Справа № 22-а-11542/2007
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2007-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа:
інстанції: Гримич М.К.
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
18 грудня 2007 року м. Київ
Колегія суддів
Київського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого - судді
Межевича М.В., суддів Бараненка І.І. та Маслія В.І., при секретарі Ковальчук
А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Печерського районного суду м. Києва від 27.09.2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державного комітету України з
державного матеріального резерву, третя особа: Прем»єр-міністр України -
Єхануров Юрій Іванович про визнання незаконною Постанови Кабінету Міністрів
України № 390 від 29.03.2006 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника
Голови Державного комітету України з державного матеріального резерву -
директора департаменту адміністративно-господарського забезпечення, поновлення
на посаді та зобов»язання вчинити дії, -
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 27.09.2007 року
вищевказаний позов залишено без задоволення. Рішення вмотивоване тим, що
позивачем пропущено строк позовної давності.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про задоволення
його позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам
справи і на порушення норм матеріального та процесуального права.
У запереченнях на апеляційну скаргу відповідач-2 зазначає про
необґрунтованість вимог апеляційної скарги, а свої дії по звільненню позивача
вважає правомірними і тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Представник відповідача-1 та третя особа в судове засідання апеляційної
інстанції не з»явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним
Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника позивача, який підтримав скаргу, пославшись на доводи
викладені в ній та представника відповідача-2, а також перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
ст.198 ч. 1. п.1. та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.
в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про
відмову в його задоволенні з підстав пропуску строку позовної давності,
передбаченого ст. 233 КЗпП України.
Так, відповідно до ч. 1 та ч. 2 статті 99 КАС України
адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.
відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися до суду з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо
до районного суду в тримісячний
строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого
права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії
наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.
того, що вказана норма є спеціальною нормою матеріального права, яка має
пріоритет в застосуванні перед ч. 2 ст. 99 КАС України, то вона і підлягала
застосуванню до спірних правовідносин.
врахуванням того, що позивачу трудову книжку було видано 29.09.2006 року, то
останній відповідно до вимог чинного законодавства мав право звернутися з
заявою до суду про визнання не чинною постанови Кабінету Міністрів України №
390 від 29.03.2006 року та поновлення на посаді заступника Голови
Держкомрезерву України в місячний строк - до 31.10.2006 року.
вбачається з матеріалів справ, в порушення норм чинного законодавства, гр.
ОСОБА_1 звернувся з вище вказаною позовною заявою лише 21.03.2007року.
Відповідно до статті 100 КАС України
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
Отже, з врахуванням викладеного, а також
того, що апелянтом клопотання про поновлення строку на звернення до
адміністративного суду з позовом не заявлено і що представник відповідача-1
наполягав на відмові в задоволенні позову, то суд першої інстанції обґрунтовано
відмовив в його задоволенні з підстав пропуску строку позовної давності,
передбаченого ст. 233 КЗпП України.
апелянта на те, що у рішенні суду відсутні його заперечення по заявленому клопотанню відповідача-1 щодо пропуску ним,
позивачем, строку звернення до суду, а також на відсутність чіткої дати початку
перебігу строку позовної давності та дати закінчення (спливу) наведеного
строку, висновків суду, викладених в рішенні, не спростовують.
доводів апеляційної скарги не заслуговують на увагу, т.я. судом не визнано
причину пропуску строку звернення до суду поважною.
Печерським районним судом м. Києва вірно встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального
права, то колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для його
скасування чи зміни.
159, 160, 195, 196, 198, 200, 205 КАС України, колегія суддів
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Печерського районного суду м. Києва від 27.09.2007 року - без змін.
Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця.

Головуючий:

Судді: