Справа № 2-а-29/2008
Суддя: Бечко Є.М.
Дата ухвалення: 2008-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-29/08
П О С Т А Н О В А

І
М Е Н
Е М У
К Р А
Ї Н И

21 січня 2008 року Деснянський
районний суд м. Чернігова

у складі судді Бечко Є.М.

при секретарі Фещенко О.В.,

за
участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління праці та соціального
захисту населення Чернігівської
облдержадміністрації, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області,
Чернігівського обласного центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання права
на отримання разової грошової
допомоги, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить
визнати нечинним рішення головного управління праці та
соціального захисту населення Чернігівської облдержадміністрації
про надання йому,
як інваліду війни ІІІ групи,
разової грошової допомоги до
5 травня у розмірі, меншому ніж передбачено ч.5 ст.13 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” та зобов'язати головне управління праці та соціального
захисту населення Чернігівської
облдержадміністрації надати і в подальшому надавати вказану грошову
допомогу у розмірі восьми
мінімальних пенсій за
віком;

зобов'язати головне управління Пенсійного
фонду України в Чернігівській області подати місцевим органам
праці та соцзахисту
населення списки ветеранів війни
для надання відповідно
вказаної грошової допомоги і в
подальшому до 1 березня
подавати вказані списки та
вносити його у зазначені
списки;

зобов'язати Чернігівський обласний
центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат нарахувати та доплатити йому разову грошову допомогу,
передбачену Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” у розмірі восьми
мінімальних пенсій за
віком і в подальшому надавати вказану
грошову допомогу.

В обґрунтування позову посилається
на те, що в порушення ст.ст.2, 12 вказаного Закону та ст.22 Конституції України
допомога за 2007 рік виплачена не в повному обсязі.

В
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Представники
відповідачів позов не визнали.

Заслухавши
пояснення сторін та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що позивач ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІІ групи.

Статтею 13 п.5 Закону України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” передбачено щорічно,
до 5 травня, проводити виплату разової грошової допомоги інвалідам війни в
розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Законом
України “Про державний бюджет України на 2007 рік” було визначено розмір
щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни. Зокрема інваліду 3
групи склали: за 2007 рік - 300 грн. Зазначену суму грошової допомоги
позивач отримав у травні 2007 року.

Відповідно
до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно
ст.17-1 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, разова грошова допомога виплачується до 5 травня, а особи, які її не
отримали, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня
відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.

З метою реалізації положень цієї статті Міністерство фінансів і Державне
казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству
праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги у розмірах,
встановлених законом про держаний бюджет на відповідний рік, і для подальшого
перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту населення
(Постанова КМУ від 18.02.2004 року № 177).

Згідно рішення Конституційного Суду України від
09.07.2007 року положення деяких статей Закону України „Про Державний бюджет
України на 2007 рік”, зокрема ст. 29, п. 13 ст. 71, визнані неконституційними,
втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення,
тому зазначене рішення може бути
реалізоване шляхом внесення змін до законодавчого акту, який був предметом
спору, в даному випадку Закону України
„Про державний бюджет України на 2007 рік”.

Видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків
визначаються виключно законом про Державний бюджет України, що визначено ст. 95
Конституції України.

З
врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги
позивача щодо зобов'язання головного управління праці та соціального захисту
населення Чернігівської обласної державної адміністрації виплатити разову
грошову допомогу до 5 травня у розмірі семи мінімальних пенсій за віком,
передбачену Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", оскільки на момент виплати рішення Конституційного
Суду України від 09.07.2007 року може
бути реалізоване шляхом внесення змін до
законодавчого акту, який був предметом спору, в даному випадку Закону України
„Про державний бюджет України на 2007 рік”.

За
вказаних обставин, коли позивачу
було виплачену грошову
допомогу у розмірі,
передбаченому чинним
законодавством на момент
її виплати, підстави для
зміни розміру виплати допомоги відсутні, головне управління
пенсійного фонду України в
Чернігівській області не є розпорядником
коштів, передбачених для
виплати одноразової грошової
допомоги до 5
травня, а Чернігівський
обласний центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат здійснює лише
кінцеве перерахування виділених
пільговикам коштів, у
задоволенні вимог позивача
належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 17 - 20, 158 - 163, 186 Кодексу Адміністративного
Судочинства України, ст. 19 Конституції України, Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, суд, -

п о с т а н о в и
в :

В задоволенні позову
відмовити.

Постанова
може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду.

Заяву
про апеляційне оскарження постанови може бути
подано протягом десяти днів після
складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга на
постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження

С у д д я