Справа № К-25161/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака
В.І.

суддів Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього
А.Ф.

Заїки
М.М.

при
секретарі Лелюку О.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1, представника
ОСОБА_2а, на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2006
року та постанову апеляційного суду Одеської області від 13 червня 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Одеського обласного військового комісаріату про
перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и л а:

У
лютому 2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до Одеського обласного
військового комісаріату про перерахунок пенсії.

Постановою
Приморського районного суду м. Одеси від 19 квітня 2006 року в задоволенні
позову відмовлено.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 13
червня 2006 року частково змінено постанову Приморського районного суду м.
Одеси від 19 квітня 2006 року.

На зазначені судові рішення надійшла
касаційна скарга ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, в
якій ставиться питання про скасування рішення судів першої та апеляційної
інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального
права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та перевіривши
судові рішення у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задоволенню не
підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і
не дають підстав, які передбачені статтями 225-229 Кодексу адміністративного
судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди першої та
апеляційної інстанцій правильно виходили з того, що протягом 2000-2005 років
надбавка до пенсії позивача, як учасника бойових дій, в розмірі 150 відсотків
мінімальної пенсії за віком, передбачена Законами України «Про статус ветеранів
війни та їх соціальний захист» і «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб», має обчислюватися згідно вимог законодавства з
урахуванням розміру мінімальної пенсії за віком на підставі постанов Кабінету
Міністрів України №342 від 19.03.1996 року, №831 від 26.07.1996 року, №1 від
03.01.2003 року.

Так, відповідно до положень Законів України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціальної захисту» і „Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ і деяких інших осіб» за станом на 2000-2005 років пенсія або щомісячне
довічне грошове забезпечення, яке виплачується замість пенсії, підвищувалось
учасникам бойових дій на певний відсоток мінімальної пенсії за віком. Розмір
мінімальної пенсії за віком у даному випадку для застосування вказаних Законів
встановлювався відповідними постановами Кабінету Міністрів України № 342 від
19. 03. 1996 року, № 831 від 26. 07. 1996 року, № 1 від 03. 01. 2003 року, №
1350 від 27. 08. 2003 року.

Судами встановлено, що позивач підпадав під дію положень
Законів України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ і деяких інших осіб» і за 2000-2005 роки йому
нараховувалась і виплачувалась надбавка, як учаснику бойових дій, обчислена на
підставі розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого відповідними
постановами Кабінету Міністрів України.

Таким чином, розрахунок вказаної надбавки позивачу за
даний період часу проводився відповідно до діючого законодавства України і тому
відповідно до вищевказаних правових положень у судів першої та апеляційної
інстанцій не було законних підстав для ухвалення рішення щодо зобов'язання
Одеського обласного військового комісаріату перераховувати пенсію позивача.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1,
представника ОСОБА_2а залишити без задоволення, а
постанову Приморського районного суду
м. Одеси від 19 квітня 2006 року та постанову апеляційного суду Одеської
області від 13 червня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Одеського
обласного військового комісаріату про перерахунок пенсії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній

М.М. Заїка