Справа № К-10188/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Горбатюка С.А.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від
06 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 квітня 2007
року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністра внутрішніх справ України,
треті особи: Президент України, Прем'єр-міністр України, Генеральний прокурор
України, голова комітету Верховної Ради України з питань правової політики,
голова комітету Верховної Ради України з питань законодавчого забезпечення
правоохоронної діяльності, голова комітету Верховної Ради України з питань
боротьби з організованою злочинністю і корупцією про визнання неправомірною
бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

встановила:

В листопаді 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача в якому просив
визнати неправомірною бездіяльність останнього в частині неналежного контролю
за діями підлеглих з числа співробітників УМВС України у Волинській області,
причетних до утисків та дискримінації позивача. Просив суд зобов'язати
відповідача та його підлеглих у відповідності до положень чинного
законодавства, зокрема КПК України, виконати всі без винятку приписи
прокуратури і суду та прийняти рішення щодо порушення кримінальних справ,
вчинивши обумовлені законом процесуальні дії. Також просив шляхом винесення
окремих ухвал на адресу УМВС України у Волинській області вказати про
неприпустимість ігнорування обов'язків, покладених на співробітників органів МВС
України всіх рівнів та на адресу МВС України - про нагальну потребу проведення
відповідних процедур на предмет виявлення відповідності займаним посадам,
кваліфікації всіх без винятку винних осіб, стягнувши з відповідача моральну та
матеріальну шкоду.

Рішенням Печерського районного суду
м. Києва від 06 грудня 2006 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
м. Києва від 18 квітня 2007 року, позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто
позивачеві на підставі п.6 ч.3 ст. 108 КАС України у зв'язку з порушенням ним правил
територіальної підсудності.

Посилаючись на порушення судами
обох інстанцій норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 звернувся до
Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить
ухвалені по справі судові рішення скасувати, а справу направити на новий
розгляд до окружного адміністративного суду м. Києва.

Заслухавши суддю-доповідача,
проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС
України, адміністративні справи з приводу оскарження правових актів
індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень,
які стосуються інтересів конкретної особи, вирішуються адміністративними судами
за місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, позивачем оскаржуються дії відповідача, як суб'єкта владних
повноважень, які стосуються інтересів самого позивача.

Також встановлено, що ОСОБА_1
проживає в м. Луцьку, у зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що зазначені обставини унеможливлюють
пред'явлення даного позову за місцезнаходженням відповідача та в порядку п.6
ч.3 ст. 108 КАС України повернув позовну
заяву ОСОБА_1

З урахуванням викладених фактів,
судом апеляційної інстанції було зроблено вірний висновок про те, що рішення
районного суду є правильним і таким, що відповідає вимогам процесуального
законодавства.

Доводи касаційної скарги зазначені висновки суду не
спростовують та зводяться до
незгоди з ними.

Відповідно до ч.3 ст. 2201 КАС України, суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2201,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а
ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 06 грудня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 18 квітня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає, крім випадків,
передбачених ст. 237 КАС України.

Судді: