Справа № 22а-155/2007
Суддя: Ігнатюк Б.Ю.
Дата ухвалення: 2007-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 квітня
2007 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого -
Ігнатюк Б.Ю.

суддів - Беляков 1.1., Боднар
О.В.

при секретарі -
Махмутовій В.Ю.

за участю
апелянта ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2, позивача

ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову Тячівського районного суду від 25 жовтня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 до Солотвинської селищної ради,
Білоцерківської сільської ради, ОСОБА_1 про скасування рішень ,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною постановою суду першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_3. в
інтересах ОСОБА_4 до Солотвинської селищної ради, Білоцерківської сільської
ради, ОСОБА_1 про скасування рішень задоволено: рішення Солотвинської селищної
ради від 24 березня 1995 року за № 24 в частині надання ОСОБА_1 та ОСОБА_5.
земельної ділянки у приватну власність розміром 0.065 га. по АДРЕСА_1 визнано
таким, що не створює юридичних наслідків; визнано незаконним та скасовано
рішення виконкому Білоцерківської сільської ради від 25.07.1997 року за №8
"Про розгляд заяв громадян" в частині виділення ОСОБА_1 земельної ділянки
в урочищі "Обреже" площею 0.09 га для будівництва будинку.

З цією постановою в частині скасування рішення Білоцерківської сільської
ради ОСОБА_6. не погодилась, порушила питання про її скасування та відмову у
задоволенні цих позовних вимог.

Апеляційна скарга . мотивована порушенням судом першої інстанції норм
матеріального права.

В судовому засіданні апелянт та її представник скаргу з наведених підстав
підтримали.

Позивач просив
постанову залишити без змін.

Заслухавши доповідача, учасників процесу та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ч.І ст. 195 КАС України суд апеляційної
інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Тому суд переглянув рішення суду першої інстанції лише в частині її оскарження,
тобто стосовно її законності по відношенню до задоволення позовних вимог щодо
скасування рішення Білоцерківської сільської ради за №8 від 25.07.1997 року,
яким виділено ОСОБА_1 земельна ділянка в ур. "Обреже" розміром 0.09
га./надалі - оскаржуване рішення сільради/.

Згідно ч.І ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72
цього Кодексу.

Справа №
22а-155/07 Номер
рядка статистичного звіту: 37

Головуючий у
першій інстанції: Розман М.М. Доповідач: Ігнатюк Б.Ю.

Як зазначено, спір виник відносно оскаржуваного рішення
сільради від 1997 року на підставі того, що у 1995 Солотвйнською селищною радою
було прийнято рішення про передачу у власність спірної земельної ділянки
ОСОБА_4.

У вказаний час діяв ЗК України 1991 року і вилучення
земель та припинення, перехід прав на землю регулювався главами 3 і 4 цього
Кодексу. Тому оскаржуване рішення сільради прийнято в порушення вказаних норм
ЗК України, оскільки у ОСОБА_4. у встановленому ЗК України порядку надана їй
рішенням від 1995 року земельна ділянка не вилучалась, а тому і не могла
передаватись ОСОБА_1

Що ж стосується такого доводу як строку позовної давності, то по перше,
судом першої інстанції на підставі оцінки обставин справи дано правильну
констатацію такого факту як відсутності пропуску строку позовної давності, що
відображено у оскаржуваній постанові. По друге, відповідно до протоколу
судового засідання суду першої інстанції питання стосовно строку позовної
давності представником ОСОБА_1 дійсно порушувалось, але заяви про застосування
цього строку, як цього вимагається ст.267 ЦК
України, яка застосовується до вказаних правовідносин, не заявлялось. І по третє,
позовна давність до вказаних правовідносин взагалі не поширюється, про що
вказано у п.4 ч.І ст.268 ЦК
України.

Що ж стосується такого доводу апеляційної скарги як неправомочність рішення
Солотвинської селищної ради від 1995 року по тій причині, що рішенням
арбітражного суду Закарпатської області від 1996 року спірна земельна ділянка
відноситься до земель запасу Білоцерківської сільради, то слід відмітити, що
він також не може бути прийнятий до уваги, оскільки, як вказано, арбітражним
судом вказане рішення було прийнято лише в 1996 році, а рішення Солотвинської
селищної ради про виділ ОСОБА_4. земельної ділянки було прийнято в 1995 році,
тобто в час правомірного віднесення цієї земельної ділянки до земель запасу
Солотвинської селищної ради: в 1995 році рішення Солотвинської селищної ради
було правомочним стосовно спірної земельної ділянки і в послідуючому зміна меж
населених пунктів по рішенню суду не може впливати на права громадян по
отриманню земельних ділянок, які на час їх виділення на законних підставах
розпорядився відповідний орган місцевого самоврядування.

При таких обставинах колегія суддів констатує про безпідставність доводів
апеляційної скарги та відповідність постанови суду першої інстанції нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.
198,200,205 КАС України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Постанову Тячівського районного суду
від 25 жовтня 2006 року залишити без змін. Ухвала набирає законної сили негайно
та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня її ухвалення.