Справа № к-5149/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака В.І.,

суддів Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

Загороднього А.Ф.,

Гуріна М.І.,

при секретарі Дашківській
О.Є.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
апеляційного суду Хмельницької області від 24.12.2003р. по справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому
щодо призначення пенсії державного службовця, -

встановила:

У липні 2003 року ОСОБА_1 звернулася до суду
з позовом до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому
щодо призначення пенсії державного службовця.

Рішенням
Хмельницького міського суду від 23.10.2003р. позов ОСОБА_1 було задоволено.
Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Хмельницькому призначити
ОСОБА_1 пенсію державного службовця.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від
24.12.2003р. апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому було задоволено. Рішення Хмельницького міського суду від
23.10.2003р. було скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій
просить рішення апеляційного суду
Хмельницької області від 24.12.2003р. скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши
доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки
судове рішення суду апеляційної інстанції постановлене з додержанням норм
матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана
вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав, які
передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судового рішення.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу»
від 16.01.03 року були внесені зміни до статті 37 даного Закону, якою встановлено,
що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли
встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового
стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому
числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення
пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які
мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного
віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум
їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади
та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Пунктом 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про державну службу» від 16.01.03 року передбачено,
що порядок перерахунку пенсій,
передбачений цим Законом, поширюється на пенсіонерів, яким пенсія державних
службовців призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну
службу», тобто з 16.12.93 року.

Враховуючи те, що позивач вийшла на пенсію у 1991 році, тобто до
прийняття Закону України «Про державну службу», то суд апеляційної інстанції
дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 не має права на призначення пенсії
державного службовця.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати
та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні,
та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду Хмельницької
області від 24.12.2003р. по справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо
призначення пенсії державного службовця - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

Судді
С.В. Білуга

О.І.
Гаманко

А.Ф. Загородній

М.І.
Гурін