Справа № К-5746/06
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2007-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
жовтня
2007 року
м. Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Бутенка В. І.,

Лиски Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Чумаченко Т. А.,

Штульмана І. В.,

провівши
в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи
за скаргою ОСОБА_1 на рішення сесії Приволчанської сільської ради
Павлоградського району Дніпропетровської області, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня
2003 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого
2004 року, -

В С
Т А Н
О В И
Л А:

ОСОБА_1 звернулася до Павлоградського районного суду Дніпропетровської
області із скаргою на рішення сесії Приволчанської сільської ради
Павлоградського району Дніпропетровської області від 04.06.03 № 13-9/ХХІV (п.3) і від
04.06.03 № 15-9/ХХІV (п.2) та просила зобов'язати Приволчанську сільську раду клопотати перед
райдержадміністрацією про виділення їй земельної ділянки розміром 2,0 га для
ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Павлоградського районного суду Дніпропетровської області від 02
грудня 2003 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 25 лютого 2004 року, визнано незаконним і
скасовано п. 3 рішення Приволчанської сільської ради Павлоградського району
Дніпропетровської області від 04.06.03 № 13-9/ХХІV, яким відмовлено у виділенні земельної ділянки розміром
2,0 га для ведення особистого селянського господарства громадянам, які
прописані, але не проживають і не працюють на території Приволчанської
сільської ради, і громадянам, які мають земельний пай. Визнано незаконним і
скасовано п. 2 рішення Приволчанської сільської ради Павлоградського району
Дніпропетровської області від 04.06.03 № 15-9/ХХІV, яким відмовлено ОСОБА_1 в подані клопотання перед
Павлоградською райдержадміністрацією про виділення земельної ділянки розміром
2,0 га для ведення особистого селянського господарства. В іншій частині скарги
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою до
Верховного Суду України, який передав її в порядку, визначеному п. 10
Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України для вирішення до Вищого адміністративного суду України.

У касаційній скарзі на рішення Павлоградського районного суду
Дніпропетровської області від 02 грудня 2003 року та ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 25 лютого 2004 року ОСОБА_1 ставить питання про скасування судових рішень
в зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального
права та направлення справи на новий судовий розгляд в частині відмови в
задоволенні скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позов, суди обґрунтовано виходили з того, що жодних обмежень
при виділенні земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства
чинним земельним законодавством України не встановлено, тому відмова сесії ради
виділити заявнику земельну ділянку на підставі того, що громадянин не проживає
чи не працює на території сільради, є незаконною.

Отже, у судів були підстави визнати незаконними і скасувати п.3 рішення
сесії Приволчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської
області від 04.06.03 № 13-9/ХХІV та п. 2 рішення сесії Приволчанської сільської ради
Павлоградського району Дніпропетровської області від 04.06.03 № 15-9/ХХІV.

Щодо вимоги заявника зобов'язати Приволчанську сільську раду клопотати
перед райдержадміністрацією про виділення їй земельної ділянки розміром 2,0 га
для ведення особистого селянського господарства, то суди вірно відмовили в її
задоволенні, оскільки не мають права втручатися в діяльність органів виконавчої
влади.

Відповідно до ч.3
ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу
слід відхилити, оскільки судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, правова
оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують.

Керуючись ст.ст.
2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У Х В
А Л И
Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Павлоградського районного
суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2003 року та ухвалу Апеляційного
суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2004 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст.. 237 КАС України.

Судді :

В.
І. Бутенко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

Т.
А. Чумаченко

І.
В. Штульман