Справа № 2-а-3182/2007
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2007-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2007 року

Житомирський окружний адміністративний суд

в складі: головуючого - судді Хаюка С.М..

при секретарі Савчук
Є.С.

з участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті
Житомир адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1до Овруцької
райдержадміністрації,управління праці і соціального захисту населення Овруцької
райдержадміністрації про зобов'язання постановки на чергу для отримання
компенсації за втрачене домоволодіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду і просить
зобов'язати відповідача поставити на чергу, встановлену місцевими органами
виконавчої влади, для отримання компенсації за втрачене АДРЕСА_1, яке отримала
у спадщину в сумі 38766 грн., мотивуючи
тим, що має право на вказану компенсацію, але відповідач відмовив у постановці
на чергу, оскільки експертна оцінка втраченого домоволодіння зроблена без
заключення чотирьохсторонньої угоди та спадкодавець не мав статусу переселенця.

Позивач в
просить справу розглядати без ї участі.

Представник
позивача підтримав позов повністю з підстав зазначених в заяві..

Представники відповідачів в судове засідання не з”явився
,хоча про час та місце судового розгляду
повідомлений у встановленому законом порядку про, що свідчить рекомендований
лист.

Суд, заслухавши пояснення ,
дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку , що позов підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач отримав у спадщину АДРЕСА_1Житомирської області,
яке відповідно до Переліку населених пунктів Житомирської і Київської областей,
віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок катастрофи,
затвердженого постановою КМ України № 106 від 23.07.91 та розпорядженням КМ
України №17 від 12.01.93 відноситься до зони гарантованого добровільного
відселення..

Відповідно до ст.4 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”(надалі Закону) ,населення ,яке проживає на території
безумовного(обов”язкового) відселення ,підлягає обов”язковому відселенню.Кожен
громадянин, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, має
право на підставі наданої йому об'єктивної інформації про радіаційну
обстановку, дози опромінення і можливі їх наслідки для здоров'я самостійно
приймати рішення про подальше проживання на цій території чи відселення. Право на самостійне переселення мають сім'ї, які проживають
у зоні посиленого радіоекологічного контролю, у складі яких є вагітні жінки або
діти до 18 років, за умови, що вони за медичними показниками, які визначаються
МОЗ України, проживати в цій зоні не можуть. Громадяни, які відселяються або
самостійно переселяються користуються компенсаціями, передбаченими цим Законом.

Відповідно до ч.6 ст.35 вказаного Закону компенсацію,
передбачену ст.4 цього Закону, у повному розмірі за цінами, встановленими на момент звернення
щодо неї, мають право отримати громадяни, які не проживали на територіях
радіоактивного забруднення, але одержали у спадщину майно(жилі, дачні, садові
будинки, гаражі, господарські будівлі та споруди), яке не може бути перевезено із
зазначених територій.

Позивач отримав у спадщину будинок в с.Мамеч, Овруцького
району 20.12.2006 року, що підтверджується копією рішення Овруцького районного
суду від 20.12.2006 року, а сам з
2.08.1980 року проживає в
м.Ірпень, Київської області,що підтверджується паспортом
громадянина України ВМ НОМЕР_1.

Вказане домоволодіння позивач здав на баланс Великочернігівської сільської ради, що
підтверджується актом прийняття житлового будинку від 6.09.2007 року.

Однією з підстав відмови відповідача в постановці на
чергу є лист Міністерства праці та соціальної політики України від 27.06.2006
року №363/0/15-06/20, відповідно до якого тільки ті спадкоємці мають право на
отримання компенсації за втрачене майно, спадкодавці яких за життя набули
статусу переселенців(отримали направлення на переселення).

Відповідно до ст.ст.24,50 Конституції України, громадяни
мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може
бути привілеїв чи обмежень за ознаками місця проживання. Кожен має право на
безпечне для життя і здоров'я довкілля, а тому, суд вважає, що відмовляючи
позивачу в постановці на чергу для отримання компенсації, відповідач обтяжує
його становище й примушує використовувати належне позивачу на праві власності
майно в небезпечних для здоров'я умовах відносно постійного місця проживання,
так як позивач проживає на території зони посиленого радіологічного
контролю де діє менш суворий правовий
режим ніж в зоні безумовного(обов”язкового)відселення
,де проживання та використання майна взагалі
заборонене.

