Справа № 2а-415/2008
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2008-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №
2а-415/08

“08”
лютого 2008 року м. Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого
- судді Зінченко А.В.,

За участю
секретарів - Пономарьовій Ю.А., Ус Л.М.,

За участі
представників сторін:

Позивача ОСОБА_2., ОСОБА_3

відповідача Горлова М.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ФО-П ОСОБА_1
до Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті у Харківській області про визнання протиправним постанови № 006580
від 28 серпня 2007 року про накладення фінансових санкцій, -

встановив :

Позивачка, ФО-П ОСОБА_1, звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Головтрансінспекції Міністерства транспорту та зв'язку
України та Територіального управління Головтрансінспекції у Харківській області
в якій просила суд визнати протиправною
постанову № 006580 від 28 серпня 2007 року про накладення фінансових санкцій
Харківського територіального управління Головавтотрансінспекції Міністерства
транспорту та зв'язку України та відмінити її.

В обґрунтування позову позивачка вказала, що займається
перевізкою пасажирів мікроавтобусом на маршруті в м. Харкові, згідно ліцензії
НОМЕР_1 від 26.01.2007 року та договору з Головним управлінням ЖКГ Харківського
міськвиконкому. Згідно діючого законодавства, вона повинна була оформлювати на
кожний такий, що заново надходить на маршрут автомобіль ліцензійну картку через
територіальне управління Головавтотрансінспекції. Час оформлення ліцензійної
картки 3-5 днів. Матеріали для отримання ліцензійної картки перевіряє та
комплектує фірма „Харковавтоінформ”, яке знаходиться на одному поверху с
Територіальним управлінням Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті у Харківській області.

24.07.2007 року позивачка з'явилась до Територіального
управління, щоб особисто здати матеріали
для отримання ліцензійної картки, але їй було відмовлено в прийнятті
матеріалів. 14.08.2007 року представнику позивачки також було відмовлено в
прийнятті матеріалів. 18.08.2007 року позивачка відправила матеріали замовленою
кореспонденцією на адресу
територіального управління Головавтотрансінспекції, які надійшли до них
25.08.2007 року та 28.08.007 року відповідач повернув документи позивачці.
Позивачка вважає, що ці дії суперечать ст. 10 Закону України „Про ліцензування
окремих видів господарської діяльності”, а також ст. 7 Закону України „Про
звернення громадян”. 04.09.2007 року позивачка отримала постанову № 006580 від
27.08.2007 року про застосування до неї штрафних санкцій у розмірі 1700 грн. за
відсутність ліцензійної картки. Позивачка вважає постанову незаконною з
наступних підстав: вона три рази зверталась своєчасно, на протязі місяця,
подавала матеріали на оформлення ліцензійних карток, але відповідач їх не
приймав, а також у тексті постанови № 0065580 від 27.08.2007 року не вказано на
який саме автомобіль була відсутня ліцензійна картка. А також позивачка
зазначила, що в Постанові Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року
„Про затвердження порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті”
органом державного контролю на автомобільному транспорті є
Головавтотрансінспекція та її територіальне управління, але на печатці
Харківське територіальне управління називається інакше, та не являється
юридичної особи, і тому не має право накладати штраф.

Позивачка у позові просить признати протиправним постанову № 006580 від
28.08.2007 року Харківського територіального Управління Головтрансінспекції
Міністерства транспорту та зв'язку України та відмінити його.

До судового засідання представником позивачки було подано до канцелярії
суду заяву в якій було змінено позов, а саме виключено з числа відповідачів
Головтрансінспекцію Міністерства транспорту та зв'язку України, так як до неї
не було позовних вимог. Дані зміни були прийняті судом.

В судовому засіданні представники позивачки підтримали
позов в повному обсязі, прохали суд його задовольнити, пославшись на обставини
викладені в позовній заяві, а також додавши що перевірка була проведена
всупереч діючому законодавству, яке регулює проведення перевірок ліцензіатов.

Відповідач надав суду свої письмові заперечення, в яких
повністю заперечує проти позову, прохає суд у його задоволенні відмовити, а
представник відповідача в судовому засіданні прохав суд відмовити у задоволенні
позову в повному обсязі, так як дії відповідача були строго в межах діючого
законодавства.

Суд заслухавши представників
сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

06.08.2007 року в
12-00 державними інспекторами ОСОБА_5та ОСОБА_6, відповідно до графіку
проведення сумісних перевірок автотранспорту затверджених директором транспорту
та зв'язку Харківської міської ради, начальником територіального управління Головавтотрансінспекції
у Харківській області, начальником Управління ДСБЕЗ УМВС України в Харківській
області та начальником УДАІ УМВС України в Харківській області, та згідно
завдання на рейдову перевірку №006571 від 06.08.2007 року, в м.Харкові біля станції
метро «Х.Гора» було проведено перевірку транспортного засобу ГАЗ державний
номер НОМЕР_2, що використовувався позивачем для автомобусних перевезень по
маршруту №222, в результаті якої виявлено порушення вимог законодавства про
автомобільний транспорт, а саме на момент проведення перевірки відсутня
ліцензійна картка, про що складено Акт №014375 проведення перевірки додержання
вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Водій та представник позивачки
ОСОБА_1з даним актом були ознайомлені. Але водій від підпису в акті та наданні
пояснень відмовився.

Факту відсутності на момент здійснення рейдової перевірки у водія
ліцензійної картки сторонами не оспорювалось.

СвідокОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що він 06.08.2007 року працював
перший день на 222 маршруті у позивачки і приблизно в 12-00 його почали
перевіряти посадові особи відповідача разом з працівником ДАІ. Чи була у нього
ліцензійна картка він вказати не зміг, так як він працював перший день, а
всього документів у нього було багато. До того ж під час перевірки був
присутній представник позивачки ОСОБА_3, який в основному і спілкувався з
перевіряючими.

Свідки ОСОБА_5та ОСОБА_6 повідомили суду, що вони відповідно до завдання на
рейдову перевірку №006571 від 06.08.2007 року, в м.Харкові біля станції метро
«Х.Гора» провели перевірку транспортного засобу ГАЗ державний номер НОМЕР_2, що
використовувався ФО-ПОСОБА_1 для автомобусних перевезень по маршруту №222, в
результаті якої виявили порушення вимог законодавства про автомобільний
транспорт, а саме на момент проведення перевірки у водія ОСОБА_4., була
відсутня ліцензійна картка, про що вони склали акт №014375.

27 серпня 2007 року т.в.о. начальника територіального управління Головавтотрансінспеції в Харківській області, в присутності представника
позивачки ОСОБА_3, було розглянуто
правопорушення та винесено постанову про застосування фінансових санкцій
№006580, якою до позивача було застосовано фінансову санкцію у розмірі 1700
грн., за допущене позивачкою порушення.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою
це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний
транспорт», - за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без
оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону,
передбачений штраф у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян
(1700 грн.).

Також передбачено, що від імені центрального органу виконавчої влади з
питань автомобільного транспорту розглядати справи про стягнення у вигляді
штрафів за порушення, викладені у цій статті, мають право посадові особи
урядового органу державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України за № 1190 від 08 вересня 2004 року
утворено Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті як урядовий
орган державного управління у складі Міністерства транспорту та зв'язку та
затверджено положення про Головну державну інспекцію на автомобільному
транспорті.

Відповідно до п. 8 положення про Головну державну інспекцію на
автомобільному транспорті, головна державна інспекція на автомобільному
транспорті для виконання покладених на неї завдань може за погодженням з
Міністром транспорту та зв'язку утворювати територіальні органи.

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку за № 888 від 14 грудня 2005
року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за № 1573/11853 28 грудня
2005 року, затверджено положення про територіальні органи Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті.

Відповідно до п.4 Положення про Головну державну
інспекцію на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.09.2004 №1190, Головавтотрансінспекція, як урядовий
орган державного управління, відповідно до покладених на неї завдань, здійснює
державний контроль за додержанням суб'єктами господарювання, які провадять
діяльність у сфері автомобільного транспорту загального користування, вимог
законодавства про автомобільний транспорт, норм і стандартів, що регулюють
організацію перевезення пасажирів і вантажів.

Згідно п.1 Положення про територіальні органи Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку
України від 14.12.2005 №888 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України
за №1573/11853 від 28.12.2005, основним завданням територіальних управлінь
Головавтотрансінспекції у відповідному регіоні є здійснення державного контролю
за дотриманням суб'єктами господарювання усіх форм власності вимог
нормативно-правових актів, стандартів і норм перевезення вантажів і пасажирів
автомобільним транспортом загального користування, а також здійснення
державного контролю за суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у
сфері автомобільного транспорту загального користування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний
транспорт», автомобільний перевізник, це фізична або юридична особа, яка
здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи(та)
вантажів транспортними засобами.

Статтею 3 цього Закону встановлено, що цей Закон регулює відносини між
автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами
виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками
транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами -
суб'єктами підприємницької діяльності автомобільного транспорту та безпеку
перевезень.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що урядовий орган
державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті здійснює,
крім іншого, державний контроль за недопущенням надання послуг з перевезення
пасажирів автомобільними перевізниками, які не одержали відповідної ліцензії та
ліцензійних карток на транспортні засоби, що при цьому використовуються.

Державному
контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних
перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів на території
України.

Державний контроль
автомобільних перевізників здійснюється

шляхом проведення планових, позапланових і рейдових
перевірок.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про автомобільний
транспорт», автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і
пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному
транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких
виконуються пасажирські перевезення. Зокрема, документами
для нерегулярних пасажирських перевезень є:

для автомобільного
перевізника - ліцензія,
документ, що засвідчує використання
автобуса на законних
підставах, інші документи, передбачені законодавством
України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на
транспортний засіб, ліцензійна картка,
дорожній лист, договір
із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно Порядку здійснення держаного контролю на автомобільному транспорті,
затвердженого постановою КМУ від 08.11.2006 року №1567, рейдова перевірка
додержання суб'єктом господарювання вимог законодавства та інших
нормативно-правових актів щодо забезпечення безпеки перевезень автомобільним
транспортом здійснюється на підставі щотижневого графіка. Графік проведення
рейдових перевірок складається

територіальним управлінням Головавтотрансінспекції з урахуванням стану
аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного
рівня транспортного обслуговування в окремих
регіонах, інформації про
діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, та інших обставин.
Щотижневий графік складається з
урахуванням проведення рейдових
перевірок не частіше ніж один раз на квартал.

Під час проведення рейдової перевірки крім
іншого перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів,
на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом. Рейдова
перевірка проводиться групою посадових осіб у кількості не менш як дві особи відповідно до завдання на перевірку.
Строк проведення рейдової перевірки не
перевищує трьох днів.

Твердження позивачки та її представників в судовому засіданні, що
ліцензійна картка була відсутня через те що відповідач всупереч вимогам Закону
її не видавав не може бути прийняті судом, так як предметом розгляду судом є
дії відповідача щодо застосування фінансових санкцій на позивачку, а не
незаконність дій відповідача щодо не видачі ліцензійної картки на перевіряє мий
транспортний засіб.

Посилання позивачки на те, що перевірка була проведена незаконно, всупереч
вимогам Закону України «Про ліцензування певних видів господарської
діяльності», також не може бути взято до уваги судом, так як перевірка
відповідачем була проведена відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про
автомобільний транспорт» та Порядку здійснення держаного контролю на
автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМУ від 08.11.2006 року
№1567.

Таким чином судом не встановлено будь-яких протиправних дій відповідача
щодо проведення рейдової перевірки автобусу позивачки та протиправності
оспорюваної в суді постанови № 006580 від 28 серпня 2007 року, винесеної т.в.о.
начальника територіального управління
Головавтотрансінспеції в Харківській області,
а тому суд у задоволенні позову повинен відмовити.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 160, 161, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ФО-П ОСОБА_1 до Територіального управління
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Харківській області
про визнання протиправним постанови № 006580 від 28 серпня 2007 року про
накладення фінансових санкцій - відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або у строк встановлений ч.5 ст.186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом,
постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Постанова в повному обсязі виготовлена 13
лютого 2008 р.

Суддя А.В. Зінченко