Справа № 2а-17288/2007
Суддя: Сторчак В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2008 р. Справа № 2а-17288/07

Вінницький окружний адміністративний суд в складі

Головуючого судді Сторчак Володимир Юрійович,

При секретарі судового засідання: Гонті Інні Олександрівні

За участю
представників сторін:

позивача :
ОСОБА_1

відповідача
: Матвієнко Л.В.

розглянувши матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1

до: Бершадської райдержадміністрації

про: поновлення на роботі

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького
окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 про
поновлення на роботі та оплату за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги мотивовано наступним.

ОСОБА_1 працювала в Бершадській райдержадміністрації з
09.11.2005 року на посаді завідуючої сектором з питань внутрішньої політики та зв'язків
із засобами масової інформації і громадськістю апарату
райдержадміністрації по 12.11.2007 року.

12.11.2007 року позивачку було звільнено з посади
відповідно до п.2ч.1 ст.30 Закону України “Про державну службу”. ОСОБА_1 вважає
звільнення незаконним, оскільки відповідачем не було здійснено усі процесуальні
дії, щодо процедури звільнення, також запис
у трудовій книжці унеможливлює її подальше працевлаштування через
неоднозначний зміст.

Позивачка просить відмінити розпорядження голови
Бершадської райдержадміністрації, поновити її на посаді, а також стягнути
середній заробіток за час вимушеного прогулу по день поновлення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, та зазначила, що
вона безпідставно була звільнена з посади, оскільки підприємницьку діяльність
вона припинила, як тільки почала працювати у Бершадській райдержадміністрації.

Відповідач проти позову заперечує, про що
надано суду письмові заперечення.

В
судовому засіданні заперечення представником відповідача підтримано
повністю, та зазначено, що Бершадською
райдержадміністрацією отримано
адміністративний позов ОСОБА_1 про поновлення на роботі, оплату за час
вимушеного прогулу при звільненні з ініціативи власника. Позовну заяву ОСОБА_1 відповідач вважає неправомірною та
необґрунтованою з наступних
підстав.

06 листопада
2007 року Бершадською райдержадміністрацією отримано лист міжрайонного
відділення Управління Служби безпеки України
у Вінницькій області від 02.11.2007 року № 53/г/2437нт про те, що
завідуюча сектором внутрішньої політики та зв'язків із засобами масової
інформації і громадськістю Бершадської райдержадміністрації ОСОБА_1 13.06.2002
року зареєструвалась в
Бершадській МДПІ як суб'єкт підприємницької діяльності.
Відповідно до чинного законодавства України, при поступленні на державну службу кандидат
ознайомлюється з обмеженнями, передбаченими Законами України "Про державну
службу" та "Про боротьбу з корупцією". Разом з тим, будучи
державним службовцем ОСОБА_1
зареєстрована 11.06.2002 року Вінницькою реєстраційною палатою
Вінницької міської ради та по теперішній час зареєстрована в Бершадській МДПІ
як суб'єкт підприємницької
діяльності та перебуває на обліку в
Бершадській МДПІ по даний час.

Тому, на підставі отриманої інформації Бершадська райдержадміністрація
06.11.2007 року направила запит до
Бершадської МДПІ та запит до
державного реєстратора апарату Бершадської РДА
для отримання довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців .

На зазначені
запити було отримано
відповідь Бершадської МДПІ,
про те що
громадянка ОСОБА_1зареєстрована
в Бершадській МДПІ як суб'єкт
підприємницької діяльності, та перебуває
на обліку по даний час та Довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб
та фізичних осіб - підприємців про те що в Єдиному державному реєстрі юридичних
та фізичних осіб-підприємців записів про проведення реєстраційної дії припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не знайдено.

В зв'язку з вищевказаним фактом Бершадська
райдержадміністрація, керуючись листом
Вінницької обласної державної
звернулась до Вінницької ОДА з проханням дати згоду на звільнення ОСОБА_1 з
посади завідуючої сектором внутрішньої політики та зв'язків із засобами
масової інформації і громадськістю апарату райдержадміністрації відповідно до
п.2 ч.1 ст.30 Закону України "Про
державну службу".

12.11.2007
року Бершадською райдержадміністрацією отримано лист Вінницької ОДА про
погодження звільнення ОСОБА_1

Відповідно 12
листопада 2007 року
головою Бершадської
райдержадміністраці приийнято розпорядження № 35-к "Про припинення
державної служби та звільнення ОСОБА_1"

Ухвалою суду
було витребувано додаткову інформацію у Державного реєстратора Вінницької
міської ради, а також з Бершадської Міжрайонної державної податкової інспекції
для об'єктивного та всебічного розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов
не підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Як встановлено судом
ОСОБА_1 звільнено з посади завідуючої сектором з питань внутрішньої
політики та зв'язків із засобами масової інформації і громадськістю апарату
райдержадміністрації, в зв'язку тим, що позивачка будучи державним службовцем знаходилась на обліку у Бершадській міжрайонній податковій
інспекції як суб'єкт підприємницької діяльності.

Розпорядження
про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 прийнято на підставі наступного.

Порядок
проходження державної служби та її припинення регулюється спеціальним законом -
Законом України "Про державну службу", яким встановлено, що крім
загальних підстав, передбачених КЗпП України , державна служба припиняється
також з підстав, визначених у ст.30 цього Закону, і в таких випадках норми КЗпП
України не підлягають застосуванню, позаяк припинення державної служби не можна
кваліфікувати як звільнення з ініціативи адміністрації. Статтею 30 Закону України
"Про державну службу" передбачено що, державна служба припиняється у
випадках, передбачених Законом "Про державну службу" зокрема
недотримання пов'язаних із проходженням державної служби вимог, передбачених
статтею 16 Закону "Про державну службу”.

Стаття 16
Закону України "Про державну службу" передбачає, що державний службовець не має права вчиняти дії,
передбачені статтями 1 і 5 Закону України "Про боротьбу з корупцією".
Відповідно до ст.5 Закону України "Про боротьбу з корупцією"
встановлені спеціальні обмеження щодо державних службовців та інших осіб,
уповноважених на виконання функцій
держави, спрямовані на попередження корупції , а саме державний
службовець не має
права займатись підприємницькою діяльністю безпосередньо чи через
посередників або підставних осіб.

Тому
відповідно до п.2 ч.1 ст.30 Закону
України "Про державну службу" припинено державну службу ОСОБА_1 та
звільнено її з посади завідуючої сектором з питань внутрішньої політики та
зв'язків із засобами
масової інформації і
громадськістю апарату
райдержадміністрації.

ОСОБА_1. у
своєму позові стверджує, що
райдержадміністрацією було проведено її звільнення без дотримання вимог ст. 43
КЗпП України щодо отримання попередньої згоди профспілкового органу, однак
ОСОБА_1 було звільнено відповідно до ст.30 Закону України "Про державну
службу" , а в даному випадку норми Кодексу законів про працю України не
підлягають застосуванню.

Позивачка
стверджує , що в день звільнення 12.11.2007 року у відділі кадрів Бершадської
райдержадміністрації їй було відмовлено у наданні на руки належно оформленої
трудової книжки, копії розпорядження звільнення з роботи та довідки про
нараховані суми, належні їй при звільненні. Данні твердження не відповідають
дійсності оскільки відповідно до п.4 Інструкції про порядок ведення трудових
книжок на підприємствах, в установах і організаціях власник або уповноважений ним орган зобов'язаний
видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесенням до неї
записом про звільнення. В день звільнення 12 листопада 2007 року ОСОБА_1 було
надано для ознайомлення розпорядження голови районної
державної адміністрації від 12.11.2007 року "Про припинення державної
служби та звільнення ОСОБА_1" З даним
розпорядженням в присутності заступника голови райдержадміністрації Грицик Н.М.,
заступника голови райдержадміністрації Кравчука О.Д., начальника
управління економіки райдержадміністрації Ольшевського В.Е., головного
спеціаліста з питань
взаємодії з
правоохоронними органами райдержадміністрації Саковського Д.І., головного спеціаліста сектору
правового та кадрового забезпечення Бойко С.Ф., - ОСОБА_1 ознайомилась, але
засвідчити цей факт своїм підписом на розпорядженні відмовилась,
про що складено
відповідний акт. Одночасно ОСОБА_1 було запропоновано отримати трудову
книжку з внесеним до неї записом про звільнення. ОСОБА_1 відмовилась отримати 12.11.2007 року трудову книжку і розписатися
у журналі обліку трудових книжок, про що
було складено відповідний акт.

ОСОБА_1
отримала трудову книжку 13.11.2007 року.

Крім того, ОСОБА_1, стверджує, що вона не займалась
підприємницькою діяльністю, будучи державним службовцем.

Відповідно до Закону України “Про державну реєстрацію
юридичних та фізичних осіб -підприємців”, в Єдиному державному реєстрі повинні
міститися відомості щодо фізичної особи підприємця, зокрема дані про
перебування фізичної особи підприємця в процесі припинення підприємницької
діяльності.

Позивач
посилається на довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб -підприємців, де зазначено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб
та фізичних осіб-підприємців записів про проведення реєстраційних дій не
знайдено, однак, Єдиний державний реєстр
знаходиться у стані формування. У зв'язку з чим відомості станом на
29.10.2007 року про юридичних осіб та фізичних осіб підприємців є неповним.
Інформація про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зареєстрованих до
01.07.2004 року та не включених до Єдиного державного реєстру отримується в
органі виконавчої влади, в якому проводилась державна реєстрація.

