Справа № 22-а-1731/2007
Суддя: Шаповал Н.М.
Дата ухвалення: 2007-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-1731/07 р. Головуючий
визнання наказів 1
інстанції - Шрамко Л.Л.
незаконними Доповідач-
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2007 року судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого
- судді - Шаповал Н.М.

Суддів - Хребтова
В.П., Цвірюка В.О.,

за
участю секретаря - Дмитренко
A.M.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові
у порядку адміністративного судочинства справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 26 січня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до 1363 Головного військового представництва
Міністерства оборони України, 3-і особи: Жовтневий об'єднаний районний
військовий комісаріат м. Харкова, Харківський обласний військовий комісаріат,
про визнання наказів про накладення стягнень незаконними, внесення змін до
наказу про звільнення, стягнення премії та винагород, відшкодування моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 26 січня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1 до 1363 Головного військового представництва
Міністерства оборони України, 3-і особи: Жовтневий об'єднаний районний
військовий комісаріат м. Харкова, Харківський обласний військовий комісаріат,
про визнання наказів про накладення стягнень незаконними, внесення змін до
наказу про звільнення, стягнення суми премії та винагород, відшкодування
моральної шкоди - задоволені частково.

Визнано незаконним наказ № 42 від 1 вересня 2005 р. начальника 1363 ГВП МО України про
позбавлення ОСОБА_1. премії у розмірі 33,3 % від грошового утримання за серпень
2005 р. повністю.

Зобов'язано 1363 Головне військове представництво
Міністерства оборони України внести зміни в наказ від 20 лютого 2006 р. № 10
згідно листа Жовтневого ОРВК м. Харкова від 20 квітня 2006 p., зазначивши про
звільнення позивача за наступним виключенням 6 квітня 2006 р. (замість 7 квітня
2006 p.),
виплату йому одноразової грошової винагороди за січень - березень 2006 р.
(замість січня 2006 р.)

В позові про
відшкодування моральної шкоди у сумі 5 000 грн. відмовлено.

В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Стягнено з відповідача понесені позивачем витрати на оплату судового збору
у сумі 8 грн. 50 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. ставиться питання про змінення постанови
Ленінського районного суду м. Харкова від 26 січня 2007 року та задоволення
його позовних вимог повністю.

Посилається на
помилкове застосування судом норм матеріального права.

На його думку, накази не відповідають вимогам чинного
законодавства, а тому підлягають скасуванню. Також безпідставно не стягнуто на
його користь моральну шкоду.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді, учасників процесу, перевіривши

матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Постанова суду у частині визнання незаконним наказу № 42
від 01 вересня 2005 року та зобов'язання 1363 Головного військового
представництва Міністерства оборони України внести зміни в наказ від 20 лютого
2006 року № 10 згідно листа Жовтневого ОРВК м. Харкова від 20 квітня 2006
сторонами не оскаржується. Зазначені висновки суду є правильними, відповідають
вимогам чинного законодавства і наданим доказам. У цій частині судова колегія
погоджується з висновками районного суду і залишає постанову суду без змін.

Також обґрунтованими є висновки суду про відмову позивачу у задоволенні
його позову у іншій частині за таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1. займав посаду начальника 3301 війскового
представництва Міністерства оборони України, яке підпорядковане начальнику 1363
Головного військового представництва МО
України ( м. Харків), мав звання підполковника.

За час роботи
був притягнений до дисциплінарної відповідальності.

Так, згідно з наказом № 19 від 13 травня 2004 року
начальника 1363 ГВП МО України
Костюніна О.В., позивача попереджено про неповну службову відповідальність та
позбавлено премії за квітень в повному обсязі.

Наказом № 3 від 10 січня 2005 року начальника 1363 ГВП МО України
Костюніна О.В., позивач позбавлений 75% виногороди за підсумками роботи у 2004
році.

Наказом № 30 від
29 червня 2005 року оголошено сувору догану.

Наказом № 42 від 01 вересня 2005 року т.в.о. начальника 1363 ГВП МО України Дроща
І.Ю., за невихід на службу без поважних причин позивач позбавлений премії у
розмірі 33,3% від грошового утримання за серпень 2005 року повністю.

Наказом № 50 від 03 жовтня 2005 року начальника 1363 ГВП МО України
Костюніна О.В., позивач
позбавлений премії частково у розмірі 13,3 % від грошового утримання за
вересень 2005 року.

Наказом № 3 від 12 січня 2006 року начальника 1363 ГВП МО України
Костюніна О.В. - ОСОБА_1. позбавлено одноразової грошової винагороди за
підсумками роботи у 2005 році у розмірі 50%.

Наказом № 10 від 20 лютого 2006 року зазначена дата виключення із списків
особового складу 3301 ВП МО
України, - 07 квітня 2007 року з виплатою одноразової грошової виногороди
за січень 2006 р.

Судова колегія погоджується з висновками суду про те, що позбавлення
позивача виногороди за підсумками роботи у 2004 році згідно наказу № 3 від 10
січня 2005 року у розмірі 75% та за підсумками роботи у 2005 році за наказом №
3 від 12 січня 2006 року у розмірі 50% - відповідає Постанові Кабінету
Міністрів України від 06 квітня 1998 р. № 452 « Про упорядкування додаткових
видів грошового забезпечення військовослужбовців» і п. 34.1, 34.6, 34.7
Положенню про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям
Збройних Сил України, затверджених наказом Міністра оборони України № 75 від
05.03. 2001 p.,
а тому доводи апеляційної скарги в цій частині задоволенню не підлягають.

Так, із акту
контрольної перевірки 3301 ВПМО України, затвердженого 30 липня

2004 року начальником управління
замовлень продукції та послуг тилового

призначення ДРЗ МРО України, службова діяльність 3301 ВП МО України оцінена
-

незадовільно. В акті зазначено ряд недоліків, порушено дисциплінарне
провадження

відносно позивача.

Підставою для
накладення на позивача стягнення за наказом № 30 від 29 червня

2005 року послужили матеріали
прокурорської перевірки, за наслідками якої винесене

відповідне подання
про притягнення ОСОБА_1.
до дисциплінарної

відповідальності.
А тому доводи позивача про незаконність наказу є необгрунтованими. Само по собі
не ознайомлення його з поданням не свідчить про незаконність цього наказу.

Підставою для прийняття наказу № 19 від 13 травня 2004
року став акт оперативної перевірки, проведеної начальником 1363 ГВП МО України
службової діяльності 3301 ВП МО
України від 27 квітня 2004 року, якою встановлений ряд недоліків,
зазначених у наказі.

Посилання позивача на те, що в наказі не вказана дата та номер акту перевірки,
обґрунтовано визнано районним судом як таке, що не може свідчити про
незаконність наказу.

Підставою для часткового позбавлення позивача премії за вересень 2005 року
, згідно з наказом № 50 від 03 жовтня 2005 року, є акти роботи комісії у в/ ч А
13462 від 15 вересня 2005 року № 721, а також постанова військового місцевого
суду Київського гарнізону від 19.09. 2005 року.

Незважаючи на те, що вказана постанова суду була скасована, суд першої
інстанції обґрунтовано зазначив, що підставою для винесення цього наказу також
є акт робочої комісії від 15 вересня 2005 року. ( а.с. 79 )

Таким чином, зазначені накази видані посадовими особами в межах їх
повноважень. Стягнення були накладенні на позивача у строки, передбачені ст. 87
Дисциплінарного статуту ЗС України. Норми законодавства, які регулюють спірні
правовідносини, при цьому були дотримані, а тому суд обґрунтовано відмовив у
задоволенні позову у цій частині.

Також судова колегія погоджується з висновками суду про відмову у
задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, оскільки відсутні докази,
що саме з вини відповідача ОСОБА_1. була заподіяна моральна шкода. Суд повно та
всебічно з'ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і
постановив законне і обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 195, ч.І п.1 ст. 198, 200, ч.І п.1 ст. 205, 206, КАС
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Ленінського районного суду м. Харкова від 26 січня 2007 року -залишити без
змін.

Ухвала набуває
чинності негайно, але може бути оскаржена протягом одного місяця з дня
проголошення до Вищого адміністративного суду України.