Справа № 2-А-5/2007
Суддя: Добривечір Л.Д.
Дата ухвалення: 2007-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА 2-А-5 2007

Іменем України

03 квітня 2007
року, Новоайдарський районний суд Луганської області в складі

головуючого
судді: Добривечір Л.Д,

при секретарі: Московченко О.В,

у відкритому судовому засіданні
с.Новоайдар, розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1на
бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до Новоайдарського районного суду з адміністративним позовом на
бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України з слідуючих
обставин.

31 серпня 1998 року, згідно ст. 10 Дисциплинарного
Статута Прокуратури України прокурор Луганської області Солодкий
В.І. надіслав генеральному прокурору України Потебенько М.О. подання про його
звільненя з посади прокурора Новоайдарського району Луганської області. До
подання, також були додані матеріали службової перевірки. Його з поданням про
звільненя з посади і з матеріалами службової перевірки в прокуратурі Луганської
області не ознайомили. 31 серпня 1998 року, згідно наказа № 673 генпрокурора Потебенько він
був звільнений з посади прокурора Новоайдарського району.

На його численні звернення на протязі 1998-2005 років як в прокуратуру
Луганської області, так
и в Генеральну прокуратуру України як особисто, так і письмово з проханням
ознайомити його з поданням про його звільненя з посади прокурора
Новоайдарського району і з матеріалами службової перевірки він отримував то
усні відмови, то взагалі ніяких відповідей. Неодноразово він намагався попасти
на особистий прийом до генеральних прокурорів: Потебенько, Васильєва, Піскуна і
звертався пимьмово до них як особисто, так і через адміністрацію президента,
щоб на особистому прийомі попросити їх ознайомити його з поданням про його
звільнення з посади і з матеріалами службової перевірки., відповідей від них
він не отримав.

На протязі 2001 року він отримав телефонограму з відділу прийому громадян
прокуратури Луганської області, що його викликає на особистий прийом заступник
генерального прокурора Гарник М.

В грудні 2001 року на особистому прийомі у Гарника він попросив його
ознайомити його з поданням про його звільнення і матеріали службової перевірки,
але отримав відповідь, що це питання вирішує генпрокурор. Він особисто з цього питання віддав
письмову заяву Гарнику, яку він адресував Потебенько. В січні 2002 року він
отримав відповідь за підписом Гарника, що Генпрокуратурою
переписка з ним припинена. Лише в травні 2005 року відділ кадрів
прокуратури Луганської області згідно його усної заяви ознайомив його з копією
про його звільнення, пояснив при цьому, що орігінал подання і матеріали
службової перевірки знаходяться в генпрокуратурі. На своє звернення в Генпрокуратуру яке він особисто
передав через адміністрацію президента в липні 2005 року він відповіді від
Піскуна не отримав.

Тим самим посадовими особами генеральної прокуратури
України колишніми генпрокурорами
: Потебенько, Васильєвим, Піскуном умисно порушені вимоги ст. 12 Закона України „ Про
прокуратуру,, ст.ст. 16,18,19,20,22 Закона
України „ Про звернення громадян,, ст. 55 Конституції України, ст.53-1
Конвеції „ Про захист прав людини на основних свобод „ ст.ст.9,23,31 Закону
України „ Про інформацію,,.

Крім того в наслідок незаконних дій колишніх
генпрокурорів України: Потебенька М, Васильєва Г, Піску на С, на протязі
тривалого часу, які висловились в бездіяльності при розгляді його скарг і заяв
йому була завдана шкода, яка полягає у його нервових переживаннях, яку він
оцінює в 1000 грн.

На
підтвердження обставин, якими обґрунтовуються його вимоги і які пожуть бути
використані судом є: подання про його звільнення з посади прокурора
Новоайдарського району і матеріали службової перевірки, а також наглядове
провадження по його скаргам, які знаходяться в генпрокуратурі України, його
особиста справа, яка знаходиться в прокуратурі Луганської області, повідомлення
з відділу звернень і прийому громадян адміністрації президента про направлення
його скарги до генпрокуратури, повідомлення про вручення його скарги Васильєву,
відповідь на його скаргу працівника генпрокуратури ОСОБА_2.

Просе суд
визнати дії колишніх генпрокурорів України : Потебенько М.О , Васильєва Г.О,
Піскуна С.М.- субєктів владних
повноважень, які висловились в формі бездіяльності при розгляді його скарг і
заяв вілносно ознайомлення його з поданням про його звільнення з посади
прокурора Новоайдарського району, матеріалами перевірки до подання, непроведения перевірок по
його скаргам і заявам відносно законності його звільнення з посади прокурора
Новоайдарського району і неознайомлення його з матеріалами перевірки, в
ненаданні йому відповідей на його заяви і скарги і в неприйнятті його на
особистий прийом на протязі 1999-2005 років незаконними.

Зобов* язати
відповідача : Генеральну прокуратуру України-субєкта владних повноважень
ознайомити його з орігіналом подання про його звільненя з посади прокурора
Новоайдарського району, матеріалами перевірки і орігіналом висновку до них,
матеріалами перевірок по його заявам і скаргам відносно його звільнення з
посади прокурора Новоайдарського району на протязі 1999-2005 років.

Стягнути з відповідача : Генеральної прокуратури України- субєкта владних
повноважень в наслідок незаконних дій, які відбувались на протязі тривалого
часу колишніми генпрокурорами
України: Потебенько М.О. Васильєвим Г. Г.О. Піскуном С.М. - субєктами
владних повноважень заподіяну йому шкоду завданною їх бездіяльністю при
розгляді його скарг і заяв на протязі 1999-2005 років, яка полягає у його
нервових переживаннях на його користь кошти у розмірі 1000 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1. вимоги адміністративного позову
підтримав і просив суд їх задовільнити у повному обсязі.

Представник відповідача Воронкін О.А. вимоги адміністративного позову
ОСОБА_1. не визнав і пояснив, що ОСОБА_1не звертався до Генеральної прокуратури
України для ознайомлення з поданням прокурора Луганської області про його
звільнення з посади прокурора Новоайдарського района, матеріалами службової перевірки. ОСОБА_1був звільнений з
посади прокурора Новоайдарського района
по його заяві за власним бажанням. Просив суд відмовити ОСОБА_1. в задоволенні
його адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, оглянув архівну особову справу у відношенні
ОСОБА_1. яка надійшла з Генеральної прокуратури України, заслухавши пояснення
сторін, суд прийшов до наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом установлено,що згідно наказу
Генерального прокурора України № 573 к
від 31 серпня 1998 року ОСОБА_1. був звільнений з посади прокурора
Новоайдарського району за власним бажанням ( ст.38 КЗпП України), з 17.09.1998
року., підстава - його рапорт.(л.с.41,42).

Згідно наказзу прокурора Луганської області №1006 від 11
вересня 1998 року ОСОБА_1. призначений на посаду слідчого прокуратури
Новоайдарського району у зв*язку з звільненням з посади прокурора
Новаоайдарського району, підстава: рапорт ОСОБА_1.( л.с.43, 44).

Судом встановлено, що ОСОБА_1. подавав звернення та скарги як до
Генеральної прокуратури України, так і до Президента України, з різними
вимогами. Але в них не було вимог надати йому можливість ознайомитися з
поданням прокурора Луганської області про його звільнення з посади прокурора
Новоайдарського району та матеріалами службової перевірки.

Згідно листа , який надійшов з Генеральної прокуратури до суду видно, що
ОСОБА_1. не звертався як письмово, так і усно в період 1998-2005 роках про
надання йому можливості ознайомитися з поданням прокурора Луганської області
про звільнення ОСОБА_1. з посади прокурора Новоайдарського району, та з
матеріалами службової перевірки, (л.с.125)

Також судом встановлено, що на всі звернення , які ОСОБА_1. надсилав до
Генеральної прокуратури та Президента України йому надсилались письмові
відповіді. Він їх не оскаржував в установленном
законом порядку річний строк, як передбачено ст. 99 КАС України.

Суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1. в задоволенні його
адміністративного позову,так як судом не встановлено незаконних дій посадовими
осібами- колишніх генпрокурорів України Потебенкько М.С, Васильєва Г.О, Піскуна
С.М. при розгляді
надісланних ОСОБА_1. скарг та заяв до Генеральної прокуратури України. Крім
того ОСОБА_1 пропустив строк для оскарження дій посадових осіб.

Заявлена позивачем ОСОБА_1. моральна шкода в розмірі 1000 грн. є не
обгрунтованною і задоволенню не підлягає, так як він не надав суду доказів, що
діями посадових осіб йому спричинена
шкода.

Ст. 1167 ЦК України
передбачає. „ Моральна шкода , завдана фізичній або юридічній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка
її завдала, за наявності її вини.

На
підставі ст. 1167 ЦК України,
керуючись ст.10, 11, 12, 69-75,80,94,99,158, 160, 162,163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку
через суд першої інстанції шляхом по дат протягом 10 днів після його оголошення
заяви про апеляційне оскарження, та поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції.