Справа № 22-а-652/2008
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2008-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Справа№22-а-652/08
(№ 22-а-2955/2007)
Головуючий 1 інстанції:Андрієнко Г.В.
49 Доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня
2008 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Філатова Ю.М.

Суддів Шевцової Н.В.,
Водолажської Н.С.

за участю

секретаря Волошиної Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в м.Харкові
адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління праці та
соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації на постанову Октябрського районного суду м.
Полтави від 26.06.2007 року по справі №2а-214/07

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління праці та соціального
захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації

3 особи: Міністерство фінансів України

Державне казначейство України

про стягнення суми-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської
обласної державної адміністрації, треті особи Міністерство фінансів України,
Державне казначейство України, в якому просив суд стягнути з відповідача на
його користь заборгованість по сплаті щорічної разової грошової допомоги в сумі
4814,15 гривень.

Постановою Октябрського районного суду
м.Полтави від 26.06.2007 року позов задоволено. Стягнуто з Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації на
користь ОСОБА_1 недоплачену одноразову грошову допомогу
за 2004-2006 роки в сумі
4814,15 грн. Стягнуто з
Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації на користь держави судовий збір в сумі 51 грн.

Відповідач не погодившись із постановою
суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної
інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою в
позові відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги
відповідач посилається на порушення норм матеріального та процесуального права,
а саме ч.2 ст.99 КАС України, ч.3 ст.28 Закону України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування”, постанови Кабінету Міністрів України №1 від 03.01.2002
року «Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету», ст.4 та п.5 ст.51 Бюджетного кодексу України та постанови
Кабінету Міністрів України №177 від 18.02.2004 року „Про забезпечення щорічної
виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.

Позивач надав заперечення на апеляційну
скаргу, в яких посилаючись а законність та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу відповідача без
задоволення.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом війни 3 групи. Протягом
2004-2006 р. ОСОБА_1 отримав щорічну грошову допомогу у розмірі 670 грн, в тому
числі в 2004 році - 130 грн, в 2005 році - 270 грн, в 2006 році - 270 грн.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що позивач отримав одноразову допомогу у меншому
розмірі, ніж
встановлено ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту " та недоотримав
за 2004-2006 рр. - 4814,15 грн. При цьому суд зазначив, що реалізація позивачем права на отримання коштів
згідно вказаного вище закону не може
бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Також, суд поновив позивачеві строк звернення до суду із
позовом, виходячи з того, що раніше
згідно ЦК України до введення в дію КАС України строк звернення до суду складав 3 роки.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом вірно встановлено, що позивач є
інвалідом війни 3 групи, що підтверджено посвідченням НОМЕР_1(а.с.8).

Статтею 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту„ передбачено, що щорічно до 5 травня інвалідам
війни 3 групи виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних
пенсій за віком.

Згідно довідки управління праці та
соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації
№01-3818 від 08.05.2007 року (а.с.13-15) позивачу було виплачено щорічну разову
допомоги до Дня Перемоги відповідно до Законів України „Про державний бюджет на
2004 рік”, „Про державний бюджет на 2005 рік”, „Про державний бюджет на 2006
рік”, у 2004 році - 130 грн, у 2005 році - 270 грн, у 2006 році - 270 грн.

Рішенням Конституційного Суду
України від 01.12.2004 року №20-рп2004 визнано таким, що не відповідають
Конституції України (є неконституційними), положення статті 44 Закону України
„Про державний бюджет на 2004 рік”, якими встановлено, що у 2004 році виплата
щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту„ здійснюється інвалідам війни 3 групи у розмірі
130 гривень.

Таким чином, колегія суддів, вважає,
що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позов щодо виплати
недоплаченої щорічної грошової допомоги за 2004 рік, оскільки вказаним рішенням
Конституційного Суду України визнано неконституційним встановлені Законом
України „Про Державний бюджет на 2004 рік” обмеження виплати інвалідам війни 3
групи стосовно отримання ними разової грошової допомоги до 5 травня.

Частиною 3 статті 22 Конституції
України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Проаналізувавши рішення
Конституційного Суду України від 01.12.2004 року за №20-рп2004, яким визнано
неконституційним положення статті 44 Закону України „Про Державний бюджет
України на 2004 рік”, частину 3 статті 22 Конституції України, та враховуючи
те, що право на отримання разової грошової допомоги, передбаченої Законом
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” не
залежить від розміру доходів отримувача чи наявності фінансування з бюджету, а
має безумовний характер, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої
інстанції обґрунтовано дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог
стосовно виплати недоплаченої щорічної грошової допомоги за 2005-2006 р.р.,
оскільки Верховна Рада України, приймаючи Закони України „Про Державний бюджет
України на 2005 рік”, „Про Державний бюджет України на 2006 рік”, знову обмежує
соціальне право громадян, закріплене Законом України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”, на отримання разової грошової допомоги
до 5 травня при наявності рішення Конституційного Суду України з аналогічного
питання.

Кодекс адміністративного судочинства
України набрав чинності з 01.09.2005 року, позивач звернувся до суду з позовом
17.04.2007 року.

До набрання чинності КАС України
строки позовної давності були встановленні ЦК України та складали три роки.

Отже, суд обґрунтовано зазначив, що
позивач звернувся до суду у межах строку позовної давності та строку звернення
до суду з позовом.

Таким чином, колегія суддів, підтверджує, що при прийнятті судового
рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних
висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги виводів суду
не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління праці та соціального захисту
населення Полтавської обласної державної адміністрації - залишити без
задоволення, а постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 26.06.2007
року по справі №2а-214/07 -без змін.

Ухвала набирає чинності з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця з дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
(підпис) Ю.М.Філатов

Судді: (підпис) Н.В. Шевцова

(підпис) Н.С.Водолажська

З ОРИГІНАЛОМ
ЗГІДНО:

Суддя

Харківського
апеляційного

адміністративного
суду Н.В.Шевцова