Справа № 22-а-590/2008
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2008-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22-а- 59008
Головуючий 1 інстанції:Шевченко Т.А.
Ухвала

Іменем України

28 січня 2008 року

м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Сіренко О.І.

Суддів - Подобайло З.Г., Мельнікової Л.В.

за участю
секретаря судового засідання - Спесивцевої О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Зарічного районного суду м. Суми від 03 вересня 2007року по справі № 2-а-361/07

за позовом
ОСОБА_1

до Сумського обласного
військового комісаріату, Головного УПФУ в Сумській області

про визнання дій щодо перерахунку
пенсії неправомірними, зобов'язання провести перерахунок пенсії

встановила
:

Позивач, ОСОБА_1,
звернувся до Зарічного районного суду м. Суми
з позовом до Сумського обласного військового комісаріату, Головного УПФУ
в Сумській області , в якому просить визнати факт його дискримінації на
отримання рівної пенсії та грошової допомоги, визнати дії Сумського обласного
військового комісаріату щодо перерахунку йому пенсії та грошової допомоги
неправомірними та зобов'язати перерахувати суму пенсії і грошової"
допомоги з врахуванням зазначених неврахованих доплат.

Постановою
Зарічного районного суду м. Суми від 03 вересня 2007року по справі № 2-а-361/07
за позовом ОСОБА_1 до Сумського обласного військового комісаріату, Головного
УПФУ в Сумській області про визнання дій щодо перерахунку пенсії
неправомірними, зобов'язання провести перерахунок пенсії у задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з
постановою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій вказує
,що судом застосовані норми матеріального права, які не відповідають суті моєї
позовної заяви. Тому просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову Зарічного районного суду
м. Суми від 03.09.2007. по справі № 2-а-361/07 та прийняти нову постанову суду
на підставі п.1ст. 185, п. 1.3. ст. 198, п.1.3. ст. 202 і п. 2 ст.205 Кодексу
адміністративного судочинства України, згідно вимог позовної заяви, признати
факти його дискримінації на отримання рівної пенсії та грошової допомоги за
однакову службу (труд) з рівною категорією військовослужбовців звільнених
пізніше його на пенсію на підставі ч.3 ст.22 і ст.24 Конституції України: з 1
вересня 1999 р. по 1 січня 2005 р. по пенсії (менше) у 5 разів по грошової
допомоги (менше) у 4 рази, з 1 січня 2005 р. по 1 січня 2006 р. на 50 % від
підвищеної (100%) пенсії. Захистити його конституційні права і свободи
безпосередньо на підставі ч.3 ст.8 Конституції України. Стягнути з відповідача
на його користь 12,75грн. за сплату держмита до суду першої і другої інстанції.
На підставі п.1 ч.2 ст. 256 зобов'язати відповідача до негайного виконання
рішення.

Головного УПФУ в
Сумській області не підтримує вимоги апеляційної скарги , заперечує проти них
та вважає, що підстав для задоволення вимог апеляційної скарги не вбачається,
посилаючись на обставини, викладенні в запереченнях.

Заслухавши
суддю-доповідача, представників позивача та відповідача, дослідивши доводи
апеляційної скарги, постанову суду першої інстанції, розглянувши надані письмові докази в їх
сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судом першої
інстанції було встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що
ОСОБА_1 з січня 1995 року отримує пенсію за вислугу років, призначену йому у
відповідності до Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких Інших осіб" від 09.04.1992 року. При нарахуванні пенсії
позивачу враховано: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за
вислугу років, класність, особливі умови служби (а. с. 11-13).

Відповідно до ч.
З ст. 43 (в редакції, яка діяла до 01.01.2005 р.) Закону України від 09 квітня
1992 року „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких Інших осіб" пенсії
особам, які мають право на неї за цим Законом, обчислюються Із урахуванням
відповідного окладу за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентної
надбавки за вислугу років, надбавки за вчене звання й вчену ступінь,
кваліфікацію і умови служби в порядку і розмірах, визначених Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з п. 7
постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 "Про
порядок обчислення вислуги років, призначення пенсії і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" названим особам
пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: окладу за штатною
посадою, яку особа займала перед звільненням; окладу за військове звання;
процентної надбавки за вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення,
що надаються щомісячно (надбавка за вчене звання, науковий ступінь,
кваліфікацію та умови служби тощо).

Нарахування
пенсії ОСОБА_1 проведено у відповідності з вимогами вищезазначених
нормативно-правових актів.

Колегія суддів
погоджується з висновком суду першої інстанції, що запровадження нових
щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, яких позивач не отримував
під час служби, а також премій, не є підставою для перерахунку раніше
призначеної йому пенсії, так як законодавством з питань пенсійного
забезпечення, яке діяло до 01.01.2005 року не було передбачено можливості
такого перерахунку.

Відповідно до п.
2 розділу II „Прикінцеві положення" Закону № 1769-ІV від 15.06.2004 року
„Про внесення змін до ст.43 Закону України „Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу внутрішніх справ та
деяких інших осіб", особи, яким раніше було призначено пенсії згідно з
зазначеним Законом, мають право на перерахунок цих пенсій з 01.01.2005 року та
виплату їм 50 % від суми перерахованої пенсії, а з 01.01.2006 року - 100 % цієї
суми.

Закон № 1769- ІV,
який набув чинності 01.01.2005 року, не має зворотної сили, тому колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що вимоги позивача щодо
перерахунку пенсії з урахуванням запровадження після його звільнення зі служби
нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за минулий
час, тобто до 01.01.2005 року, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

З 01.01.2005 року
позивачу відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України „Про внесення
змін до статті 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців
та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких
Інших осіб" від 15.06.2004 року розраховано пенсію з 50% грошового
забезпечення військовослужбовців з врахуванням надбавок і доплат на яких він
наполягає.

Суд зазначає, що
виплачуючи позивачу з 01.01.2005 року по 01.01.2006 року пенсію з розрахунку 50
% грошового забезпечення, відповідач діяв відповідно до положень
вищезазначеного Закону № 1769-ІV, за таких обставин, колегія суддів не вбачає
порушень права позивача, тому вимоги позивача про зобов'язання відповідача
перерахувати з 01.01.2005 року по 01.01.2006 року пенсію з розрахунку 100 %
грошового забезпечення є також необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Стосовно
перерахунку грошової допомоги при звільненні, колегія суддів зазначає, що дана
допомога передбачена ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей», виплачується військовослужбовцям при
звільненні і має одноразовий характер.

Судом першої
інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач
отримав її при звільненні з військової служби в 1995 році. Підстав же для
перерахунку вже виплаченої грошової допомоги діючим законодавством не
передбачено.

З урахуванням
вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції
, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Враховуючи
вищенаведене, доводи апеляційної скарги є помилковими.

За таких обставин
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи
вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком
суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази
досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального
і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому
судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200,
205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Зарічного районного суду м. Суми від 03 вересня 2007року по справі №
2-а-361/07 залишити без задоволення.

Постанову
Зарічного районного суду м. Суми від 03 вересня 2007року по справі №
2-а-361/07 залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом місяця з дня набрання ухвалою законної сили, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст
виготовлено та підписано 04 лютого 2008р.

Головуючий Сіренко О.І.

Судді
Подобайло З.Г.

Мельнікова Л.В.