Тому, для всебічного та об'єктивного розгляду справи
було прийнято ухвалу про витребування додаткової інформації щодо суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

На виконання вимог ухвали суду від державного
реєстратора надійшла інформація, що ОСОБА_1зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності 11 червня
2002 року, про що зроблено запис 05 червня 2002 року, реєстраційний номер №
24901446Ф0120499. Відомості щодо припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1
до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців
станом на 11.02.2008 року не вносилися , крім того від Бершадської міжрайонної
державної податкової інспекції надійшов
лист № 960 від 09.02.2008 року де також чітко вказано, що ОСОБА_1 з 13.06.2002
року і по даний час перебуває на податковому обліку як суб'єкт підприємницької
діяльності. До Бершадської районної державної адміністрації не надходило
повідомлення від державного реєстратора про внесення до Єдиного державного
реєстру запису про рішення ОСОБА_1 щодо припинення нею підприємницької
діяльності, тобто станом на 18.02.2008 року Тарковська перебуває на обліку в
Бершадській МДПІ як суб'єкт підприємницької діяльності.

На підставі вище викладеного, слід зробити висновок,
щоОСОБА_1. не здійснювались будь які дії, щодо припинення нею підприємницькою
діяльністю, а саме не подавалась заява про припинення підприємницької
діяльності фізичною особою підприємцем.

Тому судом не приймаються доводи позивача, яка
посилається на довідку № 843215, щодо відсутності запису про проведення
реєстраційних дій в Єдиному державному
реєстрі.

Фізична особа підприємець позбавляється статусу
підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької діяльності.

ОСОБА_1 не дотримано правил поведінки державного
службовця, що затверджені наказом Головного управління державної служби України
№ 58 від 23.10.2000 року .

При прийнятті на державну службу державний службовець
знайомиться з цими правилами, про що робиться письмове засвідчення в його
особовій справі.

Правила ґрунтуються на Конституції України та визначених
законами України принципах державної служби. Відповідно до ст. 3 Закону України
“Про державну службу”- це такі основні принципи: служіння українському народу,
демократизму і законності, гуманізму і соціальної справедливості, пріоритету
прав людини і громадянина, професіоналізму, компетентності, ініціативності,
чесності, відданості справі, персональної відповідальності за виконання
службових обов'язків і дисципліни, дотримання прав та законних інтересів
органів місцевого самоврядування.

При прийнятті на державну службу державний службовець
знайомиться з правилами поведінки, про що робиться письмове засвідчення в його
особовій справі. Отже ознайомлення з Загальними правилами поведінки і
готовність їх дотримуватися мають складати частину офіційних умов при прийнятті
на державну службу, а порушення цих правил може бути підставою для розгляду відповідно
до чинного законодавства питань про дисциплінарну відповідальність державного
службовця аж до звільнення з посади.

Державний службовець повинен суворо дотримуватися
обмежень і заборон, передбачених
антикорупційним законодавством та Законами України “Про державну
службу”та “Про боротьбу з корупцією”уникати дій, які можуть бути сприйняті як
підстава підозрювати його в корупції. Своєю поведінкою він має
продемонструвати, що не терпить будь яких проявів корупції, відмітає пропозиції
про незаконні послуги, чітко розмежовує службу і приватне життя, при найменших
ознаках корумпованої поведінки інформує свого керівника або державний орган
вищого рівня.

Державний службовець відповідно до Законів України “Про
державну службу”та “Про боротьбу з корупцією”не має права займатися
підприємницькою діяльністю безпосередньо чи через посередників або підставних
осіб.

Спеціальні обмеження, пов'язані з прийняттям на державну
службу та її проходженням, встановлені законами. Про встановлені законами
обмеження кожна особа, яка претендує на зайняття посади державного службовця,
підписує попередження.

Порушення цих правил державними службовцями є підставою
для застосування до них дисциплінарних стягнень, передбачених Кодексом законів про працю України, а також
Законами України “Про державну службу”та “Про боротьбу з корупцією”.

Відповідно до ст. 14 Закону України “Про державну службу”дисциплінарні стягнення
застосовуються до державного службовця
за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх
повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби.

Дисциплінарні стягнення до державного службовця, у тому
числі і звільнення з посади застосовуються у порядку, визначеному Кодексом
законів про працю України, а також Законом “Про державну службу.

Таким чином суд дійшов висновку, що ОСОБА_1, недодержано спеціальних обмежень, а також
порушено присягу державного службовця.

Відповідачем доведено правомірність виданого
розпорядження.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається
на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на матеріали справи суд дійшов висновку, що
відповідач довів правомірність своїх рішення, а отже позовні вимоги є
необґрунтованими, не відповідають дійсним обставинам та законодавству і
тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

повний
текст постанови виготовлений 18.02.2007 року

Суддя/підпис/ Сторчак
Володимир Юрійович

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: