Справа № К-9583/06
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2007-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
листопада
2007 року
м. Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Бутенка В. І.,

Лиски Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Штульмана І. В.,

провівши
в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи
за позовом ОСОБА_1 до голови міської ради м. Дніпродзержинська про поновлення
порушеного конституційного права і відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 11 жовтня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської
області від 20 січня 2005 року, -

В С
Т А Н
О В И
Л А:

У лютому 2004 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом до міського голови м.
Дніпродзержинська про поновлення порушеного конституційного права і
відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 11 жовтня 2004 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 20 січня 2005 року, в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою до Верховного
Суду України, який передав її в порядку, визначеному п. 10 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України для вирішення
до Вищого адміністративного суду України.

У касаційній скарзі на рішення Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 жовтня 2004 року та ухвалу Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 20 січня 2005 року ОСОБА_1 ставить питання
про скасування судових рішень в зв'язку з неправильним застосуванням норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Справа розглянута судами першої та апеляційної інстанцій до набрання чинності
Кодексом адміністративного судочинства України, а тому суд касаційної інстанції
перевіряє додержання норм матеріального і процесуального права, що діяли під
час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 як голова домового комітету № 16
звернувся до відповідача із скаргою від 22.12.03 з приводу оформлення,
реєстрації домового комітету № 16 як юридичної особи, діяльності та
фінансування цього комітету Дніпровською районною радою. Відповідь на скаргу
бала дана Гаркушину С. Г. 27.01.04 за підписом першого заступника міського
голови, що не протирічить розпорядженню міського голови м. Дніпродзержинська №
87 рк від 10.07.02 року про розподіл зобов'язань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди обґрунтовано виходили з того, що
відповідь на скаргу була надана відповідно до Закону України «Про звернення
громадян», тому права, свободи і законні інтереси позивача порушені не були.

За таких обставин, суди дійшли правильного висновку, що вимоги позивача є
безпідставними, та обґрунтовано відмовили в задоволенні позову.

Відповідно до ч.3
ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу
слід відхилити, оскільки судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, правова
оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують.

Керуючись ст.ст.
2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У Х В
А Л И
Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11 жовтня 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2005 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст.. 237 КАС України.

Судді :

В.
І. Бутенко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

М.
О. Сорока

І.
В. Штульман