Справа № 22-а-89/2008
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-89/08
Головуючий 1 інстанції - Плетньов В.В. Суддя доповідач
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2008 року судова колегія Харківського апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів: - Подобайло З.Г., Григорова
А.М.

при секретареві - Спесивцевій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті
Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову Київського районного
суду міста Харкова від 31 травня 2007 року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Харківської
міської ради, акціонерного товариства «Концерн АВЕК і Ко»,
товариства з обмеженою відповідальністю «Уралбуд України», товариства з
обмеженою відповідальністю «Дроздові в партнери», треті особи: прокуратура
міста Харкова, управління містобудування та архітектури департаменту
містобудування, архітектури та земельних відносин виконавчого комітету
Харківської міської ради Харківської області, Харківська міська
санітарно-епідеміологічна станція, Головне управління МНС України в Харківській
області про скасування рішення та відшкодування моральної шкоди, -

В с т а н о в и
л а:

У квітні
2007 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Київського районного суду
міста Харкова з адміністративним позовом до Харківської міської ради,
акціонерного товариства «Концерн АВЕК і Ко», товариства з обмеженою
відповідальністю «Уралбуд України», товариства «Дроздові в партнери» про
визнання недійсним рішення XL1V сесії Харківської міської ради 1У скликання від
23.12.2005 року № 247/05, про заборону будівництва культурно-комерційного
центру АТ «Концерн АВЕК і Ко» на земельній ділянці, що розташована
по вулиці Сумській, будинок 10 в місті Харкові, про зобов'язання відповідачів
привести вказаний майданчик в первинне положення до початку будівництва, про
зобов'язання президента АТ протягом трьох днів з моменту вступу рішення суду до
сили принести на адресу кожного позивача письмові вибачення, визначити розмір
компенсації заподіяної позивачам моральної шкоди виходячи з їх оцінки по 50.000
грн., зобов'язати компенсувати АТ «Концерн АВЕК і Ко», - винуватця,
що породив дану суперечку і не охочого знайти компроміс і не охочого її
(суперечку) вирішувати, витрати за відрив від звичайних занять з розрахунку 100
грн. кожному за кожне засідання, про відшкодування судових витрат.

В
обґрунтування своїх позовних вимог позивачі, крім іншого, посилаються на те, що
оспорюване рішення Харківської міської
ради про надання відповідачу АТ «Концерн АВЕК і Ко» земельної
ділянки прийняте на підставі дозволу Харківської міської
санітарно-епідеміологічної станції, який
містить неправдиву інформацію, воно прийняте без урахування вимог діючого
законодавства.

Будівництво
проводиться з чисельними порушеннями, які приводять до значного порушення умов
проживання мешканців будинку № 5 і є небезпечним з погляду норм змісту і правил
проведення будівництва, а також дотримання правил пожежної безпеки.

У наслідок
переживань, зазнаних даними правопорушеннями - погіршення житлових умов,
порушення цілісності конструкцій, постійного порушення тиші, погіршення
санітарно гігієнічних умов, постійних принижень від керівництва компанії
позивачам заподіяна моральна та матеріальна шкода.

Постановою
Київського районного суду міста Харкова від 31.05.2007 року в задоволені
позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

Прийняте
рішення суд першої інстанції обґрунтовував відсутністю порушення прав позивачів
з боку відповідачів.

Будучі
незгодним з постановою суду, посилаючись на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального права, позивачі просять скасувати
постанову суду першої інстанції та повернути справи на новий розгляд до суду
першої інстанції в іншому складі суду.

В засіданні
колегії суддів позивачі та їх представники підтримали вимоги та обґрунтування
апеляційної скарги.

В засіданні
колегії суддів представник відповідача Харківської міської ради вважає вимоги
апеляційної скарги обґрунтованими, просить її задовольнити.

В засіданні
колегії суддів представники відповідачів акціонерного товариства «Концерн АВЕК
і Ко», товариства з обмеженою відповідальністю «Уралбуд
України», представники третіх осіб, що
не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Харківської міської
санітарно-епідеміологічної станції,
Головного управління МНС України в Харківській області вважають
апеляційну скаргу безпідставною, в її задоволенні просять відмовити

В засідання
колегії суддів представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю
«Дроздові в партнери», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на
предмет спору - прокуратура міста Харкова, управління містобудування та
архітектури департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин
виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області, не прибули,
хоча про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Заслухавши
суддю-доповідача, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова Київського
районного суду міста Харкова від 21
червня 2007 року скасуванню, з направленням
справи на новий розгляд, з наступних
підстав.

Частиною першою
статті 13 Конституції України передбачено що земля є об'єктом права власності
українського народу. Від
імені українського народу права
власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, іншими законодавчими
актами України.

