Справа № К-30353/06
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2007-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

суддів
Васильченко Н.В., Леонтович К.Г., Матолича С.В., Харченка В.В., Чалого
С.Я.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
апеляційного суду Житомирської області від 22 червня 2006 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до управління
праці та соціального захисту населення Овруцької райдержадміністрації,
управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі, Головного управління
праці та соціального захисту населення Житомирської облдержадміністрації,
Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, обласного
центру з нарахування та виплати пенсій та допомог Головного управління праці та
соціального захисту населення Житомирської облдержадміністрації про стягнення
невиплачених коштів, передбачених Законом України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,-

в
с т а н о в и л а:

У липні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до управління праці та соціального захисту населення Овруцької
райдержадміністрації, управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі,
Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської
облдержадміністрації, Головного управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області, обласного центру з нарахування та виплати пенсій та
допомог Головного управління праці та соціального захисту населення
Житомирської облдержадміністрації про стягнення невиплачених коштів, передбачених
Законом України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Овруцького районного суду м. Києва від 20
лютого 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 22
червня 2006 року постанову Овруцького районного суду м. Києва від 20 лютого
2006 року в частині задоволення позовних вимог до Обласного центру з
нарахування і виплати пенсій та допомог Головного управління праці та соціального
захисту населення Житомирської облдержадміністрації та Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі скасовано, в задоволенні цим позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено за
безпідставністю. В решті постанова залишена без змін.

Приймаючи рішення суд апеляційної
інстанції виходив з того, що відповідно до ст.63 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону
здійснюється за рахунок Державного бюджету.

Статтею 62 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що роз'яснення порядку застосування цього Закону
провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є
обов'язковими для виконання міністерствами та іншими центральними органами
державної влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма
суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм
власності.

Конкретні розміри всіх доплат,
передбачених Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлені постановою
Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року № 836 „Про компенсаційні
виплати особам, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з
реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету України. Саме в
таких розмірах позивачу виплачувалася грошові допомоги та додаткові пенсії.

На судове рішення суду
апеляційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, в якій ставиться
питання про його скасування та залишення в силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.3 ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для
висновку, що при розгляді справи допущено неправильне застосування чи порушення
норм матеріального та процесуального права, які передбачені ст.ст. 225-229 КАС
України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки судове рішення суду
апеляційної інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи
касаційної скарги є необґрунтованими, підстави для передачі справи на розгляд
складу колегії суддів Вищого адміністративного суду України відсутні.

Керуючись статтею 2201 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а постанову
апеляційного суду Житомирської області від 22 червня 2006 року залишити без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді (підписи)

З оригіналом згідно

Суддя Вищого
адміністративного

Суду України
Харченко
В.В.