Справа № 2-а-176/2007
Суддя: Пилипчук О.В.
Дата ухвалення: 2007-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-176
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28
березня 2007 року Томашпільський
районний суд Вінницької області

в
складі: головуючого судді Пилипчука
О.В.

при
секретарі Миколишеній
А.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Томашпіль адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області про
стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту
населення Томашпільської районної державної адміністрації Вінницької області
про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги до 5 травня,
посилаючись на те, що він є інвалідом війни 3 групи, і згідно ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право
на отримання щорічно до 5-го травня відповідного року разової грошової допомоги
за 1999-2006 p.p. у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Але,
всупереч вимогам ст. 2 вказаного Закону та п.3 ст. 22 Конституції України,
грошова допомога, за період 1999-2006 років виплачувалась не в повному обсязі.

Відповідач
повинен був проводити виплату щорічної разової грошової допомоги як інваліду
війни виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як передбачено ЗУ
"Про статус ветеранів війни....", йому мало б бути виплачено щорічної
грошової допомоги у 1999 році - 15,90x7= 111,30 грн., у 2000 році -24,90 х 7 =
174,30 грн, у 2001 році -34 х 7 = 238 грн., у 2002 році -47,30 х 7 = 331,10
грн., у 2003 році -47,30 х 7 = 331,10 грн, у 2004 році - 92,45 грн. х 7 =
647,15 грн, у 2005 році - 332 грн. х 7 = 2324 грн, у 2006 році - 359 грн. х 7 =
2513 грн., а з врахуванням виплаченої у 2004 році -120 грн, у 2005 році - 250
грн, у 2006 році 250 грн. всього за період лише з 2004 по 2006 роки не
доплачено 4864,15 грн, попросив строк звернення до суду поновити, оскільки про
порушення його прав він дізнався лише в січні 2007 року.

В
судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав,
посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, попросив їх задовольнити.

Представник
відповідача управління праці та соціального захисту населення Томашпільської
райдержадміністрації Вінницької області ОСОБА_3 позов не визнав, просить
відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що при обчисленні разової
грошової допомоги до 5 травня враховані вимоги ЗУ «Про державний бюджет України» на відповідні роки, якими
встановлено розміри разової грошової допомоги окремим категоріям громадян.
Коштів на виплату цим особам разової допомоги, яка б відповідала вимогам ЗУ "Про статус
ветеранів..." виділено не було. Разом з цим представник відповідача
вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності, який ст. 99 КАС України
встановлений в 1 рік, коли особа дізналася про порушення своїх прав. Суд,
заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_2 представника управління
праці та соціального захисту населення ОСОБА_3 дослідивши та оцінивши матеріали
справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 11,71 КАС України, суд
розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може
виходити за межі позовних вимог. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на
яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Між сторонами виникли
правовідносини, що регулюються Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про державний бюджет
України" на відповідні роки. Так, позивач ОСОБА_1 являвся інвалідом війни
3 групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 11.11.2003 року і
має право на пільги, встановлені законодавством України для учасників війни,
учасників бойових дій, ветеранів війни, інвалідів війни. Позивачу була
виплачена щорічна разова грошова допомога у 2004 році - 120 грн, у 2005 та 2006
роках - по 250 грн. і даний факт учасники процесу не оспорюють.

Рішенням
Конституційного Суду України №20-рп/2004 від 01.12.2004 р. у справі за конституційним
поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 44, 47, 78, 80 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2004 рік» та

2

конституційним
поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень частин другої, третьої, четвертої статті 78 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» (справа про зупинення дії
або обмеження пільг, компенсацій і гарантій) визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є неконституційними).

Разом з
цим, відповідно до ч. З ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», нормативні акти органів державної влади та
органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни,
передбачені цим Законом, є недійсними, а виплата, яку здійснювало управління
праці та соціального захисту населення до 5 травня, посилаючись на положення
державного бюджету України обмежують права і пільги ветеранів, учасників та
інвалідів війни, оскільки виплачувались у меншому розмірі, ніж передбачено
Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Рішення
Конституційного Суду про визнання неконституційними деяких положень Закону
України "Про державний бюджет України" винесено в 2004 році, тому
період за який необхідно нарахувати щорічну допомогу обмежується 2004-2006
роками.

Розмір
мінімальної пенсії за віком становить у 2004 році - 92 грн. 45 коп., у 2005
році - 332 грн., у 2006 році (до 01.04.2006р.), - 350 грн., а з 01.04.2006 р. -
359 грн., а тому суми виплат повинні складати:

у 2004 році -
92,45 х 7 = 647,15 грн. - 120 грн. фактично виплачених, всього 527,15 грн.;

у 2005 році -
332,00 х 7 = 2324 грн.-250 грн. фактично виплачених, всього 2074 грн.;

у 2006 році -
359,00 х 7 = 1077 грн.-250 грн. фактично виплачених, всього 2263 грн.

Всього за
2004-2006 роки необхідно виплатити 4864,15 грн.

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає невірним посилання відповідача лише на норми ЗУ "Про Державний бюджет
України" на відповідні роки, яким встановлена сума виплат разової щорічної
допомоги до 5 травня та відсутність коштів для виплати такої допомоги у
розмірах встановлених Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» і вважає, що управління праці та соціального захисту
населення повинно було і мало всі законні підстави для виплати позивачу разової
щорічної допомоги до 5 травня в повному обсязі, строк звернення до суду
позивачу необхідно поновити, тому позовні вимоги в частині стягнення
недоплаченої разової щорічної допомоги підлягають задоволенню за 2004-2006
роки, стягнувши з відповідача на користь ОСОБА_4 недоплачену разову щорічну
грошову допомогу як учаснику війни за 2004-2006 роки в розмірі 4864,15 грн., в
частині стягнення такої допомоги за період з 1999 по 2003 роки - відмовити.

Керуючись
ст.ст. 11,71, 86, 159, 163 КАС України, ст. 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про
державний бюджет України на 2006 рік», Рішенням Конституційного Суду України N
20-рп/2004 від 01.12.2004р., суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Строк звернення
до суду поновити.

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з управління праці та соціального захисту населення Томашпільської районної
державної адміністрації Вінницької області на користь ОСОБА_1 недоплачену
щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2004-2006 роки в розмірі 4864
грн. 15 коп.

В частині
стягнення такої допомоги за 1999-2003 роки - відмовити.

Держмито в
розмірі 51 грн. віднести за рахунок держави.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду може бути подана протягом десяти днів
з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного
адміністративного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.