Справа № к-26200/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака В.І.,

суддів Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

Загороднього А.Ф.,

Заїки М.М.,

при секретарі Дашківській
О.Є.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2. та ОСОБА_3,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 20.03.2006р. та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 13.06.2006р. по справі за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про
перерахунок та виплату пенсії, -

встановила:

У лютому 2006 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до
Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про
перерахунок та виплату пенсії.

Постановою
Деснянського районного суду м. Києва від 20.03.2006р. у задоволенні позову
ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13.06.2006р.
апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а постанову
Деснянського районного суду м. Києва від 20.03.2006р. - без змін.

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить
постанову Деснянського районного суду м. Києва від
20.03.2006р. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13.06.2006р. скасувати та прийняти нове судове рішення про задоволення
позову.

Перевіривши наведені доводи в касаційній скарзі, рішення
судів щодо застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції було встановлено,
що позивач у 1991 році був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ за п
«а» ст. 67(за віком). З 1991 року йому була призначена пенсія за вислугу років,
відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб». Оскільки, на думку ОСОБА_1, відповідач
неправомірно не перераховував розмір його пенсії, він звернувся до суду.

Закон України „Про внесення змін до ст.43 Закон України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», який набув чинності 01 січня
2005 року, не має зворотної сили, тому вимоги щодо перерахунку пенсії з
урахуванням надбавок та премій за минулий час, тобто до 01 січня 2005 року
задоволенню не підлягають. Встановлено, що особи, яким раніше призначено
пенсії відповідно до цього Закону, мають право на перерахунок пенсій з
урахуванням положень Закону України від 15 червня 2004 року N 1769-IV та
виплату 50 відсотків перерахованої пенсії з 1 січня 2005 року, а з 1 січня
2006 року - 100 відсотків перерахованої пенсії.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від
17.07.1992р. № 393 пенсії обчислюються з
таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;
окладу за військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу років;
додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки за вчене
звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби). Премії
не належать до категорії обов'язкових щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії, що встановлено постановою
Кабінету Міністрів України № 452 від 6.04.1998р. Відповідно до п. 3 постанови Кабінету
Міністрів України від 22.05.2000р. № 829 „Про грошове забезпечення
військовослужбовців” командирам (начальникам) лише надано право преміювати
військовослужбовців відповідно до їх особистого вкладу в загальний результат
роботи в межах фонду преміювання.

Укази Президента України від 04.10.1996р. № 926, від 31.08.2001р. №
771/2001, від 24.04.2003р. № 370/2003 та інші нормативно-правові акти, на які
посилається позивач, вимагаючи перерахунку пенсії, були прийняті та набрали
законної сили вже після звільнення його зі служби на пенсію, а тому їх дія на
вимоги позивача не поширюється.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати
та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні,
та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Деснянського районного суду м. Києва від 20.03.2006р. та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 13.06.2006р. по справі за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві про
перерахунок та виплату пенсії -
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

Судді
С.В. Білуга

О.І.
Гаманко

А.Ф. Загородній

М.М.
Заїка