Справа № К-29136/06
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2007-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД
______________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі

суддів: Фадєєвої Н.М.,
Бим М.Є., Гордійчук М.П., Леонтович К.Г.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною
скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Маріуполі на постанову Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької
області від 10 травня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області
від 20 липня 2006 року у справі №2-а-14/06 за позовом відкритого акціонерного
товариства “Маріупольський завод важкого машинобудування” до Клініки
професійних захворювань Інституту медицини праці Академії медичних наук
України, треті особи: ОСОБА_1, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.Маріуполі про визнання недійсними та відміну висновку Центральної
лікарсько-експертної комісії Інституту медицини праці Академії медичних наук
України та повідомлення про професійне захворювання у ОСОБА_1, -

в с т а н о в и л а :

В лютому 2006 року ВАТ “Маріупольський завод важкого
машинобудування” звернулося в суд з позовом до Клініки професійних захворювань
Інституту медицини праці Академії медичних наук України, треті особи: ОСОБА_1,
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Маріуполі в
якому просило відмінити та визнати недійсним висновок №1139 від 07.04.2005р., _________________________________________________________________________________________________________________

Справа № К-29136/06
Доповідач:
Леонтович К.Г.

повідомлення №313 від
06.04.2005р., видані Клінікою професійних захворювань Інституту медицини праці
Академії медичних наук України.

Постановою Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької
області від 10 травня 2006 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду
Донецької області від 20 липня 2006 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Маріуполі
звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та направити
справу на новий розгляд, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.22 Закону України “Про охорону праці”
від 14.10.1992 року № 2694 роботодавець повинен організувати розслідування та
вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до
положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з
всеукраїнським об'єднанням профспілок.

Згідно з п. 74 Порядку “Розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві”,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року № 1112 у
спірних випадках для остаточного вирішення питання про наявність професійного
захворювання особа направляється до інституту медицини праці Академії медичних
наук.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, висновком
лікарсько-експертної комісії Донецької обласної клінічної лікарні професійних
захворювань від 26.01.2005 року № 6640 у ОСОБА_1 встановлено захворювання - Са
верхній долі лівої легені і це визнано загальним захворюванням.

Оскільки ОСОБА_1 не був згоден з цим висновком, то
відповідно до п. 74 вказаного Порядку медичні документи були направлені до
Інституту медицини праці Академії медичних наук України до м. Києва.

Згідно з висновком Центральної лікарсько-експертної
комісії Українського профпатологічного центру клініки професійних захворювань
Інституту медицини праці Академії медичних наук України від 7.04.2005 року №1139
ОСОБА_1 встановлено остаточний діагноз: Са верхній долі лівої легені 1 стадія,
2 клітична група, стан після верхньої лобектомії зліва, що є професійним
захворюванням (вперше у зв'язку з 36- літнім стажем роботи у сталеплавильному
виробництві в професіях, пов'язаних з небезпекою розвитку злоякісних
новоутворювань, в умовах дії феросплавів, в склад яких входить нікель , хром).

Процедура встановлення зв'язку захворювання з умовами
праці відповідає п.69 Порядку “Розслідування та ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на виробництві” та додатку №13 до нього, в
якому зазначено, що рішення про зв'язок захворювання з умовами праці
приймається на підставі клінічних, функціональних досліджень (амбулаторних,
стаціонарних) і відповідно до додатку № 14 висновок експертної комісії до
підприємства надсилається повідомлення про професійне захворювання, яке
21.04.2005р. направлене позивачу.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли до вірного
висновку про відсутність підстав для скасування по суті правильного рішення, з
тих підстав, що ОСОБА_1 не було оглянуто особисто експертною комісією, адже
Центральна лікарсько-експертна комісія Інституту медицини праці Академії
медичних наук України при визначенні професійного захворювання і при визначенні
зв'язку захворювання з професією ОСОБА_1 керувалася умовами праці, які
зазначенні у санітарно-гігієнічній характеристиці умов праці, виданій
санітарно-епідемологічною станцією, а також медичними документами.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень
чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм
матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної
інстанцій винесено законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням
норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Маріуполі - відхилити.

Постанову Іллічівського районного суду м.Маріуполя
Донецької області від 10 травня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 20 липня 2006 року - залишити без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді: