Справа № 22а-861/2008
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2008-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-ій інстанції Івашкович
І.І. Справа 22а-861/08
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської обл. №2п-2148/07 Рядок статзвіту 49
Доповідач: Багрій В.М.
У Х В А Л А

Іменем України

03 березня 2008 року

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - Багрія В.М.,

суддів: Обрізка І.М., Онишкевича Т.В.,

при секретарі: Фацієвичу М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області від 14 червня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України в
Закарпатській області про перерахунок
призначеної пенсії,

в с
т а н о в и л а :

В грудні 2006р. ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до головного управління Пенсійного фонду України в м. Ужгороді Закарпатської
області про перерахунок призначеної йому пенсії.

Просив зобов'язати відповідача перерахувати та
виплатити йому пенсію, з врахуванням: щомісячної 100% надбавки встановленої Указом
Президента України від 23 лютого 2002 року №173 "Про посилення соціального
захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів
внутрішніх справ",

щомісячної надбавки в
розмірі 90% за безперервну
військову службу у Збройних Силах України, встановлену Указом Президента України від 05
травня 2003 року №389/2003 "Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил
України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби
України та Управляння державної
охорони України за безперервну службу";

щомісячної премії в
розмірі 33,33 % за підтримання бойової готовності і бездоганне виконання
службових обов'язків, передбачені
розділом 34 Положення про порядок виплати грошового забезпечення
військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 05 березня 2001 року
№75;

щомісячної надбавки за доступ до державної таємниці
у розмірі 15 % у відповідності до
займаної посади з моменту звільнення до 19.06.1993 року.

Посилався на те, що відповідач, порушивши вимоги
чинного законодавства, не доплачував йому пенсію з моменту
його звільнення з військової служби - 19.06.1993 року, тому просив його позовні
вимоги задоволити, зобов'язати відповідача здійснити перерахунок пенсії з врахуванням
зазначених надбавок та виплатити її в повному розмірі.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області від 14червня 2007 року ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено.

З постановою суду першої інстанції не погодився
позивач, подавши на неї апеляційну скаргу, в якій зазначив, що суд першої інстанції,
відмовляючи йому в позові, допустив порушення норм матеріального права, не
прийняв до уваги нормативно-правових актів, наведених в позовній заяві, які
дають йому право на перерахунок пенсії та прийняв незаконну постанову про
відмову в задоволенні позову.

Просить скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду від
14 червня 2007 року та прийняти нову постанову про задоволення позову.

Вислухавши суддю - доповідача, представника головного управління Пенсійного
фонду України в Закарпатській області, яка просить апеляційну скаргу відхилити,
а постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про
те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 - військовослужбовцю Збройних Сил
України, з 09.08.1993 року, в зв'язку зі звільненням в запас, призначено
пенсію за вислугу
років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб"
від 09.03.1992р. N2262 XII.
(далі Закон)

Відповідно до ст. 43 Закону України
№2262-ХП (в редакції, що діяла до

2005 року, в заробіток (грошове забезпечення) при
обчисленні пенсій особам

офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової
служби за контрактом враховувалися відповідні оклади за посадою, військовим чи
спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене
звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби в порядку і розмірах, що
визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 постанови Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 року N393 "Про порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби і військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" встановлено, що пенсії
особам зазначеної категорії військовослужбовців обчислюються із суми грошового
забезпечення, що виплачується їм на день звільнення з військової служби.

Відповідно до п. 3 статті
63 Закону України №2262-ХІІ (в редакції до 2005 року) призначені
військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей
пенсії перераховуються з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій
військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Правильно застосувавши
наведені норми закону, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку
про те, що

щомісячні надбавки
військовослужбовцям, встановлені Указом Президента України від 23 лютого 2002 року N173 "Про
посилення соціального захисту військовослужбовців" у розмірі 100%, Указом Президента України від 5
травня 2003 року N389 "Про
надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Державного комітету у справах охорони державного кордону України та
Управління державної охорони України; за безперервну службу" у розмірі до 90% не є
підвищенням грошового забезпечення, з якого позивачу нарахована пенсія, а новими видами
грошового забезпечення, яких позивач під час служби
в Збройних Силах України не отримував, оскільки був звільнений з військової служби в запас до їх
запровадження, тому дія вищезазначених Указів на нього не поширюється.

За таких обставин
зазначені надбавки не могли бути враховані позивачеві при призначенні йому пенсії.

Досліджуючи обставини
справи, пов'язані з вимогами позивача щодо врахування в розрахунок пенсії премії в розмірі 33,3%, суд першої інстанції
встановив, що позивач її не отримував на момент звільнення на пенсію, оскільки був звільнений з
військової служби в 1993 році, а зазначене преміювання військовослужбовців
здійснювалось на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 року №829 "Про грошове
забезпечення військовослужбовців»,
тому вона відповідно до вищенаведених норм законодавства не може бути врахована в розрахунок
пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року N 452
"Про упорядкування додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців", якою
затверджені додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, визначено,
що премія, яка виплачується військовослужбовцям, не віднесена до додаткових
видів грошового забезпечення,

В зв'язку з цим суд першої інстанції прийшов
до правильного висновків про те, що така премія не могла бути врахована
позивачу при нарахуванні пенсії.

Пленумом Верховного Суду України
(постанова N 4 від 15 квітня 2005 року "Про окремі питання застосування судами законодавства про пенсійне
забезпечення
військовослужбовців (крім військовослужбовців
строкової служби),
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб") дано
роз'яснення про те, що законодавством з питань пенсійного забезпечення, яке діяло до
1 січня 2005 року, не передбачено можливості перерахунку раніше
призначених пенсій у зв'язку із запровадженням після звільнення військовослужбовців
та осіб, котрі мають право на пенсію згідно із Законом України "Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", нових щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення, яких вони не отримували під
час служби, а також премій.

Закон України
"Про внесення змін до
статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб",
який набув чинності з 1 січня 2005 року, не має зворотної сили, тому вимоги щодо
перерахунку пенсії з урахуванням запроваджених після звільнення зі служби нових щомісячних видів грошового забезпечення та премій за минулий
час, тобто до 1 січня 2005 року, задоволенню не підлягають.

Суд першої інстанції, повно
встановивши обставини справи, належно оцінивши докази, правильно застосувавши
норми матеріального та процесуального права, ухвалив законну постанову про
відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, підстав для скасування якої і
задоволення апеляційної скарги колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги в частині
протилежного не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду
першої інстанції, не відповідають нормам матеріального права, тому підставою
для задоволення апеляційної скарги бути не можуть.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

у х в а л и л а
:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської
області від 14 червня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала протягом
одного місяця може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду
касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М.Багрій

Судді :
І.М.Обрізко

Т.В.Онишкевич