Справа № 2А-293/2007
Суддя: Музичук Н.Ю.
Дата ухвалення: 2007-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 A-293/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2007
року Рівненський міський
суд Рівненської області

в складі:

головуючого - Музичук Н. Ю.

при секретарі - Хоменчук С.М.

за участю представника позивача ОСОБА_2. представника відповідача Іванусь Л.Т.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Рівне справу за позовом ОСОБА_1до
управління Пенсійного фонду України в м. Рівне, третя особа Головне управління
Пенсійного фонду України в Рівненській області, про визнання відмови
неправомірною, такою, що порушує конституційне право на рівність перед законом,
зобов"язання проведення перерахунку пенсії з моменту звернення,-

встановив:

25 Грудня 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд із позовом до управління
Пенсійного фонду України в місті Рівному про визнання відмови неправомірною,
такою, що порушує конституційне право на рівність перед законом та
зобов"язання здійснення перерахунку пенсії з моменту звернення.

В заяві вказував, що після призначення пенсії по віку 28 серпня 2001 року
він продовжував працювати. Перебуваючи на пенсії, пропрацював сім місяців і три
дні - із 01.01.2004 по 03.08.2004 року зі сплатою страхових внесків за
відповідний період. Останній раз йому здійснено перерахунок призначеної пенсії
в 2004 році, яку він отримує по даний час. Від знайомих і зі змісту спільного
листа Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду
України від 23.03.2006 року №268/0/7-06 і 3470/02-20, яким було роз"яснено
положення п.4 ст.42 Закону України №11058-ІУ„Про загальнообов"язкове
державне пенсійне страхування", стало відомо, що громадянин, який працював
після призначення пенсії, має право на перерахунок пенсії з урахуванням стажу
та заробітної плати після призначення пенсії. Відповідно, він має право на
перерахунок призначеної пенсії, оскільки після призначення пенсії працював ще
сім місяців і три дні. Водночас після останнього перерахунку його пенсії, що
був здійснений управлінням пенсійного фонду України /далі УПфУ/ в м. Рівне,
минуло більше двох років. У зв"язку з цим, 31 жовтня 2006 року він
звернувся в управління Пенсійного фонду України в м. Рівне із проханням зробити
перерахунок пенсії на підставі п.4 ст.42 Закону України „Про
загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" та спільного листа
Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України
від 23.03.2006 року №268/0/7-06 і 3470/02-20. Проте, 14 листопада 2006 року
управління відмовило йому в проведенні перерахунку пенсії по тій підставі, що
вищенаведений спільний лист відкликано спільним листом Міністерства праці і
соціальної політики та Пенсійного фонду України від 05.07.2006 року
№4463/0/14-06/039, №8683/02-50, 23 Листопада 2006 року він повторно звернувся в
УПфУ в м. Рівне з проханням зробити перерахунок пенсії на підставі та
відповідно до ч.4 ст.42 Закону України №1058-ІУ з урахуванням семи місяців
трьох днів стажу після перерахунку пенсії, проте і на цей мій лист відповідачем
було надано відмову від 01.12.2006 року. Відмову вважає незаконною, оскільки
такою відмовою порушене конституційне право на рівність громадян перед законом,
ст.24 Конституції України, так як громадянам, що звернулись і подали необхідні
документи до відкликання листа було здійснено перерахунок пенсії, відповідно до
вищенаведеного листа. Враховуючи, що норми конституції є нормами прямої дії
/ст. 8 Конституції України/, а відповідно до ст. 5 5 Конституції України,
кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб,
вимушений звернутись до суду за захистом порушеного права.

В своїх запереченнях на позовну заяву відповідач
управління Пенсійного фонду України в м. Рівному не погоджується із вимогами
ОСОБА_1. вказуючи на те, що відповідач правомірно відмовив у здійсненні
перерахунку пенсії позивача, у відповідності до ч.4 ст.42 Закону України „Про
загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", оскільки у
позивача відсутній страховий стаж тривалістю два роки після попереднього
перерахунку пенсії. Враховуючи вимоги ст..24 цього ж Закону, відповідно до
індивідуальних відомостей про застраховану особу, де сума сплачених страхових
внесків із заробітної плати за період з 01.01.2004 по 03.08.2004 року у
позивача є меншою ніж мінімальний страховий внесок, ОСОБА_1. відпрацював 6
місяців 9 днів. Підстави для проведення перерахунку пенсії відсутні.

Із заперечень Головного управління пенсійного фонду
України на адміністративний позов ОСОБА_1. про зобов'язання здійснення
перерахунку пенсії вбачається, що третя особа вважає позовні вимоги безпідставними,
такими, що до задоволення не підлягають.

Позивач ОСОБА_1. та його представник повністю підтримали
позовні вимоги в суді, уточнивши їх в частині зобов'язання відповідача до
проведення перерахунку пенсії на підставі п.4 ст.42 Закону України „Про загальнообов"язкове
державне пенсійне страхування" та спільного листа Міністерства праці та
соціальної політики України та Пенсійного фонду України від 23.03.2006 року
№268/0/7-06 і 3470/02-20, врахувавши стаж роботи сім місяців три дні, отриманий
ним після виходу на пенсію, з моменту його звернення 31.10.2006 року, та
зобов"язання його до проведення перерахунку пенсії на підставі п.4 ст.42
Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування", врахувавши стаж роботи сім місяців три дні, отриманий ним
після виходу на пенсію, з моменту його звернення 23.11.2006 року. Додатково
пояснили, що зупинення в п.26 ч.І ст.71 Закону України "Про державний
бюджет України дії частини 4 ст.42 Закону України №1058-ІУ на 2007 рік та
встановлення в ст. 102 цього ж Закону перерахунку пенсії, відповідно до ч.4
ст.42 Закону України №1058-ІУ, з урахуванням не менше 24 місяців страхового
стажу після призначення /попереднього перерахунку/ пенсії, означає, що таку
норму про перерахунок пенсії, з урахуванням не менше 24 місяців страхового
стажу роботи, було запроваджено Законом України "Про державний бюджет
України", прийнятим ВР України 19 грудня 2006 року, який вступив в дію із
01.01.2007 року. Проте, вищенаведена норма була відсутня на час звернення позивача
до суду за захистом його порушеного права, тому, відповідно до ст. 5 8
Конституції України, застосування її щодо позивача неможливе. Неможливість
застосування чинної з 01 січня 2007 року норми Закону підтверджується змістом
ст. 102 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік" так
і Бюджетним кодексом України. Просять визнати оскаржувану відмову УПфУ в м.
Рівне неправомірною, такою, що порушує конституційне право на рівність перед
законом, зобов"язати це управління провести відповідний перерахунок пенсії
позивача.

Представник управління Пенсійного фонду України в м. Рівне, водночас
представник третьої особи, позовні вимоги ОСОБА_1. не визнала, вважає їх
безпідставними, а оспорену відмову відповідача в проведенні перерахунку пенсії
позивача правомірною. Пояснила, що спільні листи Міністерства праці та
соціальної політики України та Пенсійного фонду України від 23.03.2006 року
№268/0/7-06 і 3470/02-20, на підставі яких помилково проведені перерахунки
пенсій окремих громадян, на які посилається позивач, не можуть бути доказом в
справі, оскільки вони не пройшли державної реєстрації в Міністерстві юстиції
України. У даних листах зазначений лише огляд №9 запитань-відповідей з приводу
застосування Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".
05 Липня 2006 року Міністерство праці та соціальної політики України та
Пенсійний фонд України листом № 4463/0/14-06/039 відкликали огляд №9 запитань і
відповідей. При відмові позивачу у здійсненні перерахунку пенсії за
відпрацьований період менший двох років /шість місяців дев"ять днів/,
відповідач керувався ст. 42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування". Згідно до ч.4 цієї статті, кожний наступний
перерахунок пенсії проводиться не раніш, як через два роки після попереднього
перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Оскільки у
позивача відсутній страховий стаж два роки після попереднього перерахунку, в
здійсненні наступного перерахунку правомірно відмовлено. Роз'ясненням цього
питання Міністерство юстиції

України
за №21-46-915 від 26.07.2006 року підтвердило, що кожний наступний перерахунок
відповідно до ст.42 Закону України „Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування" проводиться лише тоді, коли особа відпрацювала два
роки. Міністерство праці та соціальної політики України у листі
№8548/039/161-06 від 30.08.2006 року підтвердило позицію Міністерства юстиції
України. З метою запобігання різноманітного трактування вищенаведеної норми
Закону, статтею 102 Закону України „ Про державний бюджет України на 2007
рік" конкретно передбачено, що перерахунок пенсії проводиться з
урахуванням не менш ніж 24 місяців страхового стажу після призначення
/попереднього перерахунку/ пенсії. Просить в задоволенні позову відмовити.

Оцінюючи пояснення позивача і представників сторін,
досліджені надані в справі докази, в тому числі матеріали пенсійної справи
позивача № 183068, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Сукупністю досліджених в справі доказів встановлено, що ОСОБА_1. з 28
серпня 2001 року отримує пенсію за віком, останній перерахунок такої пенсії на
підставі його звернення з наданням відповідних документів був проведений із
зарахуванням стажу по 31.12.2003 року, що становить 36 років 9 місяців 17 днів,
заробітної плати за період із 01.01.1970 по 31.12.1974 років, відповідно до
ст.43 Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування". Розмір пенсії позивача із 01.10.2006 року становить 390,19
грн.

На письмові заяви позивача від 31.10.2006 року і від 23.11.2006 року з
приводу проведення наступного перерахунку розміру його пенсії на підставі
спільного листа Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного
фонду України від 23.03.2006 року №268/0/7-06 і 3470/02-20, відповідно до
ч.4ст.42 Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування", у зв"язку з тим, що він працював до 03.08.2004 року і
має 7 місяців три дні стажу після останнього перерахунку його пенсії
відповідачем відмовлено з відповіддю №11630/04, від 14.11.2006 року та №
12158/04 від 01.12.2006 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Зі змісту відмови вбачається, що вона ґрунтується на положеннях ст.42
Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування", якою врегульоване дане питання, оскільки позивач після
попереднього перерахунку не відпрацював 24 місяці /два повні роки/, і з
покликанням на те, що підстави для проведення перерахунку у вигляді роз'яснення
спільним листом Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного
фонду України від 23.03.2006 року №268/0/7-06 і 3470/02-20 відпали, внаслідок
відкликання такого листа, огляду №9 запитань і відповідей вцілому, 05 липня
2006 року листом № 4463/0/14-06/039 Міністерства праці та соціальної політики
України та Пенсійного фонду України.

Покликання позивача та його представника на неправомірність такої відмови
вважаються безпідставними, у зв"язку із помилковими трактуваннями ними
положень чинного законодавства, в тому числі ст.ст. 24, 42 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". При цьому, суд приймає
до уваги, що положення ст.24 цього Закону „Періоди, з яких складається
страховий стаж" не стосується положень перерахунку пенсій, а передбачають
обчислення страхового стажу в місяцях для визначення коефіцієнту страхового
стажу для обчислення розміру пенсії при її призначенні. За змістом назви ст.42
Закону „Індексація та перерахунок пенсій, у зв"язку із збільшенням
середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, та
страхового стажу" видно, що її положення стосуються працюючих пенсіонерів.
Частиною 4 цієї статті передбачено, що кожний наступний перерахунок пенсії
проводиться не раніш, як через два роки після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Компетентним
роз'ясненням цього питання Міністерство юстиції України за №21-46-915 від
26.07.2006 року підтвердило, що кожний наступний перерахунок відповідно до
ст.42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" проводиться лише тоді, коли особа відпрацювала два роки.
Міністерство праці та соціальної політики України у

листі
№8548/039/161-06 від 30.08.2006 року підтвердило позицію Міністерства юстиції
України.

Правильність такого застосування ч.4 ст.42 Закону
№1058-ІУ в подальшому була підтверджена Верховною Радою України в Законі
України „Про державний бюджет України на 2007 рік", згідно зі ст. 102
якого перерахунок пенсії, відповідно до частини 4 статті 42 Закону України „Про
загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" проводиться з
урахуванням не менше 24 місяців страхового стажу після призначення
/попереднього перерахунку/ пенсії. Для уникнення різноманітного трактування
вищенаведеної норми, частини 4 статті 42 Закону України „Про
загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", дія її зупинена
на 2007 рік в п.26 ст.71 Закону України „Про державний бюджет України на 2007
рік" з метою приведення у відповідність із цим Законом.

Покликання позивача та його представника на спільний лист Міністерства
праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України від 23.03.2006
року №268/0/7-06 і 3470/02-20, як на підставу проведення перерахунку окремим
пенсіонерам, не може бути прийняте до уваги, оскільки даний лист, огляд №9
запитань і відповідей, не є нормативним актом зареєстрованим у встановленому
порядку МЮ України і був відкликаний 05 липня 2006 року листом №
4463/0/14-06/039 Міністерства праці та соціальної політики України та
Пенсійного фонду України, станом на день розгляду справи не чинний, а проведені
на підставі цього листа перерахунки пенсій визнаються відповідачем помилковими.

Покликання сторони позивача на порушення його конституційних прав
безпідставне, оскільки положення і норми Конституції України не визначають
порядку проведення перерахунку призначених пенсій, а помилково проведений
перерахунок пенсії окремих громадян не є підставою для проведення перерахунку
пенсії позивачки чи ознакою порушення рівності її конституційних прав перед
законом.

З огляду на вищевикладені встановлені судом обставини, у відповідності до
положень чинного законодавства, неправомірність відмови відповідача в
здійсненні перерахунку пенсії позивача не встановлено, вимоги позивача
вважаються безпідставними, такими що до задоволення не підлягають.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ст.42 Закону України
"Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування",
керуючись ст. ст. 6,9,10,11,158,159,161-167,186,254 КАС України, суд-

постановив :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1про визнання відмови управління
Пенсійного фонду України в місті Рівному від 14 листопада і 01 грудня 2006 року
неправомірною, зобов'язання проведення перерахунку пенсії на підставі п.4 ст.42
Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з урахуванням стажу роботи сім місяців три дні після виходу
його на пенсію, з моменту її звернення, відмовити за безпідставністю.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду може бути
подана до апеляційного

суду Рівненської області через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня її

проголошення з наступним поданням апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після

подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку
ч.5 ст. 186 КАС України. Копія

апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної

інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення встановленого законом
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, постанова суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.