Справа № 2-а-824/2007
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2007-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-824/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„10”
грудня 2007р.
м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд

в особі головуючого судді

Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання представника
позивача: представника відповідачів:

Минько Н.З. ОСОБА_4. Симонець Н.П.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1до
Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті у Рівненській області, територіального управління Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті в м. Києві про визнання дії відповідачів неправомірними,
визнання постанови № 040005 від 04.06.2007 р. незаконною та не чинною, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
- ОСОБА_1звернувшись до суду просить визнати дії управління Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті в м. Києві щодо проведення перевірки з питань дотримання
вимог автомобільного законодавства - неправомірними, а постанову № 040005від
04.06.2007 року про застосування до нього фінансової санкції - незаконною та
скасувати.

В
судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги.
Пояснив суду, що здійснює нерегулярні пасажирські перевезення, під час
проведення перевірки 27.04.2007 року у нього був весь пакет необхідних
документів, перелік яких закріплений ст. 39 Закону України „Про автомобільний
транспорт”, про що свідчать додані до позовної заяви документи. Крім того, позивач вказує, що під час
наведеної перевірки суб'єктом владних повноважень надавалося завдання на
перевірку, однак в ньому не було вказано, що перевіряється саме він. Таким
чином суб'єкт
владних повноважень не мав права здійснювати відносно нього перевірку.

В судовому засіданні представник
відповідача позов не визнала. Пояснила суду, що 27 квітня 2007 року у
автотранспортному засобі ОСОБА_1 здійснено рейдову перевірку на предмет
дотримання законодавства про автомобільний транспорт під час виконання
перевезень пасажирів. Перевірку здійснювали посадові особи територіального
управління Головавтотрансінспекції в м. Києві. За результатами перевірки
складено акт, в якому відмічено порушення, що
були виявлені. Зокрема, згідно дорожнього листа ОСОБА_2 здійснював
нерегулярні пасажирські перевезення за маршрутом Рівне-Київ-Рівне без
оформлення договору із замовником транспортних послуг, наявність якого
передбачає ст. 39 Закону України „Про автомобільний транспорт”. Крім того, як
вказує відповідач, незрозумілим є той факт, що у дорожньому листі вказаний
маршрут Рівне-Київ-Рівне, а договори укладені із замовником транспортних послуг
(ті договори, що долучені до адміністративного позову) на два маршрути
Рівне-Київ та Київ-Рівне, а відтак
просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази у справі, суд, дійшов висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

При цьому суд виходив з наступного.

На виконання Закону України «Про автомобільний транспорт»
(далі - Закон) Кабінет Міністрів України 08 листопада 2006 року прийняв
постанову за номером 1567, якою затвердив
Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок). Порядок визначає процедуру проведення планової,
позапланової та рейдової перевірок. Додатком 1 до
Порядку є форма завдання на перевірку, яке видається керівником органу державного контролю на проведення відповідної перевірки.
Форма цього завдання є єдиною для проведення як планової, позапланової так і
рейдової перевірки.

Згідно п. 14
Порядку рейдова перевірка транспортних засобів проводиться на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах, автовокзалах,
автостанціях, автобусних зупинках, місцях
посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів. Варто
відмітити, що законодавство передбачило
проведення рейдової перевірки у транспортних засобах всіх суб'єктів
господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України (п. 2 Порядку), це - транспортні
засоби суб'єктів господарювання, що здійснюють
регулярні пасажирські перевезення, транспортні засоби, суб'єктів господарювання, що здійснюють нерегулярні пасажирські
перевезення, транспортні засоби суб'єктів
господарювання, що здійснюють вантажні перевезення, транспортні засоби суб'єктів господарювання, що здійснюють перевезення пасажирів
та їх багажу на таксі.

Крім рейдової перевірки, орган контролю може здійснити як
планову так і позапланову перевірки, які
проводяться за місцезнаходженням суб'єкта господарювання. Форма завдання на
перевірку є єдиною для всіх видів перевірок. Однак форма актів, які складаються
за результатами цих перевірок - різна. Якщо за результатами планової та
позапланової перевірок складається акт згідно з додатком 2 до Порядку, і цей
акт має назву: Акт перевірки дотримання суб'єктом господарювання вимог законодавства
про автомобільний транспорт, то за результатами
рейдової перевірки складається акт згідно з додатком 3 до Порядку; цей акт має назву: Акт проведення перевірки
додержання вимог законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. В акті, який складається за
результатами планової чи позапланової перевірок, чітко визначено, що відповідно
до завдання на перевірку посадові особи провели
перевірку дотримання суб'єктом господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт, а в акті, що складається за
результатами рейдової перевірки зазначено, що
посадові особи проводять перевірку транспортного засобу, який належить
відповідному суб'єкту господарювання. При цьому в акті вказується ділянка
дороги, маршрут, автостанція і т.д., тобто місце де в даний час проводиться ця
перевірка.

Одним з важливих аспектів рейдової перевірки є те, що
відповідно до п. 19 Порядку термін такої
перевірки становить від 3-х до 5-ти днів.

Крім того, одним із завдань Головавтотрансінспекції (ст.6
Закону) є здійснення державного контролю за недопущенням
надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільними перевізниками, які не одержали відповідної
ліцензії та ліцензійних карток на транспорті
засоби, що при цьому використовуються, який здійснюється на автостанціях, автобусних зупинках, у місцях посадки та висадки
пасажирів і т.д.

Таким чином, системний аналіз положень Порядку, який
прийнято на виконання вимог Закону
свідчить про те, що позиція позивача відносно процедури проведення рейдової
перевірки, зокрема, оформлення завдання на проведення такої перевірки, повністю
суперечить вимогам законодавства України в галузі
автомобільного транспорту.

27 квітня 2007 року інспекторами територіального
управління Головавтотрансінспекції в м. Києві виявлено порушення
Закону, зокрема, при здійсненні нерегулярних
пасажирських перевезень у водія автобуса, що належить позивачу не було договору
із замовником транспортних послуг, що
підтверджується актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом № 041548 від 27.04.2007 року.

У відповідності до ст.1 Закону України „Про автомобільний
транспорт” нерегулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів
автобусом, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового
договору на кожну послугу, в якому визначають маршрут руху, дату та час
перевезень, інші умови перевезень та форму оплати послуги, або перевезення за
власний кошт;

Документи для
нерегулярних пасажирських перевезень у відповідності до ст.39 Закону „Про
автомобільний транспорт” складають:

для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що
засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи,
передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії,
реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист,
договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно ст. 1 Закону „автобусний
маршрут - шлях проходження автобуса між початковим та
кінцевим пунктами з визначеними місцями на дорозі для посадки (висадки) пасажирів". У дорожньому листі від
27.04.2007 р. вказаний автобусний маршрут
„Рівне-Київ-Рівне". До адміністративного позову,
позивач долучив договір із замовником транспортних послуг на маршрут
Київ-Рівне № 268 від 27 квітня 2007 року та договір № 267 від 27 квітня 2007
року. Замовником по даних договорах є ОСОБА_3 Суд, не приймає дані договори, як
належний та допустимий доказ так як в дорожньому листі вказаний маршрут
Рівне-Київ-Рівне, а договори укладені із одним і тим самим замовником на
два маршрути.

На
підставі викладеного керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В
задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Постанова
може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через
суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Cуддя
І.С.Чалий