Згідно статті
32 Закону України "Про власність", суб'єктами права державної
власності на землю виступають обласні, районні, міські, селищні, сільські ради
- на землі в межах її територій (крім земель загальнодержавної власності).

Пунктом
12 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що до
розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо
розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у
приватну власність, здійснюють відповідні
сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади.

З матеріалів
справи вбачається що рішенням XL1V сесії Харківської міської ради 1У скликання
від 23.12.2005 року № 247/05 акціонерному товариству «Концерн АВЕК і Ко»
надана в оренду земельна ділянку по вулиці Сумській, 10, загальної площею
0,4752 га., для будівництва культурно-комерційного комплексу з підземною
парковкою до 31.12.2008 року та подальшої експлуатації ділянки № 1, загальною
площею 0,3303 га., до 31.12.2030 року.

Відповідно до
частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України,
завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні
ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно із ст. 9
Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні спору
керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади,
органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Підставами
для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Обов'язковою
умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємств та
організацій.

Статтею 21
Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позивач може
заявити кілька вимог в одній позовній
заяві, якщо вони пов'язані між
собою і підсудні одному адміністративному суду.

Вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та
інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним
судом, якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою
вирішити публічно-правовий
спір. Інакше вимоги про
відшкодування шкоди вирішуються судами в
порядку цивільного або
господарського судочинства.

Не допускається
об'єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку
різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Частиною
4 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний
перелік випадків, коли юридичні чи фізичні особи, які не є суб'єктами владних
повноважень, можуть бути відповідачами за адміністративними позовами суб'єкта
владних повноважень.

Колегія суддею
вважає, що суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 3 ст. 21 Кодексу адміністративного
судочинства України не мав повноважень розглядати та вирішувати позовні вимоги фізичних осіб, що
заявлені не до суб'єкта владних повноважень - акціонерного товариства «Концерн
АВЕК і Ко», товариства з обмеженою відповідальністю «Уралбуд
України», товариства з обмеженою відповідальністю «Дроздові в партнери».

Окрім того,
колегія суддів зазначає, що повноваження суду апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду визначені ст. 198
Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши та
вирішивши позовні вимоги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо заборони будівництва
культурно-комерційного центру АТ «Концерн АВЕК і Ко» на земельній
ділянці, яка розташована по вулиці Сумській, № 10 в місті Харкові, про
зобов'язання відповідачів привести вказаний майданчик в первинне положення до
початку будівництва, про стягнення з відповідачів у солідарному порядку по
50.000 грн. у відшкодування моральної шкоди, заподіяної кожному позивачеві, про
стягнення витрат за відрив від звичайних
занять з розрахунку 100 грн. кожному за кожне засідання, про відшкодування
судових витрат, суд першої інстанції, у порушення приписів ч. 3 ст. 105, п. 4,
ч. 1 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, не з'ясував суть
позовних вимог пред'явлених до кожного з визначених позивачами чотирьох
відповідачів по справі, троє з яких не є суб'єктами владних повноважень.

Частиною 3 ст.
195 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що суд апеляційної
інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої
інстанції.

З урахуванням
наведеного, колегія судді дійшла до висновку про необхідність скасування
постанови Київського районного суду міста Харкова від 31.05.2007 року, а
також про необхідність повернення даної
справи до суду першої інстанції на новий розгляд в іншому складі суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 185, 195, 196,
198 ч. 1, п. 6, 202 ч. 1, п. 4, 204 ч.
1, п 1, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну
скаргу приватного підприємства ОСОБА_1, ОСОБА_2
- задовольнити.

Постанову
Київського районного суду міста Харкова від
31 травня 2007 року - скасувати.

Справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Харківської міської ради, акціонерного товариства «Концерн АВЕК і Ко»,
товариства з обмеженою відповідальністю «Уралбуд України», товариства з
обмеженою відповідальністю «Дроздові в партнери», треті особи: прокуратура
міста Харкова, управління містобудування та архітектури департаменту
містобудування, архітектури та земельних відносин виконавчого комітету
Харківської міської ради Харківської області,
Харківська міська санітарно-епідеміологічна станція, Головне управління МНС України в Харківській
області про скасування рішення та відшкодування моральної шкоди повернути до
суду першої інстанції на новий розгляд в іншому складі суду.

Ухвала
Харківського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо
до Вищого Адміністративного Суду України протягом місяця.

Головуючий
суддя (підпис) Л.В. Мельнікова

Судді (підпис) З.Г. Подобайло

(підпис) А.М. Григоров

Повний текст ухвали виготовлений
21.01.2008 року.

Згідно з оригіналом

Суддя
Л.В. Мельнікова