Справа № 2а-44/2008
Суддя: Мазай Н.В.
Дата ухвалення: 2008-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 березня 2008 року м.
Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в
складі

головуючого - судді Мазай Н.В.

при секретарі Возній В.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
Черкаської обласної державної
адміністрації, Головного управління праці та соціального захисту
населення Черкаської обласної державної адміністрації про стягнення
заборгованості по невиплаченій разовій грошовій допомозі, учаснику війни,

в с т а
н о в и в :

Позивач 28.01.2008 року звернулася в суд з позовом до
відповідачів про стягнення заборгованості по невиплаченій разовій грошовій
допомозі, учаснику війни посилаючись на те, що
18.12.2003 року вона набула статусу учасника війни, що підтверджується
посвідченням серії В-ІУ № НОМЕР_1. Згідно
ст. 14 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" зі змінами до Закону від 22.12.1995 року № 488/85 ВР, 25.12.1998
року № 367 -XIV їй щорічно до 9 травня повинна
надаватися одноразова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. Всупереч
вимогам ч. 2 ст. 2 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту", п. З ст. 22, ст. 8 Конституції України, належна їй грошова
допомога у 2005-2007 роках
виплачувалась не в повному розмірі. Згідно
Закону України „Про державний бюджет" їй було виплачено в 2005 та 2006 роках по 50 гривень, а в 2007 році - 55 гривень,
що підтверджує довідка з Черкаського
обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, видана 19.11.2007 року за номером 2671/01. Мінімальна пенсія за віком у 2005 році, згідно
Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про Державний
бюджет на 2005 рік", складала 332 грн., у 2006 році, згідно Закону України „Про державний бюджет"
№ 3235-ІУ від 20 грудня 2005 року, станом на 01.05.2006 складала 359
грн., з 1 квітня 2007 року мінімальна пенсія за віком становила 410 грн. Таким чином, згідно із Законом України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" розміри
одноразової допомоги мали складати: 2005 рік - 332,00 грн. х 3 = 996,00 грн.,
2006 рік - 359,00 грн., х 3 = 1077,00 грн., 2007 рік - 410,00 грн. х 3 = 1230,00 грн. Отже, розмір недоплати складає: 2005 рік - 996,00 - 50,00 = 946,00 грн., 2006 рік - 1077,00 - 50,00 = 1027
грн., 2007 рік - 1230,00 - 55,00 = 1175,00 грн. Відповідно загальна сума
недоплат за 2005-2007 роки складає 3148 грн. 00 коп. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 5 своєї постанови від
01.11.1996 року № 9, що при
здійсненні правосуддя судам під час розгляду справи необхідно піддавати
оцінці нормативно-правові акти будь-якого державного органу ( згідно ст. 6 Конституції України від 28.06.1996 року органи
законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України)
на відповідність їх як Конституції так і закону. Якщо при цьому буде
встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягає застосуванню не
відповідає чи суперечить законові, суд
зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини. Зазначає, що
законність її позовних вимог підтверджується рішеннями Конституційного
суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів
України щодо відповідності Конституції України
(конституційності) положень статей 29, 36, ч. 2 ст. 56, ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст.
66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 ст. 71,
ст.. 98, 101, 103, 111 Закону України „Про
державний бюджет України на 2007 рік" (справа про соціальні гарантії громадян) та від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005
(справа № 1-21/2005) щодо відповідності
Конституції України (конституційності). Конституційний суд України,
роз'яснив, що згідно ч. 2 ст. 8 Конституції України - вимога щодо законів
України - усі вони приймаються виключно на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Також, згідно зі
статтею 22 Конституції України (254к/96-ВР) закріплені нею права і
свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Зміст
прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для
задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину,
інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру. Звуження змісту прав і свобод означає
зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей
людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і
свобод - це зменшення кола суб'єктів,
розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно
вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики". Таким чином, Конституційний Суд України своїм
рішенням підтвердив факт порушення
чинного законодавства, зокрема Закону „Про ветеранів" в частині правильності визначення розміру щорічної
одноразової допомоги учасникам війни, яка повинна становити та
сплачуватися в розмірі 3 мінімальних пенсій за віком. Вважає, що відповідач недоплативши їй належну щорічну грошову допомогу,
як учаснику війни за 2005-2007 роки,
звузив щодо неї існуючий обсяг прав і свобод, та, відповідно до рішення Конституційного Суду
України, сума недоплати повинна бути відшкодована в повному обсязі. Головне
управління праці та соціального захисту населення Черкаської ОДА має особовий рахунок, призначений для розподілу коштів
за бюджетною програмою “Щорічна грошова
допомога ветеранам війни", накладення
арешту на який
не передбачене наказом
Державного казначейства України № 175 від 05.10.01, всі інші рахунки Головного управління праці та соціального
захисту населення Черкаської ОДА мають інше цільове призначення та не
підлягають арешту з метою виконання виконавчих листів про стягнення грошової допомоги учасникам війни. З розподільчого
рахунку Головного управління праці та
соціального захисту населення Черкаської ОДА кошти за бюджетною
програмою „Щорічна грошова допомога ветеранам війни" направляються на відповідний рахунок Черкаського обласного центру
по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, якому затверджено
кошторис доходів та видатків за вищевказаною бюджетною програмою та який
фактично здійснює виплату даних коштів. Просить позов задоволити, визнати неправомірними дії обласного центру з
нарахування та здійснення соціальних виплат щодо
виплати їй разової грошової допомоги, як учаснику війни, за період з 2005 року по 2007 рік у розмірі меншому ніж
це визначено ст. 14 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх

соціального захисту". Визнати її право на перерахунок
розміру разової грошової допомоги, як учаснику
війни та зобов'язати обласний центр з нарахування та здійснення

соціальних виплат зробити їй
перерахунок розміру грошової допомоги за

період з 2005 року по 2007 рік. Стягнути на її користь заборгованість по недоплаченій
разовій

грошовій допомозі у розмірі 3 148
гривень 00 копійок.

У судове засідання позивач не
з'явилась. На адресу суду надала клопотання про розгляд справи у її відсутність
( вх. № 1295 від 29.02.2008 року).

Представник відповідача Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення Черкаської облдержадміністрації у
судове засідання не з»явився подав клопотання про розгляд справи у його
відсутність ( вх. № 914 від 13.02.2008 року). Надав заперечення № 322/07 від 08.02.2008 року, згідно якого Центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат (надалі Центр) не має (і ніколи не мав) розпорядчих повноважень щодо призначення
будь-яких грошових допомог,
встановлених законодавством для
тієї чи іншої
категорії громадян. Відповідно
Центр не призначав,
і тим більше не
визначав розміру щорічних
допомог до Дня Перемоги ОСОБА_1 як учаснику війни. Призначення соціальних допомог
здійснювалося (і здійснюється) правліннями праці та соціального захисту населення районної, районної у
містах Києві та Севастополі державної
адміністрації згідно з п. 3 Типового положення про правління праці та соціального захисту населення районної, районної у
містах Києві та Севастополі
державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.09.2000р. №1498. Згідно з п.4 Типового положення про головне
управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської
державної адміністрації і управління праці
та соціального захисту населення Севастопольської міської державної адміністрації, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 9.09.2000р.
№1498, у 2005 - 2007 роках управління проводило роботу з надання адресної соціальної допомоги і підтримки
малозабезпечених громадян, у тому числі інвалідів; здійснювало контроль за правильністю і своєчасністю призначення
та виплати соціальних виплат і
допомоги, проведенням інших заходів соціального захисту населення;
здійснювало керівництво і контроль за роботою відповідних підрозділів з нарахування та виплати соціальних
виплат і допомоги. Вищезазначені функції закріплені за відповідними
управліннями і сьогодні - постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2007
№790. Щороку Головне управління праці
та соціального захисту населення Черкаської
облдержадміністрації (надалі - Головне управління) своїм наказом доручає Центру здійснити виплату допомог ветеранам
війни, перераховуючи для цього на спеціально відкриті рахунки Центру в
казначействі відповідну суму коштів і розрахунку на
одну особу, а також передаючи Центру списки отримувачів допомоги, у яких проти кожного отримувача зазначена
сума до виплати. На виконання доручення
Головного управління Центр
нараховує відповідні суми отримувачам,
оформлює виплатні документи і перераховує кошти уповноваженим банківським
установам. Діяльність Центру полягає в автоматизованій обробці документів на виплату. Вони направляють на виплату кожному отримувачу таку
суму коштів, яка призначена
райуправлінням і профінансована Головним управлінням. Вони не можемо здійснювати виплати понад цю суму, оскільки
відповідно до ст.23 Бюджетного
кодексу будь-які платежі можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Ст.171
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" встановлено, що особи, які не отримали разової грошової допомоги
до 5 травня, мають право звернутися за нею
та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги. Керуючись зазначеною нормою
Закону, 30 вересня кожного року залишки коштів, які Центр отримує для виплати допомоги до 9 Травня, вони повертають
Головному управлінню. Сьогодні на рахунку Центру кошти для виплати
допомог до 9 травня відсутні. Оскільки
позивач не оскаржує
дії (бездіяльність) Центру
стосовно неправильності чи
несвоєчасності оформлення виплатних документів, то Центр не може бути належним відповідачем у справі.
Звертають увагу суду й на таке : відповідно до ст.17 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" фінансування витрат, пов'язаних з його реалізацією, здійснюється за рахунок коштів державного
бюджету. Постановою Кабінету Міністрів
України від 18.02.2004 №177 передбачено, що Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до
10 квітня виділення коштів
Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", у розмірах, установлених законом про державний бюджет на відповідний рік, і для
подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального
захисту населення. Відповідними статтями законів України про Державний бюджет
України на 2005-2007 роки розміри разової
грошової допомоги до Дня Перемоги ветеранам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" установлювалися виходячи із обсягу видатків, виділених на цю мету при формуванні показників
Державного бюджету на відповідні роки.
Виплата допомог здійснювалася усім
отримувачам у твердих сумах, встановлених
законами про державний бюджет на відповідні роки. Крім того, просять суд
застосувати при розгляді справи строк давності, встановлений ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України, із наслідками, передбаченими ст.100 зазначеного
нормативно-правового акта. Строк звернення до адміністративного суду вважаємо
пропущеним з огляду на таке: згідно
зі ст. 99 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Про те, що
виплата сум щорічної грошової допомоги до 9 Травня здійснюється у розмірах, встановлених законами про державний
бюджет на відповідні роки, а не у розмірі, передбаченому Законом України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
статусу", позивач повинен був знати з дати опублікування Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу" і законів
про бюджет на відповідні роки, оскільки: згідно зі ст.57 Конституції України кожному
гарантується право знати свої права і
обов'язки; закони та інші нормативно - правові акти, що визначають права
і обов'язки громадян, доводяться до відома населення у порядку, встановленому законом; на виконання цієї норми Конституції Указом Президента України від 10.06.1997
№503/97 встановлено порядок оприлюднення нормативно-правових актів і набрання ними чинності. Згідно з
п. З зазначеного Указу громадяни,
державні органи, підприємства, установи, організації під час здійснення своїх
прав повинні застосовувати закони України, інші акти

Верховної
Ради України, акти Президента України і Кабінету Міністрів

України, опубліковані в
офіційних друкованих виданнях; Закон України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу"
було опубліковано у
Відомостях Верховної ради України 09.11.1993, Закон України „Про Державний бюджет України на 2005 рік"
опубліковано в Урядовому кур'єрі
29.12.2004, Закон України „Про

внесення
змін до Закону України „Про Державний бюджет України на

2005
рік" та деяких інших законодавчих актів України" опубліковано в

Урядовому
кур'єрі 31.03.2005, Закон України „Про Державний бюджет

України
на 2006 рік" опубліковано в Урядовому кур'єрі 30.12.2005, Закон

України
„Про Державний бюджет Українина2007 рік" опубліковано в

Урядовому кур'єрі
23.12.2006; згідно із ч.2 ст.68 Конституції
України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Більше того, при щорічному отриманні на
руки конкретних сум виплат позивач фактично знав, що виплати йому здійснюються
у розмірах згідно із законами про бюджет
на відповідні роки, а не згідно із Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу". Зважаючи на
викладене, просять відмовити
у задоволенні позову
до Центру у повному обсязі.

Представник відповідача
Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної
державної адміністрації у судове засідання не з»явився, про причини неявки
суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому
законом порядку, про що свідчить розписка про вручення судової розписки №
139122 від 04.03.2008 року. Надав на адресу суду заперечення № 276/11 від
22.02.2008 року, згідно з яким вважають,
що позовні вимоги позивача є безпідставними та не можуть бути задоволеними, а тому адміністративний
позов повинен бути залишений без задоволення з наступних підстав : позивачем у позові сума необхідної виплати розраховувалась
відповідно до ст. 14 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" від 22.10.1993р.
№3551-XII. Дійсно,
відповідно до ст. 14 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується
разова грошова допомога у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком. Однак, відповідно до ст. 17 Закону
фінансування витрат, пов'язаних з введенням
в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів. Тобто, застосування пільг,
компенсацій та гарантій для певних категорій
громадян, у т.ч. виплата грошової допомоги для ветеранів війни потребує фінансування за рахунок коштів
Державного бюджету України. Статтею
34 Закону України „Про державний бюджет України на 2005 рік" установлено, що у 2005 році виплата
щорічної разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам війни
здійснюється в розмірі 50 гривень, які і були нараховані (виплачені) позивачу у встановленому законом
порядку. Пунктом 18 статті 77 Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік" №3235-ІУ від 20.12.2005р.,
положення дій частини п'ятої статті 14 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги призупинено на 2006
рік. Крім того, статтею 30 Закону установлено, що у 2006 році виплата щорічної разової допомоги відповідно
до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" учасникам війни здійснюється в розмірі 50 гривень,
які і були нараховані (виплачені) позивачу у встановленому законом порядку. Також, пунктом 13 статті 71 Закону України „Про державний бюджет України
на 2007 рік" №489-У від 19.12.2006р., положення дій частини п'ятої статті
14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги взагалі призупинено на 2007 рік. Крім того,
статтею 29 Закону установлено, що у 2007 році виплата щорічної разової
допомоги відповідно до законів України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" учасникам війни здійснюється в розмірі 55
гривень, які і були нараховані (виплачені)
позивачу у встановленому законом порядку. Частиною 2 ст. 95 Конституції України зазначено, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове
спрямування цих видатків. Крім того, при розподілі державних
коштів повинні враховуватись вимоги частин 1 та 3 статті 95 Конституції України
щодо справедливого і неупередженого розподілу
суспільного багатства між громадянами та територіальними громадами, а
також збалансованості бюджету України. Єдиним Законом України, який Конституція
України відокремлює серед інших - це Закон
України „Про Державний бюджет". Зокрема, суттєві його відмінності
полягають у тому, що згідно з Конституцією України цей закон приймається щорічно та має визначений термін дії,
суб'єктом права законодавчої ініціативи щодо цього закону є тільки
Кабінет Міністрів України. Відповідно до цих конституційних норм, у разі якщо
застосування пільг, компенсацій та гарантій
для певних категорій громадян, у тому числі виплата грошової допомоги ветеранам
війни, потребує фінансування за рахунок коштів Державного бюджету України, його обсяги не можуть визначатися будь - яким іншим законом, крім Закону про Державний
бюджет України на відвідний рік. Відповідно до ст.ст. 116, 117 Конституції України
