Справа № 2-а-277/2008
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2008-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-277/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2008 року 13 год. 30
хв.
м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд під
головуванням судді Шевчук С.М. за участю секретаря судового засідання та сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача:
представник Солімчук А.М. (довіреність в матеріалах справи);

відповідачів:
представник Назарук Ю.О. (довіреність в матеріалах справи);

розглянувши у
відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Відкритого
акціонерного товариства “Рівнельон” до Державної інспекції з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної і теплової енергії в Рівненській області,
Державного підприємства “Національна енергетична компанія “Укренерго” про
скасування постанови відповідача від 23.11.2007 року № 02/16-11-а про
накладення на ВАТ “Рівнельон” штрафу в розмірі 5100 грн. за порушення законодавства
про енергетику, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Відкрите
акціонерне товариство “Рівнельон” - звернулося з позовом до Державної інспекції з
енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в
Рівненській області про скасування постанови відповідача від 23.11.2007 року №
02/16-11-а про накладення на ВАТ “Рівнельон” штрафу
в розмірі 5100 грн. за порушення законодавства про енергетику.

В судовому
засіданні представник відповідача вказав, що Державна інспекція з енергетичного
нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Рівненській
області не є юридичною особою, а тому належним відповідачем у справі має бути
Державне підприємство “Національна енергетична компанія “Укренерго”.

За клопотанням
представника відповідача та за згодою представника позивача, судом було
залучено як другого відповідача Державне підприємство “Національна
енергетична компанія “Укренерго”.

В судовому
засіданні представник позивача позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та надав пояснення, які повністю співпадають
з позицією, викладеною в позовній заяві, а зокрема представник позивача зазначив, що ухвалою
господарського суду Рівненської області від 19.06.2002 року відносно ВАТ “Рівнельон”
порушено провадження у справі про
банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Протягом
дії мораторію забороняється стягнення на підставі виконавчих документів, не
нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань щодо сплати податків і зборів. Крім того вказав, що
відповідач пунктом 1 припису зобов'язав керуючого санацією ВАТ “Рівнельон” надати
відповідачеві проектно-технічну
документацію щодо системи теплопостачання гуртожитку по вул.
Льонокомбінатівській, 15, м.Рівне. Однак, ВАТ “Рівнельон” та
керуючий санацією не володіють вказаною документацією, гуртожиток позивачеві не
належить, побудований в 1978 році. А таким чином, вимоги пункту 1 припису
позивач та його керуючий санацією виконати не в змозі з незалежних від них
причин. Просить позов задоволити в повному обсязі.

Представник
відповідачів заперечив проти заявленого позову, надав пояснення, які повністю
співпадають з позицією, яка викладена в запереченнях на позовну заяву. А
зокрема вказав, що задоволення вимог кредиторів
- це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань
щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких
настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на
забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення
мораторію.

Штрафні санкції
були застосовані за невиконання вимог пункту 1 Припису щодо об'єктів, які
знаходяться на балансі позивача та відповідно до ст. 1 Закону України “Про
теплопостачання”, балансоутримувач теплових мереж в правах та обов'язках
прирівнюється до власника. Вказує, що ВАТ “Рівнельон”, будучи
балансоутримувачем джерел підвищеної небезпеки (теплові мережі у комплексі з
теплоносієм) незалежно від порушеної процедури банкрутства чи санації несе
відповідальність за дотримання вимог нормативно-правових актів та
нормативно-технічних актів. Ігнорування вказаних вимог, а також уникнення
відповідальності за недотримання чи порушення цих вимог може призвести до
аварійних ситуацій, травматизму чи загибелі людей. Просить у задоволені позову
відмовити повністю.

Судом досліджені
письмові докази, наявні в матеріалах справи, які подані позивачем одночасно із
позовною заявою та докази, подані позивачем та відповідачем безпосередньо в ході судового розгляду
справи.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні
пояснення представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному
і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає до задоволення повністю.

Суд виходив з такого.

Відповідно до
пунктів 3.3, 3.2. Інструкції з організації проведення обстежень електричних,
тепловикористовуючих установок, теплових мереж та оформлення їх результатів,
затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 24 грудня
2004 р. № 817 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20 січня 2005 р.
за № 71/10351 (в подальшому по тексту постанови іменовано - Інструкція),
обстеження підприємства виконуються за дорученням на їх проведення, що
видається інспектору керівником відповідного структурного підрозділу інспекції
Держенергонагляду.

Керівник підприємства,
що обстежується, попереджається про терміни початку обстеження та його вид не
пізніше ніж за п'ять робочих днів до його початку письмовим повідомленням, або
телефонограмою, що реєструється в пронумерованому, прошнурованому і опечатаному
журналі.

Відповідач надав
копію доручення на проведення обстеження № 07/16-08 від 07.08.2007 року, копію
повідомлення про проведення обстеження від 07.08.2007 року № 07/16-08. Однак,
відповідач не надав доказів того, що повідомлення про проведення обстеження
було направлено позивачу, або доказів того, що позивач іншим чином (шляхом
відправлення телефонограми) був повідомлений не пізніше ніж за 5 робочих днів
про терміни початку обстеження. Доручення на проведення обстеження № 07/16-08
від 07.08.2007 року було надано на 14 серпня 2007 року - інспектору з
енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії
Ромашу В.М.

Відповідно до п.
3.11 Інструкції, відповідач за результатами обстеження зобов'язаний скласти акт
обстеження, який, у разі наявності порушень вимог чинного законодавства, є
підставою для видання Припису.

Відповідач не
надав суду відповідного акту обстеження, що став підставою для винесення
припису.

Відповідно до
абзацу 3 ч.3 ст. 27 Закону України “Про
електроенергетику”, державні інспектори з експлуатації електричних станцій
і мереж мають право давати у межах своїх повноважень керівникам об'єктів
електроенергетики приписи про усунення порушень нормативно-правових актів.

Зі змісту ст.1 вказаного Закону вбачається, що
об'єкт електроенергетики - це електрична станція (крім ядерної частини атомної
електричної станції), електрична підстанція, електрична мережа, підключені до
об'єднаної енергетичної системи України, а також котельня, підключена до
магістральної теплової мережі, магістральна теплова мережа.

Відповідач не
надав суду доказів того, керуючий санацією ВАТ “Рівнельон”
ОСОБА_1, відносно якого складено припис, є керівником об'єкта електроенергетики
в розумінні вище названої статті закону.

14 серпня 2007
року відповідач виніс припис № 07/16-08, відповідно до п.1 якого керуючого
санацією ВАТ “Рівнельон” ОСОБА_1було зобов'язано надати проектно-технічну
документацію щодо системи теплопостачання гуртожитку по
вул.Льонокомбінатівська, 15, м.Рівне, який є на балансі ВАТ “Рівнельон”.

При цьому,
представник відповідача вказав, що відповідач, при виданні припису, керувався
вимогами пунктів Э1-7-2,
Э1-6-7, Э1-8-2 “Правил технічної експлуатації тепловикористовуючих
установок та теплових мереж”, затверджених Головдерженергонаглядом Міністерства
енергетики і електрифікації СРСР 15.06.1972 року, відповідно до яких власник
об'єкта теплопостачання зобов'язаний мати проектно-технічну документацію щодо
системи теплопостачання гуртожитку.

З матеріалів
справи вбачається, що ВАТ “Рівнельон” не є
власником гуртожитку по вул. Льонокомбінатівська, 15, м.Рівне. Підтвердженням
вказаних обставин є лист Регіонального відділення ФДМ України по Рівненській
області № 441 від 04.20.2008 року, довідка ВАТ “Рівнельон” від
11.02.2008 року №521. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що обумовлений
гуртожиток знаходиться в спільній власності держави та фізичних осіб.
Підтвердженням вказаних обставин є листи ФДМ України по Рівненській області
№1645 від 14.05.2007 року, від 30.11.2005 року №3667, № 523 від 05.03.2005
року, копія першої сторінки договору купівлі-продажу об'єкта державної
власності (частини обумовленого гуртожитку) від 30.03.2004 року.

Суд відхиляє
покликання відповідача на те, що ВАТ “Рівнельон” (як
балансоутримувач) в своїх обов'язках щодо зберігання проектно-технічної
документації системи теплопостачання гуртожитку, прирівнюється до власника,
оскільки відповідно до ст.1 Закону України “Про
теплопостачання”, балансоутримувач
(будинку, групи будинків, житлового комплексу) - це власник відповідного майна
або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі
відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з
теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання
житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами.

Відповідачем не
надано доказів того, що між власниками обумовленого гуртожитку та ВАТ “Рівнельон”
укладено договір про утримання названого гуртожитку позивачем, також
відповідачем не надано доказів щодо укладення ВАТ “Рівнельон” договору купівлі-продажу теплової енергії, а також
договори про надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами.

Крім того,
відповідач не надав доказів того, що проектно-технічна документація системи
теплопостачання гуртожитку передавалася власниками керуючому санацією ВАТ “Рівнельон” ОСОБА_1
або позивачу.

Поряд з
обумовленим, представник позивача в судовому засіданні пояснив, що даний
гуртожиток введений в експлуатацію 03.01.1978 року, в підтвердження чого надав
копію рішення виконавчого комітету Ровенської міської ради депутатів трудящих
(а.с.10). Надати проектно-технічну документацію щодо системи теплопостачання
гуртожитку керуючий санацією ОСОБА_1 на міг, оскільки згідно довідки
Рівненської філії державного науково-дослідного інституту проектування міст “Дніпромісто” (від
18.12.2007 року № 168), вбачається, що проектна документація по гуртожитку № 10
по вул. Льонокомбінатівська, 15, м.Рівне в архіві філії не збереглася.

А відтак,
покликання відповідача про те, що ВАТ “Рівнельон” в своїх
обов'язках щодо надання відповідачеві проектно-технічної документації щодо
системи теплопостачання гуртожитку прирівняний до власника, є безпідставним,
адже жодних доказів, на підтвердження ознак того, що ВАТ “Рівнельон” є балансоутримувачем в розумінні ст. 1 Закону
України “Про теплопостачання”,
сторони суду не надали.

Разом з тим,
суду не надано доказів того, що обумовлена проектно-технічна документація
знаходилася у позивача або керуючого санацією.

В судовому
засіданні представник відповідача зазначив, що відповідач не звертався з
вимогою про надання проектно-технічної документації системи теплопостачання
гуртожитку до власників гуртожитку.

З наведеного
вище слідує, що відповідач не довів наявності у позивача обов'язку щодо надання
відповідачеві витребовуваних документів згідно п.1 названого припису. Крім
того, з матеріалів справи слідує, що керуючий санацією та позивач не виконали
вимоги пункту 1 припису відповідача з незалежних від них причин (через
відсутність такої документації у позивача).

16.11.2007 року
старшим державним інспектором відповідача Ромаш В.М. було здійснено перевірку
дотримання законодавства про електроенергетику, теплопостачання та встановлено,
що ВАТ “Рівнельон” не виконало вимог п.1 Припису №07/16-08 від 14.08.2007
року, про що складено акт перевірки №02/16-11 (а.с.6). За ухилення від
виконання припису інспекції Держенергонагляду, щодо ВАТ “Рівнельон” було
складено протокол № 02/16-11 від 16.11.2007 року про порушення Закону України “Про
теплопостачання” (а.с.7).

Відповідно до п.
6.3.3. Інструкції, акт перевірки повинний бути підписаний інспектором та
керівником підприємства. Підпис керівника підприємства скріплюється печаткою.
Перші примірники Акта обстеження та Акта перевірки вручаються керівнику
підприємства, другі - залишаються в інспектора. У разі відмови керівника
підприємства від підписання акту, про це вчиняється відповідна відмітка.

З акту перевірки
(а.с.6) вбачається, що даний акт не підписаний керівником підприємства, в ньому
відсутня відмітка про те, що керівник підприємства відмовився від підписання
акту, в акті перевірки міститься відмітка про надіслання позивачеві даного акту
22.11.2007 року. Вказане дає підстави вважати, що при проведенні перевірки та
складанні акту не була присутня уповноважена особа позивача.

Згідно до оскаржуваної
постанови, підставою для її прийняття є обумовлений акт перевірки.

Відповідно до
п.1 ч.3 с.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Частина 2 ст. 71
КАС України вказує, що в адміністративних справах про протиправність рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову. Частина 6 ст.71 КАС України
передбачає, що якщо особа, яка бере участь у справі без поважних причин не надасть
докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається,
суд вирішує справу на основі наявних доказів.

За таких
обставин, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задоволити
в повному обсязі.

Відповідно до
ст.94 КАС України, судові витрати в розмірі 3,40 грн. стягуються з Державного
бюджету України на користь ВАТ “Рівнельон”.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов Відкритого акціонерного товариства “Рівнельон”
задоволити повністю.

2. Скасувати
Постанову Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання
електричної і теплової енергії в Рівненській області 3 02/16-11-а від
23.11.2007 року про накладення штрафу за порушення законодавства про
електроенергетику.

3. Присудити до
стягнення з Державного бюджету на користь Відкритого акціонерного товариства “Рівнельон” судові
витрати в сумі 3,40 грн. (три гривні сорок копійок).

4. Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне
оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Постанова може бути
оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої
інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається
протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя С.М.Шевчук

Повний текст постанови складено та
підписано 13.02.2008 року.

Постанова законної сили не набрала.

Суддя
С.М. Шевчук