Справа № 2а-5113/2007
Суддя: Данилова М.В.
Дата ухвалення: 2007-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-5113/07
про відмову у відкритті провадження у справі
Суддя Харківського окружного адміністративного суду
адміністративний позов Контрольно-ревізійного управління в Харківській області
до Хрущово - Микитівської сільської ради Харківської області про стягнення коштів,
Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом та просить
зобов'язати відповідача повернути кошти недоотриманої орендної плати за
земельну ділянку водного фонду в сумі 854,83 грн., зобов'язати відповідача
повернути до державного бюджету Богодухівського району незаконно витрачені
бюджетні кошти в сумі 7 000,00 грн.
При цьому позивач зазначив, що ревізією з
питань виконання бюджетних коштів і збереження матеріальних цінностей
установами, які обслуговуються бухгалтерією відповідача, було встановлено низку
порушень, а саме: незаконне витрачання бюджетних коштів, недоотримання плати за
оренду земельної ділянки. За результатами ревізії було складено акт та надано
вимогу щодо вжиття заходів по відшкодуванню вартості будівельних робіт, вжиття
заходів щодо відшкодування з ПП «ОСОБА_1» в доход бюджету сільської ради донарахованої
суми орендної плати за земельну ділянку. Кошти відшкодовано не було, що, на
думку позивача, свідчить про невиконання вимоги.
За таких обставин позивач вважає, що кошти витрачено незаконно та вони
мають бути стягнуті з відповідача до, як вказано в позовній заяві, «державного бюджету Богодухівського
Розглянувши подану позовну заяву та
дослідивши долучені до неї документи, суд приходить до висновку про
необхідність відмовити позивачу у відкритті провадженні у даній справі.
При цьому суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 4 ст. 17 КАС України
компетенція адміністративних судів щодо розгляду адміністративних справ
поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках,
встановлених законом. Таким чином, з аналізу даної норми вбачається, що суб'єкт
владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду з позовом
лише у випадках, прямо визначених законом.
випадок позивачем зазначено п. 10 ст. 10 Закону України “Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні”, згідно якої органи державної
контрольно-ревізійної служби мають право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією
порушень законодавства з питань збереження і використання
з тим, відповідно до п.,п. 7,8 ст. 10 наведеного Закону контрольно-ревізійним
органам надано право ставити перед відповідними органами питання
про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з
порушенням чинного законодавства, а також
у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, одержані
підконтрольними установами за незаконними угодами, без встановлених законом
підстав та з порушенням чинного законодавства.
Таким чином законодавець чітко розрізняє випадки коли
контрольно-ревізійні органи мають право звертатися до суду з питань стягнення
коштів, а коли з питань спонукання підконтрольних установ до усунення виконання
вимог ревізій, що не пов'язані зі стягненням коштів.
стягнення коштів в судовому порядку може бути ініційовано
контрольно-ревізійними органами у випадках:
1) у разі виявлення при проведенні ревізії прихованих і занижених валютних
цінностей - щодо вилучення них до
бюджету; 2). у разі одержання підконтрольними установами коштів за
незаконними угодами,- щодо стягнення цих коштів; 3). у разі отримання
підконтрольними установами коштів без встановлених законом підстав; 4). одержання
коштів з порушенням чинного
законодавства - щодо стягнення цих коштів в дохід держави.
зауважити, що відповідно до ст. 204 ЦК України правочин,що є родовим поняттям
для угоди, є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом,
або він не визнаний судом недійсним. Таким чином, для звернення до суду з
позовами про стягнення в доход держави коштів, одержаних підконтрольними
установами за незаконними угодами, такі угоди вже повинні бути визнані
незаконними або контрольно-ревізійні органи - позивачі мають наводити у
позовній заяві конкретний нормативно - правовий акт, який прямо вказує на
незаконність угоди. Це питання має бути вирішено до звернення до
адміністративного суду, оскільки закон надає право контрольно-ревізійним органам
звернутися з позовом про стягнення коштів лише за умови незаконності угоди, яка
випливає або з рішення суду або з Закону.
З узагальненого аналізу законодавства України, зокрема Цивільного кодексу
України, Законів України “Про прокуратуру” та “Про державну податкову службу в
Україні”, вбачається, що з позовами про визнання угоди незаконною може
звернутися як сторона угоди так і органи, яким це право надано за Законом, а
саме : органи прокуратури чи Державної податкової адміністрації України.
Щодо формулювання «отримання коштів без встановлених
законом підстав», то вбачається , що в даному випадку мова йде про такі
випадки, коли підконтрольна установа отримала фінансування, гуманітарну
допомогу, інші види надходжень , коли згідно законодавства таке отримання не
також доречно зазначити, що позивач - контрольно-ревізійний орган, має при
поданні позову до суду конкретно вказати з чого слідує відсутність підстав для
отримання коштів, оскільки закон надає право контрольно-ревізійним органам
звернутися з позовом про стягнення коштів в даному випадку лише за умови
отримання коштів без встановлених законом підстав, тобто це питання з'ясовуватися під час судового розгляду по справі щодо стягнення
таких коштів не може.
Інший випадок звернення контрольно-ревізійних органів,
описаний в наведеному вище Законі не пов'язаний зі стягненням коштів, а
стосується спонукання підконтрольної установи до усунення виявлених ревізією
порушень та забезпеченню виконання вимог щодо усунення порушень.
бути пов'язані з приведенням бухгалтерського обліку у відповідність з вимогам
законодавства, усуненнями недоліків у відображенні ведення господарської
діяльності чи бухгалтерського обліку, вжиття заходів щодо стягнення
дебіторської заборгованості , включаючи зобов'язання підконтрольної установи
звернутися до суду з позовами про відшкодування шкоди чи визнання угоди
З розглянутого позову вбачається, що позивач просить суд «зобов'язати відповідача
повернути кошти», тобто фактично стягнути з відповідача кошти, які були не
отримані , а витрачені ним не за цільовим призначенням, а також стягнути кошти,
які мають бути сплачені іншим господарюючим суб'єктом - ПП ОСОБА_1 згідно
договору оренди земельної ділянки.
При цьому суд окремо звертає увагу, що згідно виданої
позивачем вимоги відповідача було зобов'язано вжити заходи щодо відшкодування
вартості робіт та стягнення коштів з ПП ОСОБА_1, що не пов'язано зі стягненням
коштів з відповідача, а згідно позовної заяви позивач просить стягнути ці кошти
безпосередньо з відповідача.
позовних вимог очевидно не співвідноситься з випадками, переліченими в
наведеній нормі Закону України «Про контрольно-ревізійну службу України» як
підстава для звернення контрольно-ревізійного органу до суду.
Таким чином суд не вбачає в даному випадку підстав, які б надавали позивачу право
звернутися до суду з цим позовом.
Суд додатково звертає увагу, що п.4 ст. 17 КАС України передбачає
розгляд справ за спорами за зверненням суб'єкта
владних повноважень, у разі відсутності такого спору - справа адміністративному суду не підсудна.
спір як такий відсутній, оскільки відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2003р. № 386 затверджено
Порядок безспірного вилучення коштів з місцевих бюджетів, витрачених на
видатки, які повинні були провадитися з іншого бюджету, а відповідно до ст. 119
Бюджетного кодексу України нецільове використання бюджетних коштів, тобто
витрачання їх на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням, має наслідком
зменшення асигнувань розпорядниками бюджетних коштів на суму коштів, що
витрачені не за цільовим призначенням,і притягнення відповідних посадових осіб
до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.
законодавець чітко визначає єдиний наслідок, який настає у випадку нецільового
використання коштів. Цей наслідок настає у безспірному порядку, тобто спір
Таким чином, в даному випадку має місце безспірне списання бюджетних коштів і позивач мав направити акт
про виявлені порушення та висновок про безспірне списання коштів у відповідні
органи, які повинні списати ці кошти.
відповідно до п. 7 ст. 10 ЗУ “Про державну контрольно-ревізійну службу в
Україні”, контрольно-ревізійні органи мають право ставити перед відповідними
органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування
установи. Також доцільно зазначити, що відповідно до п. 9 ст. 10 наведеного
Закону контрольно-ревізійні органи мають право у випадках, передбачених
законом, накладати на керівників та інших службових осіб підконтрольних
установ, адміністративні стягнення.
Стягнення ж коштів може мати місце у разі
заподіяння майнової шкоди, підстави та порядок відповідальності за яку
визначено гл. 82 ЦК України.
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги , викладені в даній позовній заяві, не передбачено Законом
України “Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні” як підстава для
звернення контрольно-ревізійних органів до суду, спір у розумінні адміністративного судочинства
відповідно до п. 4 ст. 17 КАС України
подана заява не належить до компетенції адміністративних судів щодо
вирішення адміністративних справ.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС
України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі,
оскільки зазначену заяву не належить розглядати в порядку адміністративного
судочинства.
вищевикладеного, керуючись п. 4 ст. 17,
ст. , ст. 104, 109, 165, 186 КАС України, суд -
Відмовити у відкритті провадження по справі за позовом
Контрольно-ревізійного управління в Харківській області до Хрущово -
Микитівської сільської ради Харківської області
про стягнення коштів.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження в
п'ятиденний строк з дня винесення ухвали, особою без виклику якої було
постановлено ухвалу в той же строк з дня отримання нею копії ухвали, і поданням
після цього протягом десяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції, або без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя /підпис/ Данилова М.В.

З
оригіналом згідно. Оригінал зберігається в справі суду. Ухвала не набрала
чинності.

СУДДЯ :