Справа № 2а-212/2008
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2008-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-212/08
ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем
України

28 01 2008 року
м. Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Курило Л.В.

при секретарі Дем'яненко Є.А.,

за участі:

представників
позивача -ОСОБА_2.,ОСОБА_3

представників
відповідача - Логвиненко А.А., Куциної О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1до управління Пенсійного фонду України в
Червонозаводському районі м. Харкова про визнання дій незаконними та
зобов'язання призначити пенсію , -

встановив:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду України
в Червонозаводському районі м. Харкова про зобов'язання
призначити пенсію. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив,
що у зв'язку з досягненням 60-річного
віку, відповідно до ст.. 12 ЗУ « Про пенсійне забезпечення» він звернувся 28 червня 2007 року до управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.
Харкова з заявою про призначення трудової пенсії за віком. Для призначення
пенсії були надані всі необхідні документи, але відповідач відмовив позивачу у
призначені пенсії, посилаючись на ч. 4
ст. 122 Кримінально - виправного кодексу України. Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст.122 Кримінально -
виконавчого кодексу засуджені мають право на загальних підставах на державне
пенсійне забезпечення за віком, тому
позивач не погоджується з діями
відповідача та просить
зобов'язати відповідача призначити йому
пенсію.

Представники позивача в судовому засіданні уточнили
вимоги адміністративного позову та просять визнати дії управління
Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова щодо відмови у
призначені позивачу трудової пенсії за віком незаконними та зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова
призначити позивачу трудову пенсію за віком.

Представники відповідача в судовому засіданні не визнали
вимоги адміністративного позову та пояснили, що згідно п. 4 ст. 122 Кримінально
- виконавчого кодексу України засудженні, які втратили працездатність під час
відбування покарання, після звільнення їх від покарання мають право на пенсію і
на компенсацію шкоди у випадках і у порядку, встановлених законодавством
України, тобто передбачено отримання пенсії особами, які позбавленні волі, лише після їх звільнення із місць позбавлення волі.

Суд, заслухавши представників
позивача, представників відповідача,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступне.

Судом
встановлено та не заперечується сторонами, що
позивач -ОСОБА_1 28 червня 2007 року
звернувся до управління Пенсійного
фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова з заявою про
призначення трудової пенсії за віком, додавши документи, що підтверджують
страховий стаж позивача.

На час
звернення з заявою про призначення
пенсії позивач досягнув пенсійного віку,
а саме - 60 років та відбував покарання
у вигляді позбавлення волі в Диканівській виправній колонії, що розташована на
території Червонозаводського району м.
Харкова, де перебуває і в даний час..

У відповідь на заявуОСОБА_1управління Пенсійного фонду
України в Червонозаводському районі м. Харкова листом від 10 07 2007 року за
вих.. № 5499-02/33 повідомило, що
згідно п. 4 ст.. 122 Кримінально - виконавчого кодексу України
засуджені, які втратили працездатність під час відбування покарання, після
звільнення їх від покарання мають право
на пенсію і на компенсацію шкоди у випадках і у порядку, встановлених
Законодавством України.

При цьому,
відповідачем не заперечується наявність
у позивача страхового стажу.

Відповідно до ч.
2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України.

Статтею
46 Конституції України гарантовано право на соціальний захист громадян, що
включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин,
а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право
гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також
бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Згідно до
ч. 1 ст. 122 Кримінально - виконавчого кодексу, засуджені
мають право на загальних підставах на державне пенсійне забезпечення за віком.

Відповідно до
п.1 ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV, право
на отримання пенсії мають право громадяни України, які застраховані згідно із
цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають
необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Згідно ст. 26 ЗУ
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003
року № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після
досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового
стажу не менше п'яти років.

Статтею 24
зазначеного Закону( п.п. 2, 4) страховий
стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними,
що містяться в системі персоніфіковано обліку, а за періоди до впровадження
системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку,
визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. При цьому, періоди трудової
діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення

пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Так, ст. 56
Закону України « Про пенсійне забезпечення» визначені види трудової діяльності,
що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Зважаючи, що
відповідно до п. 3 ст. 3 Закону
№ 1058-IVвиключно законами про пенсійне забезпечення визначаються умови,
норми та порядок пенсійного забезпечення, тому суд не погоджується з висновками
відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на підставі
ч. 4 ст. 122 Кримінально - виконавчого кодексу України.

Враховуючи наведене вище суд вважає,
що позивач має право на призначення пенсії за віком.

Оскільки відповідач не обгрунтовано відмовив
позивачу у призначенні пенсії за віком, тому суд знаходить такі дії відповідача незаконними.

Зважаючи
на викладене, суд знаходить позов
обґрунтованим, доведеним і таким, що
підлягає задоволенню в повному
обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 2 ст. 19 ст. 46 Конституції України, ст. ст..4, ст. 8, ст. 16,
ст. 24, ст. 26 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №
1058-IV, ст. 56 Закону
України « Про пенсійне забезпечення», ч.
1 ст. 122 Кримінально - виконавчого
кодексу, ст.ст. 160, 161-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Адміністративний позов ОСОБА_1до
управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.
Харкова про визнання дій щодо відмови в призначенні пенсії за віком незаконними
та зобов'язання призначити пенсію - задовольнити у повному обсязі.

2.
Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м.
Харкова щодо відмови у призначені пенсії за віком незаконними та зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в Червонозаводському районі м. Харкова
призначити ОСОБА_1 пенсію за віком.

3. Постанова
може бути оскаржена в Харківський апеляційний адміністративний суд через
Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження постанови суду в десятиденний строк з дня її проголошення та
поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

4. Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний
текст постанови суду виготовлено 01 02 2008 року.

Суддя
Курило
Л.В.

Згідно оригіналу:

Суддя
Л.В.Курило