Справа № К-22251/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2008-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака В.І.

суддів
Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього А.Ф.

Амєліна С.Є.

при секретарі
Дашківській О.Є.

за участю ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні касаційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від
04.04.2006 р. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13.06.2006 р. по справі
за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у м. Києві про
перерахунок пенсії, -

встановила:

У серпні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до Управління Служби безпеки
України у м. Києві про перерахунок пенсії з моменту введення чинного
законодавства в законну силу з урахуванням: з 01.10.2003 р. по 31.12.2004 р. -
33,3% премії, передбаченої затвердженої Інструкцією про грошове забезпечення
військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженою наказом голови Служби
безпеки України від 05.12.2002 р. № 425/ДСК; вирахувати 40% розміру пенсії,
передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб» від 23.12.2004 р. № 2285; змінити 70% на 90% надбавки за безперервну
службу в Управлінні державної охорони України відповідно до Указу Президента
України від 05.05.2003 р. № 389; з 01.05.2004 р. по 31.12.2004 р. підвищити
посадовий оклад на 50% відповідно до Указу Президента України «Про посилення
соціального захисту військовослужбовців Управління державної охорони України»
від 11.05.2004 р. №
515/2004; перерахувати та виплачувати пенсію у 100%-розмірі не з 01.01.2006 р.
, а з 01.01.2005 р.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва
від 20.03.2006 р. прийнято відмову позивача від позову щодо частини позовних
вимог про вирахування 40% розміру пенсії, передбаченої Законом України «Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 23.12.2004 р. № 2285, та
провадження в частині цих позовних вимог закрито.

Постановою Печерського
районного суду м. Києва від 04.04.2006 р. в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1відмовлено.

Ухвалою апеляційного
суду м. Києва від 13.06.2006 р. вказане судове рішення залишено без змін.

На зазначені судові рішення надійшла
касаційна скарга ОСОБА_1, в якій ставиться
питання про їх скасування та постановлення нового рішення про задоволення
позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів щодо
правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, не
вбачає порушення судами норм матеріального і процесуального права при прийнятті
рішень, а тому вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення з
наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач проходив військову службу в Управління
державної охорони України та з 31.12.2002 р. був звільнений з дійсної
військової служби по пункту 63 «в» (за станом здоров'я) Положення про
проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками
(мічманами) Збройних Сил України згідно наказу Управління державної охорони
України № 206-ос від 25.12.2002
р.

Постановою Кабінету Міністрів України № 829
від 22.05.2000 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців» премія не
віднесена до щомісячних надбавок, її виплата проводиться за рішенням командира
військової частини відповідно до особистого вкладу військовослужбовця у межах
фонду преміювання. Відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року при обчисленні пенсії надбавки
та премії не враховувалися, а тому вони взагалі не підлягають включенню в
розрахунок розміру пенсії.

Закон України «Про внесення змін до статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», який набув
чинності 01.01.2005 року, не має зворотної сили, тому вимоги щодо перерахунку
пенсії з урахуванням надбавок після звільнення із служби нових щомісячних
додаткових видів грошового забезпечення та премій за минулий час, тобто до
01.01.2005 року задоволенню не підлягають так як ОСОБА_1 звільнився з дійсної служби в грудні 2002 р.

Відповідно до положень Указ Президента України від
05.05.2003 р. «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України,
Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної
служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу»
(без змін та доповнень) Міністр оборони України, Міністр внутрішніх справ
України, Голова Державного комітету у справах охорони державного кордону
України та Начальник Управління державної охорони України мали право
встановлювати військовослужбовцям відповідно Збройних Сил України, внутрішніх
військ Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету у справах
охорони державного кордону України та Управління державної охорони України
щомісячні надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України,
внутрішніх і прикордонних військах та Управлінні державної охорони України у
відсотках до грошового забезпечення, які мають високі результати у службовій
діяльності, залежно від стажу служби в таких розмірах: понад 10 років - до 30; понад 15 років - до 50; понад 20 років - до 70; понад 25 років - до 90 відсотків.

Оскільки згідно даних Управління державної охорони
України безперервний стаж позивача складає 23 роки 11 місяців 19 днів та
позивач має право на надбавку за безперервний стаж роботи у розмірі 70%, тому
судами зроблено правильний висновок про незадоволення позовних вимоги щодо
зміни 70% на 90% надбавки за безперервну службу в Управлінні державної охорони
України відповідно до Указу Президента України № 389 від 05.05.2003 р.

Укази Президента України від 05.05.2003 р. № 389/03, від
11.05.2004 р. №
515/2004 та інші нормативно-правові акти, на які посилається позивач, вимагаючи
перерахунку пенсії, були прийняті та набрали законної сили вже після звільнення
його зі служби на пенсію, а тому їх дія на вимоги ОСОБА_1 не поширюється.

Судами вірно встановлено, що позивачу з січня 2005 р.
виплата пенсії проводиться відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб».

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що порушень судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального
чи процесуального права, при вирішенні цієї справи, не допущено, правова оцінка
обставин по справі дана вірно, встановлювати та визнавати доведеними обставини,
що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу підстав не має, а тому касаційну скаргу
слід залишити без задоволення, а судове рішення апеляційної інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову
Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2006 р. та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 13.06.2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Служби безпеки України у м. Києві про перерахунок пенсії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис)

Судді (підпис)