Справа № 22а-2272/2008
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2008-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-ій інст.Красько
Рядок статзвіту №57
Дубровицький райсуд Рівненської обл.№2-19705
Справа №22а-227208
Доповідач: Кушнерик М.П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2008р. колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду

в складі: головуючого - судді:
КУШНЕРИКА М.П.

суддів: ШАВЕЛЬ Р.М., ОЛЕНДЕР
І.Я.

при секретарі: СЮТИК Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дубровицького районного
суду Рівненської області від 03 червня 2005р. у справі за позовом ОСОБА_1 до
Державного казначейства України та управління Державного казначейства України в
Рівненській області про поновлення на роботі,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубровицького райсуду Рівненської області від
03.06.2005р. ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовлено, з підстав пропуску строку
звернення до суду.

ОСОБА_1 оскаржила дане рішення посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи та відсутності визначення
підстав такого звільнення в резолютивній частині рішення. При цьому, суд
керувався ст.233 КЗпП України, як пропуск місячного строку звернення до суду,
хоча строк обчислюється з дня вручення працівникові трудової книжки чи копії
наказу про звільнення і такий нею не пропущено. Просить оскаржуване рішення
скасувати та постановити нове про задоволення її позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та
обговоривши доводи апелянта та представника в підтримку апеляційної скарги,
заперечення представника відповідача про правомірність звільнення позивачки,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачка
працювала з 1996р. на посаді начальника відділення Державного казначейства
України в Дубровицькому районі Рівненської області та наказом голови Державного
казначейства України №712-к від 17.12.2004р. і наказом начальника управління
Державного казначейства України в Дубровицькому районі Рівненської області
№147-о від 29.12.2004р. звільнена з роботи за ст.40 п.2 КЗпП України через
невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок
недостатньої кваліфікації, що перешкоджає продовженню даної роботи з
07.02.2005р. після закінчення її відпустки.

Відповідно до ст.40 ч.1п.2 КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, може бути розірвано власником або
уповноваженим ним органом у випадку виявлення невідповідності працівника
займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, яка
перешкоджає продовженню даної роботи.

Підставою звільнення позивачки було рішення атестаційної
комісії управління Державного казначейства України в Рівненській області від
02.11.2004р., зі змісту якого вбачається неодноразове притягнення позивачки до
дисциплінарної відповідальності, попередження в лютому 2002р. про неповну
службову відповідність та відсутність відповідей на поставлені членами
атестаційної комісії конкретні питання.

Від запропонованої посади головного казначея управління
Державного казначейства України в Рівненській області позивачка відмовилась.

Судом також вірно не прийнято до уваги твердження
позивачки про упереджене до неї відношення з боку керівництва та голови
райдержадміністрації, оскільки на недоліки в її роботі зверталась увага
прокурора району та нового голови райдержадміністрації.

Разом з тим, суд першої
інстанції прийшовши до вірного висновку щодо безпідставності позовних вимог,
однак помилково зіслався у своєму рішенні на строк звернення до суду та норму
матеріального права, що регулює цей строк.

Так, відповідно до ст.233 КЗпП
України, у разі пропуску місячного строку зверненя до суду за вирішенням
трудового спору, суд, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховоного Суду
України №9 від 06.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів»
з'ясовує не лише причини пропуску зазначеного строку, а й усі обставини справи,
права та обов'язки сторін. При необгрунтованності вимог, суд відмовляє в
позові, з цих підстав без посилання на строки звернення до суду, оскільки вони
стосуються захисту порушеного права.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає
за можливе змінити рішення суду першої інстанції, а саме відмовити позивачці в
задоволенні її позову у зв'язку з його безпідставністю.

Керуючись
ст.160ч.3, 198 ч.1п.2,201ч.1п.1, 205ч.2, 207,254 КАС України, колегія суддів, -

п
о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Змінити рішення Дубровицького районного суду Рівненської
області від 03 червня 2005р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного
казначейства України та управління Державного казначейства України в
Рівненській області про поновлення на роботі, відмовивши в задоволенні позову
за безпідставністю з мотивів, наведених в мотивувальній частині даної
постанови.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної
інстанції протягом одного місяця.

Головуючий:
М.П.КУШНЕРИК

Судді:
Р.М.ШАВЕЛЬ

І.Я.ОЛЕНДЕР