Справа № к-5117/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого
Співака В.І.,

суддів Білуги С.В.,

Кобилянського М.Г.,

Заїки М.М.,

Загороднього А.Ф.,

при
секретарі Проценко О.О.,

за участю представника відповідача Бондаренко К.І.,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного
суду м. Києва від 04.05.2005р. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07.07.2005р.
по справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні
дії управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва щодо
відмови в перерахунку пенсії, -

встановила:

У
березні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до Подільського
районного суду м. Києва зі скаргою на
неправомірні дії управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м.
Києва щодо відмови в перерахунку пенсії.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від
04.05.2005р. в задоволенні скарги ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від
07.07.2005р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, а рішення
Подільського районного суду м. Києва від
04.05.2005р. залишено без змін.

ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій
просить рішення Подільського районного суду м. Києва від
04.05.2005р. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07.07.2005р. скасувати та прийняти нове рішення про задоволення скарги в
повному обсязі.

Перевіривши наведені доводи в касаційній
скарзі, рішення судів щодо застосування судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції було
встановлено, що відповідно до довідки Державного підприємства
«Науково-дослідний інститут «Мікроприладів» від 21.11.2002р. № 129/4-006 та
записів трудової книжки, ОСОБА_1 з 03.12.1990р. по 12.05.1994р. працювала на
посаді провідного інженера в Київському науково-дослідному інституті
Мікроприладів. З 01.12.1994р., прийнявши присягу державного службовця ОСОБА_1
працювала на державній службі та була звільнена 21.09.2001р. з посади
заступника начальника відділу захисту держаних пробірних клейм
Експертно-технічного управління Держаної пробірної служби, за власним бажанням,
в зв'язку з досягненням граничного віку перебування на державній службі та
виходом на пенсію. З вересня 1999р. скаржнику нараховується та сплачується
пенсія за вислугу років, однак ОСОБА_1 просить врахувати період роботи в
науково-дослідному інституті до державної служби та призначити їй пенсію, як
державному службовцю, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну
службу».

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну
службу» на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли
встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності загального трудового
стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому
числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення
пенсійного віку працювали на посадах державних службовців.

Згідно статті 24 Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» для осіб, які працюють на посадах, що згідно із
законодавством належать до посад державного службовця, попередній стаж наукової
роботи, набутий у державних установах, організаціях, закладах, зараховується до
стажу державної служби незалежно від наявності перерв у роботі.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету
Міністрів України від 22.11.2001р. № 1571 «Про затвердження переліку посад
наукових (науково-педагогічних) працівників державних підприємств, установ,
організацій, перебування на яких дає право на призначення пенсій та виплати
грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону
України "Про наукову і науково-технічну діяльність"» її дія
поширюється на наукових працівників, які працювали на державних підприємствах,
в установах, організаціях та вищих навчальних закладах колишніх Української
РСР, інших республік СРСР, а також СРСР.

Таким чином суди першої та апеляційної
інстанції дійшли помилкового висновку, щодо відсутності правових підстав
включити до стажу державної служби період роботи ОСОБА_1 з 03.12.1990р. до
вступу на державну службу.

Обставини справи встановлені судами повно і правильно, але судами невірно
застосовано норми матеріального права, а тому судові рішення судів першої та
апеляційної інстанції підлягають скасуванню з постановленням нового рішення
про задоволення скарги ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 212, 220, 221, 223, 229, 230
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

постановила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовільнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від
04.05.2005р. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 07.07.2005р. по справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії
управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва щодо відмови
в перерахунку пенсії - скасувати.

Постановити нове
рішення.

Скаргу ОСОБА_1 задовільнити.

Визнати
неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Подільському
районі м. Києва щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва перерахувати пенсію
ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 37 Закону України «Про державну службу».

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

Судді
С.В. Білуга

М.Г. Кобилянський

М.М. Заїка

А.Ф. Загородній

Згідно з оригіналом Суддя
С.В. Білуга