забезпечення проведення фінансової
політики, політики у сфері соціального захисту та розробка проекту закону про Державний бюджет
України покладено на Кабінет Міністрів
України, постанови і розпорядження якого в межах його компетенції є
обов'язковими до виконання. Статтею 51
Бюджетного кодексу України визначено, що розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов'язанні та проводять видатки тільки в межах бюджетних
асигнувань, встановлених кошторисами. Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 9 липня 2007 року №
6-рп/2007 положення статті 29 Закону України „Про державний бюджет на 2007 рік", за якою у 2007 році виплата
щорічної разової допомоги відповідно до закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасникам війни
здійснюється в розмірі 55 гривень, визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є неконституційними). Крім того, пункт 13 статті 71 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік", яким зупинено на 2007 рік дію частини п'ятої
статей 12, 13, 14 та 15 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині визначення розміру виплат щорічної разової
грошової допомоги визнано також не
конституційним. Вказані положення Закону відповідно до ст. 152
Конституції України втрачають чинність з
дня ухвалення рішення про їх неконституційність, тобто з 09.07.2007р. -- дати
прийняття рішення, однак позивачу щорічна виплата допомоги здійснювалася до
прийняття Конституційним Судом рішення. Постановою Кабінету Міністрів України „Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої
Законом України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" №177 від 18.02.2004р. установлено,
що Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству
праці та соціальної політики для
виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у розмірах, установлених законом про Державний
бюджет на відповідний рік, і
для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та соціального захисту
населення. Тобто, місцевими та районними управліннями праці та соціального захисту населення відповідних
райдержадміністрацій та міст обласного
значення учасникам війни виплачуються кошти в тому обсязі, які були виділені
Головному управлінню для даної виплати. Зазначають, що відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, зокрема рішення
Конституційного Суду України не мають
зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як
правопорушення. Позивач у пред'явленому позові вважає, що Головне
управління праці та соціального захисту
населення неправильно здійснювало нарахування щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, тобто з
порушенням норм Закону, однак вказані нарахування та визначення їх
розміру здійснювались у чіткій відповідності
до Законів України про державний бюджет на відповідні роки та іншими нормативними актами. Крім того, Головне
управління як розпорядник коштів II рівня
не є в даному випадку
суб'єктом владних повноважень відповідно до пункту 7 частини 1 статті З
КАС України, так як при здійсненні (виконанні) владних управлінських функцій на основі
законодавства до його повноважень
(компетенції) не входить прийняття рішень по визначенню конкретних розмірів щорічної разової грошової
допомоги. Допомога здійснювалась в тому обсязі, яка була
виділена Міністерством фінансів України і
Державним казначейством України у розмірах, установлених законом про Державний
бюджет на відповідний рік, зокрема позивач невірно визначив відповідача по справі адміністративної юрисдикції
(п. 1 ч. 1 ст. З КАС України), який
здійснює (повинен здійснювати) владні управлінські функції (Мінпраці
та/або Кабмін України), а не виконувати їх, як Головне управління. У зв'язку з тим, що позивачем не надано відповідних
доказів про поважні причини пропущення
річного строку звернення до адміністративного суду, встановленого ст. 99 КАС
України. Наполягають на відмові у задоволенні адміністративного позову в
частині виплати щорічної разової грошової допомоги протягом 2005-2006
років. Крім того, Конституційним судом
визнані неконституційними положення соціальних статей лише щодо Закону України
„Про Державний бюджет на 2007 рік", а не положень соціальних статей відповідних Законів України про Державний бюджет на 2005-2006 роки, які є чинними.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов в частині стягнення недоплаченої суми
одноразової грошової допомоги за 2005-2007 роки підлягає задоволенню
виходячи із наступного:

Судом встановлено, що
позивач є учасником війни, що підтверджується свідоцтвом серії В-IV № НОМЕР_1 видане
18.12.2003 року ( а.с. 4).