Крім
того, стаття 35 Закону не містить будь-яких
обмежень або посилань на наявність у спадкодавця
направлення на переселення або отримання у спадщину майна лише переселенця, як
підставу для виплати компенсації спадкоємцю. Відсутні зазначені посилання і в
Положенні про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно
у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених
територій, затвердженого постановою КМ України № 755 від 15.07.97. Пунктом 5
вказаного Положення єдиною підставою для отримання спадкоємцем компенсації
визначено знаходження нерухомого майна на території зони радіоактивного
забруднення. В переліку
документів, які подаються спадкоємцем органу виконавчої влади, відсутнє
направлення на переселення на ім'я спадкодавця (п.6 Положення). Вартість нерухомого майна,яке знаходиться на території
зони безумовного(обов”язкового) відселення визначається бюро технічної інвентаризації , в зонах
гарантованого добровільного відселення та посиленого радіологічного
контролю визначається експертами
з оцінки ринкової вартості і не може бути більшою за вартість визначену бюро технічної інвентаризації (п.1,2
Положення). Згідно заключення
експертизи вартість
домоволодіння становить 38766 грн.

Статтею
62 Закону надано право визначати порядок застосування Закону лише Кабінету
Міністрів України, а Міністерству праці та соціальної політики України таке
право не надано.

Статтею 5 Закону України
„Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні”
визначено, що суб'єктами оціночної діяльності є суб'єкти господарювання -
зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової
форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких
працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності відповідно до вказаного Закону. Копією сертифікату суб'єкту
оціночної діяльності №445905, виданого 14.12.2005 року Фондом державного майна
України та дійсного до 14.12.2008 року засвідчується, що ОСОБА_3 дозволено проведення оцінки об'єктів
у матеріальній формі і земельних ділянок, а тому посилання відповідача на те,
що експертна оцінка проведена з порушенням порядку, встановленого
законодавством, є безпідставним.

Відповідно п.10Порядку використання коштів державного бюджету
для виконання програм,пов'язаних із соціальним захистом громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №939 від 20.09.2005 року, виплата компенсацій
громадянам за нерухоме майно, що втрачене у разі відселення або самостійного
переселення з території зон радіоактивного забруднення, та перерахунок
компенсацій, виплачених громадянам у період 1992-1996 років, провадиться за
попереднім місцем їх проживання уповноваженими органами у порядку черговості за
списками, затвердженими відповідними органами місцевої виконавчої влади, на підставі
Положення про порядок виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно
у разі відселення або самостійного переселення, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 15 липня 1997 р. N 755 , за умови надходження
коштів на зазначені цілі.

Так, як списки черговості на отримання
компенсацій за нерухоме майно затверджують відповідніоргани виконавчої влади ,в
данному випадку Овруцька райдержадмінітсрація,то в позові до управління праці і
соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.24,50 Конституції
України, ст. ст. 4,35 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи,” постановою Кабінету
Міністрів України №755 від 15.07.1997 року,
ст.ст.6,9,10,11, 70, 71 , 94, 160, 161, 162,163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Зобов'язати Овруцьку райдержадміністрацію
(м.Овруч,вул.Радянська 31-А, Житомирської області ,п/і 11101 ) прийняти
документи і поставити ОСОБА_1на чергу
для виплати грошової компенсації за втрачене АДРЕСА_1в сумі 38766грн.

В задоволенні позову до управління
праці і соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації відмовити.

На постанову суду до Київського апеляційного
адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд може
бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня її
проголошення, а апеляційна скарга у такому ж порядку протягом 10днів з дня
проголошення постанови або 20 днів з дня подання заяви про апеляційне
оскарження .

СУДДЯ
Хаюк С.М.