні дії командувача Національної
Гвардії України , всі процесуальні документи, доповнення до скарги
направлені судом першої інстанції
Міністерству оборони України , тобто, суд визначив стороною у справі в якості відповідача - Міністерство оборони України, який
викликався в судові засідання і шляхом направлення судових повісток шляхом
розміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» ( том 2 а.с. 58-59, 64,68,69, 77, 79, 98-102,
106).

Також судом зобов'язано Міністра оборони України відмінити з накази,
поновити ОСОБА_1 на військовій службі, виплатити матеріальне та грошове
забезпечення , час вимушеного прогулу зарахувати до вислуги років.

В матеріалах справи в томі 2 на аркушах справи 124,125 міститься інформація, надана
військовою частиною А 0501 у вигляді
витягу з формуляру в/ч А 0501 про те, що згідно Указу Президента України від
17.12.1999 р. № 1586/99 6 дивізія
національної Гвардії України у складі 3,17,18,19 бригад (військова частина
22800 передана до складу Міністерства Оборони України та підпорядкована
Командувачу військами Північного оперативного Командування. Згідно директиви
Командувача військами Північного оперативного Командування військова частина
2280 переформована в військову частина А0501 місце дислокації м.Чугуїв та у вигляді довідки, наданої суду першої
інстанції про те, що військова частина А0501 згідно Директиви Командувача
Північного Оперативного командування № 16/1/0110 від 28.07.2000 року є
правонаступником військової частини 4103.

Відповідно ч.1, ч.3 ст. 52 КАС України суд першої інстанції, встановивши,
що з адміністративним позовом
звернулася не та особа, якій належить право вимоги, або не до
тієї особи, яка
повинна відповідати за
адміністративним позовом, може за
згодою позивача допустити
заміну первинного позивача або відповідача належним позивачем
або відповідачем, якщо це не потягне за
собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на заміну
відповідача іншою особою, суд може
залучити цю особу як другого відповідача.

В порушення вказаних положень ст. 52 КАС України суд першої інстанції , у
разі встановлення того, що ОСОБА_1 скарга подана не до
тієї особи - командувача Національної Гвардії
України, яка повинна
відповідати за адміністративним позовом,
не здійснив заміну первинного
відповідача належним відповідачем за згодою позивача чи з власної ініціативи на Міністерство оборони України, взагалі не
залучив до участі у справі в якості
відповідача Міністра оборони,
зобов'язавши його в рішенні вчинити певні дії, не перевірив обставини щодо правонаступництва
військової частини А 0501 відносно військової частини 4103 та до якої містяться вимоги про зобов'язання командування військової частини 4103
виплатити ОСОБА_1 грошове
забезпечення з березня 1996р.

Вказані дії суду першої інстанції
позбавили Міністра оборони, військову частину А 0501 як сторону у справі прав, передбачених
ст.ст.49,51 КАС України та порушив
відносно Міністра оборони
України, в/ч А0501 принцип адміністративного судочинства щодо рівності усіх учасників
адміністративного процесу перед законом
і судом та принцип змагальності сторін.

Оскільки заміна сторони у справі та залучення стороною у справі є виключною компетенцією
суду першої інстанції в розумінні ст. 52 КАС України, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне постанову
суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, тобто Дзержинського районного суду м. Харкова.

Керуючись статтями 160, 195, 196, п.6 ч.1 ст. 198, п. 4 ч. 1 ст. 202, ст.
ст. 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, судова
колегія, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу представника
Міністерства оборони України О.Л.Стоцького задовольнити
частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.06.2007 року по справі №2-850 2007рік скасувати, справу направити на новий розгляду справи до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця з дня набрання ухвалою законної сили, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлений та підписаний 25 лютого 2008року .

Головуючий суддя
Мельнікова Л.В.

Судді
Подобайло З.Г.

Сіренко
О.І.