Дані правовідносини регулюються ч. 5 ст. 14
Закону України “ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова
допомога у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком.

- Рішенням Конституційного Суду
України від 01.12.2004 р. № 20-рп/2004 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення статті 44 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2004 рік», якими встановлено, що у 2004 році виплата щорічної
разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" № 3551-ХІІ від 22.10.1993 року із змінами і доповненнями
здійснюється в меншому розмірі, чим передбачено цим законом;

- частиною 3 статті 22 Конституції України встановлено,
що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод;

- проаналізувавши рішення Конституційного Суду України
від 01.12.2004 р. №
20-рп/2004, яким визнано неконституційними положення статті 44 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2004 рік»,
частину 3 статті 22 Конституції України, та враховуючи те, що право на отримання разової грошової допомоги,
передбаченої Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не залежить від
розміру доходів отримувача чи наявності фінансування з бюджету, а має
безумовний характер, суд прийшов до висновку, що необхідно
задовольнити вимоги стосовно виплати
недоплаченої щорічної грошової допомоги за 2005-2007 роки, оскільки, Верховна Рада України,
приймаючи Закон України «Про Державний бюджет України 2005 рік», Закон України «Про Державний бюджет України 2006 рік» та Закон України «Про
Державний бюджет України 2007 рік», знову обмежила соціальне право громадян, закріплене Законом
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на отримання
разової грошової допомоги до 5
травня при наявності рішення Конституційного Суду України з аналогічного
питання, застосувавши до спірних правовідносин у даній частині ч.7 ст. 9 КАС України, згідно якої: у разі відсутності
закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює
подібні правовідносини ( аналогія закону);

-
мінімальна пенсія за віком на 2005 рік встановлена в розмірі прожиткового
мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, що
передбачено Законом України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2005 рік», у
розмірі 332,00 грн., тому недоплата за 2005 рік, яка підлягає стягненню на
користь позивача, складає 946,00
грн. (332,00 х 3= 996,00 - 50 = 946 грн.);

-
мінімальна пенсія за віком на 2006 рік встановлена в розмірі прожиткового
мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, що
передбачено Законом України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2006 рік» у
розмірі 350 грн. з 1 січня 2006 року та у розмірі 359 грн. з 1 квітня 2006
року, тому недоплата за 2006 рік, яка
підлягає стягненню становить 1027 грн. (
359 х 3 = - 50 = 1 027 грн.),

- мінімальна пенсія на 2007 рік встановлена у розмірі 410
гривень, тому недоплата за 2007 рік становить 1175 грн (410 х 3 = 1230 - 55 =
1175 грн) (Закон України «Про Державний бюджет на 2007 рік № 489-V від 19.12.2006
року).

- в частині стягнення недоплаченої одноразової допомоги
із відповідача Головного управління праці та соціального захисту
населення Черкаської обласної державної адміністрації, підлягає задоволенню
виходячи із наступного:

- постановами Кабінету Міністрів України від 11.04.2002
рік № 486 „Про забезпечення виплати у 2002 році разової грошової допомоги,
передбаченої Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” та від 31.03.2003 р. №
425 „Про забезпечення виплати у 2003 р. разової грошової допомоги, передбаченої
Законом України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”, а також ст. 17-1 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що виплата разової грошової допомоги
здійснюється органами праці та соціального захисту населення, яке є
відповідачем за даним позовом;

- даний обов'язок вказаних відповідачів також підтверджується п. 4 Типового положення про головне
управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської
державної адміністрації і управління праці та соціального захисту населення
Севастопольської міської державної адміністрації, затвердженого постановою
Кабінету міністрів України від
29.09.2000 року № 1498, згідно якого у 2004 - 2006 роках управління
проводило роботу з надання адресної соціальної допомоги і підтримки
малозабезпеченим громадян, у тому числі інвалідів; здійснювало контроль за
правильністю і своєчасністю призначення та виплати соціальних виплат і
допомоги, проведення інших заходів соціального захисту населення;
здійснювало керівництво і контроль за роботою відповідних підрозділів з
нарахування та виплати соціальних виплат і допомоги. Вищезазначені функції
закріплені за головним управлінням парці та соціального захисту населення і
сьогодні - постановою Кабінету Міністрів
України від 30.05.2007 року № 790;

