Справа № 2-а-1365/2007
Суддя: Юрчук М.І.
Дата ухвалення: 2007-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«29» листопада 2007 року

11год. 10хв.

м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд під
головуванням судді Юрчука М.І. за участю секретаря судового засідання помічника
судді Гломба Ю.О. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача:
представник Баскова З.І. - заст. нач відділу (копія дов. №03-02/595 від
28.11.06р. в справі)

відповідача: представник не з'явився

від органу прокуратури: Микулін В. І., (службове
посвідчення № 21 від 03.04.2007 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
позовом Рівненського транспортного прокурора в інтересах держави, уповноваженим
органом якої виступає Рівненське обласне відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про
стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування інвалідів та пені в сумі 2111 грн. 15 коп.,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Рівненське обласне відділення Фонду соціального
захисту інвалідів - звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду
з позовом про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання
нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та пені в сумі
2111грн.15коп. з відповідача - суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1.

Відповідач заперечень на адміністративний позов не подав,
у судове засідання не з'явився, про день, час, місце судового засідання повідомлений
належним чином, що підтверджується повідомленням органу поштового зв'язку.

Позивач у судовому засіданні надав пояснення, які
повністю співпадають із позицією, яка викладена в позовній заяві.

Судом досліджені письмові докази, наявні у матеріалах
справи, які подані позивачем одночасно із позовною заявою. Нових доказів
позивач суду не надавав.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення
представника позивача, дослідивши подані ним письмові докази, оцінивши їх за
своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,
суд прийшов до висновку, що позов позивача підлягає до задоволення.

Суд виходив з такого.

У відповідності до статті 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", для підприємств,
установ організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється
норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох
відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу
за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Згідно п.З. Положення про робоче місце інваліда і про
порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 03.05.1995 р. N314 (далі - Положення), робоче місце інваліда
вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця
для інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією
підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці,
громадських організацій інвалідів, і введено в дію шляхом працевлаштування на
ньому інваліда.

Відповідно зі статтею 20 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю (далі -
підприємство), де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують
відповідним відділенням Фонду адміністративно-господарські санкції, сума яких
визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному
підприємстві, за кожне місце, призначене для працевлаштування інваліда і не
зайняте інвалідом. Для підприємств, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Термін
сплати санкції встановлено до 15 квітня року, наступного за роком, в якому
відбулося порушення нормативу.

Проведеною відділенням Фонду, відповідно до Порядку
проведення перевірки підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що
використовують найману працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 31 січня 2007 року №70, перевіркою щодо додержання суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 вимог чинного законодавства
у сфері соціальної політики держави встановлено наступне.

Згідно звіту (форма N10-ПІ) наданого відповідачем
31.01.2007 року (термін подання не пізніше 1 березня після звітного періоду)
середньоблікова чисельність штатних працівників облікового складу у 2006 році
склала 10 осіб. На виконання статті 19 Закону підприємство зобов'язане створити
одне робоче місце для працевлаштування інвалідів, проте в 2006 році не було
створено жодного. Середньорічна заробітна плата штатного працівника на підприємстві
становила 3973,9грн. Сума штрафних санкцій становить 1986,95грн. (розрахунок
доданий).

Відповідно до ч.ч. 14 і 15 ст. 20 Закону України
"Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", спори, що
виникають із правовідносин за статтями 19, 20 цього Закону, вирішуються Фондом
соціального захисту інвалідів або в судовому порядку. Фонд соціального захисту
інвалідів, його відділення мають право захищати свої права та законні інтереси
, у тому числі в суді.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в
повному обсязі.

Оскільки
позивачем не надано доказів понесення судових витрат, то підстави для
застосування вимог статті 94 КАСУ у суду
відсутні.

Керуючись статтями 160-163, 254, 258
Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити в повному обсязі.

Присудити до стягнення з відповідача - суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (35700, Рівненська область,
Здолбунівський район, м.Здолбунів, ідентифікаційний номер підприємницької
діяльності НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в РОД ВАТ "Райффайзен Банк Аваль",
МФО 333227) на користь Рівненського обласного відділення Фонду соціального
захисту інвалідів (33000, Рівненська область, м.Рівне, вул.Замкова, 10а, кв.1,
, р/р0002 в УДК в Рівненській області, МФО 833017)
адміністративно-господарські санкції в сумі 1986грн.95коп. та пеню в сумі
124грн.20коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного
суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне
оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
М.І.Юрчук