- крім
цього, обов»язок відповідача Головного управління праці
та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації здійснити нарахування та провести виплату
вказаних сум підтверджується
їх запереченням та запереченнями інших відповідачів;

- в
частині стягнення недоплаченої одноразової допомоги із відповідачів - Центру
по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної
державної адміністрації підлягає задоволенню, так як виплата
проводиться через Центр
по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної
державної адміністрації, що корегує безпосередньо Головне
управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної
державної адміністрації, а тому вони є належними відповідачами у справі.

Вказані виплати перераховуються Центром, суд вважає , що Центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Черкаської обласної державної
адміністрації здійснити їх перерахування позивачу;

Крім цього, Монастирищенським районним судом 18.10.2007 року постановлено
рішення у справі № 2а-27/07 за позовом
ОСОБА_2до управління праці та соціального захисту населення Монастирищенської
райдержадміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської
облдержадміністрації, Головного управління праці та соціального захисту
населення Черкаської облдержадміністрації про стягнення разової грошової
допомоги. Позов задоволено в повному обсязі. Рішення суду станом на день
розгляду справи набрало законної сили.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини, а тому суд вважає, що позов обґрунтований
підтверджений доказами та підлягає до задоволення.

- суд вважає твердження відповідачів
про пропуск позивачем строку звернення до суду за 2005-2007 роки є
безпідставними, так як ст.99 КАС України передбачає не лише річний термін
звернення із адміністративним позовом, але і в строки, встановлені іншими
законами, яким є ст.257 ЦК України, яка підлягає застосуванню при вирішенні
майнових спорів.

Сторони звільнені від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 55, 64 Конституції України, Законом України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ із змінами і доповненнями, Рішенням Конституційного Суду України від
01.12.2004 р. № 20-рп/2004, Рішенням Конституційного Суду
України від 9.07.2007 року № 6 - рп/2007,
ст.ст.
7, 8, 9,10, 11, п.1) ч.1
ст.17, 72, ст. 99, ст. 100, 104-106, ч.4 ст.
128, 158-163, 185-186 КАС України, Постановою
Кабінету Міністрів України від
29.09.2000 року № 1498 “Про затвердження типових положень про головне
управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської
державної адміністрації і управління праці та соціального захисту населення
Севастопольської міської державної адміністрації і про управління праці та
соціального захисту населення районної, районної у містах Києві та Севастаполі
державної адміністрації”, Постановою Кабінету Міністрів України № 790
від 30.05.2007 року “Про затвердження типових положень про Головне
управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської,
управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської і
про управління праці та соціального захисту населення районної, районної у мм.
Києві та Севастаполі державної адміністрації”, суд

п о с т
а н о в и в :

Позов задоволити у повному обсязі.

Стягнути з Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та
соціального захисту населення Черкаської
обласної державної адміністрації, Головного
управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної
державної адміністрації на користь ОСОБА_1в задоволенні позовних вимог до
управління праці та соціального захисту
населення разову грошову допомогу за 2005-2007 роки в сумі 3
148 гривень 00 коп., з яких за 2005 рік -
946 грн. 00 коп. ( 332 х 3 - 50 ), за 2006 рік - 1027 грн. 00 коп. ( 359,00 х 3 - 50 ), за 2007 рік -1175 грн. ( 410 х 3 -
55 ).

Заяву
про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії
повного тексту постанови через Монастирищенський районний суд до
Київського апеляційного
адміністративного суду .

Апеляційну скаргу на
постанову суду може бути подано протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до Київського
апеляційного адміністративного суду через Монастирищенський районний
суд.

Постанова суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано.

Суддя Н.В. Мазай