Справа № 22-а-485/2008
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2008-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Харків, вул. Володарського, 46 (1 корпус)
Справа
№22-а-485/08 (№ 22-а-2683/2007)
Головуючий 1 інстанції:Яризько В.О.
49 Доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
лютого 2008 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Філатова Ю.М.

Суддів Шевцової Н.В.,
Водолажської Н.С.

за участю

секретаря Волошиної Я.В.

представника позивача: Демчук Н.М., Петрова О.В,

представника
відповідача: Тетянчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в м.
Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Споживчого
товариства «Тишки» на постанову господарського суду Харківської області
від 16.08.2007 року по справі №АС-42/252-07

за позовом Споживчого
товариства «Тишки»

до Харківської об'єднаної
державної податкової інспекції у Харківській області

про скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Споживче
товариство «Тишки» (надалі по тексту позивач, СТ „Тишки”) звернулося до суду з позовом до Харківської об'єднаної державної податкової інспекції у
Харківській області (надалі по тексту відповідач, Харківська ОДПІ), в якому просило скасувати рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій відповідача №
від 10.05.2007р.

Постановою господарського суду Харківської
області від 16.08.2007 року позовні вимоги задоволені частково. Скасовано
рішення Харківської ОДПІ № від 10.05.2007р.
в частині застосування штрафних санкцій у сумі 315,75грн. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодившись з
постановою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги
позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а саме
норм Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Закону України «Про
державну податкову службу». Позивач вважає, що висновки суду суперечать діючому
законодавству, оскільки у ст. 15 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»
передбачено, що органи державної податкової служби України здійснюють контроль
за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення
розрахунків за товари(послуги) шляхом проведення планових або позапланових
перевірок. На думку позивача, перевіряючими ДПА у Харківській області не було
дотримано порядок проведення перевірки визначений ч.6, ч.7 ст. 11-1 Закону
України «Про державну податкову службу».

Відповідач подав заперечення на апеляційну
скаргу, в яких зазначив, що вважає її необґрунтованою та безпідставною, та
такою, що не підлягає задоволенню.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення представників
сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріли справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що працівниками ДПА у Харківській області проведена перевірка
господарської одиниці позивача - магазину, розташованого в с.Веселе
Харківського району Харківської області,
щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового
та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, про що складений
акт від 16.04.2007р. на бланку № 007700.

В ході проведення перевірки відповідачем встановлені наступні порушення :

· проведення розрахункової операції
без застосування КОРО та РК, а саме невидача розрахункової квитанції на суму
покупки 4,85 грн.;

· невідповідність суми готівкових
коштів на місці проведення розрахункових операцій
сумі, що зазначена в розрахункових квитанціях, виданих з початку робочого дня,
на 200,00 грн.

В акті перевірки зроблений висновок
про порушення позивачем п.2, 5, 13 ст. З Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг".

На
підставі акту перевірки, з урахуванням встановлених порушень Харківською ОДПІ було прийняте рішення про
застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій № від 10.05.2007р. у загальному розмірі 1340,00 грн., в
т.ч. 340,00 грн. на підставі п.3 ст.17 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг", 1000,00 грн. на підставі ст. 22 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг".

Судом також
встановлено, що перевіряючими до початку проведення перевірки була зроблена покупка товару на
суму 4,85 грн., але продавцем не була видана розрахункова квитанція на суму
покупки, що підтвердила свідок ОСОБА_1. та ця обставина не заперечується
позивачем.

Суд першої інстанції частково задовольняючи
позовні вимоги виходив з того, що відповідачем неправомірно були застосовані
штрафні санкції в сумі 340,00 грн. на підставі п.3 ст. 17 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг". В частині прийняття
рішення щодо відмови в задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що
оскаржувана позивачем перевірка проведена відповідачем у відповідності до
діючого законодавства, під час проведення якої обґрунтовано встановлено факт
невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахункових
операцій сумі, що зазначена в розрахункових квитанціях, виданих з початку
робочого дня, на 200,00 грн, а відповідачем правомірно застосовані штрафні
санкції.

Колегія суддів погоджується з
такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Статтею
15 Закону "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій
у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначено, що контроль
за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків
за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної
податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових
перевірок.

Відповідно до
частини 3 статті 16 Закону "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" планові або
позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій,
розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються
у порядку, передбаченому законодавством України.

Статтею 11-1 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні" передбачені
підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових
і позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування
та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до
ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової служби
у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених
законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом
порядку.

В цьому ж Законі дано визначення
позапланової перевірки, згідно якого позаплановою виїзною перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової
служби і проводиться за наявності певних обставин.

Як вбачається
з матеріалів справи, оскаржувана позивачем перевірка була передбачена в плані
роботи ДПА в Харківській
області, а отже виходячи з наведених норм законодавства вона є плановою
перевіркою з питань дотримання позивачем порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), інших вимог Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та
послуг".

Відповідно до ст. 2 Закону України
"Про державну податкову службу в Україні" завданнями органів
державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового
законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до
бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів),
а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Статтею 9 вказаного Закону
передбачено, що державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в містах з
районним поділом (крім міст Києва та Севастополя) виконують функції,
передбачені статтею 8 цього Закону, крім функцій, зазначених у пунктах 2, 3, 8,
11, 12, 13, 16, а також пункті 15 цієї статті у частині забезпечення
виготовлення марок акцизного збору.

У разі коли зазначені в частині
першій цієї статті органи державної податкової служби безпосередньо здійснюють контроль за платниками податків, інших
платежів, вони виконують щодо цих платників ті ж функції, що й державні
податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах,
міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції.

Колегія суддів, виходячи з аналізу
вказаних норм Закону України "Про державну податкову службу в
Україні" вважає, що органи державної податкової служби, в тому числі й ДПА
у Харківській області є уповноваженими державою органами для здійснення функцій
контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення,
повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків
і зборів, порядку проведення розрахунків із споживачами.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду щодо наявності у відповідач належних повноважень
на проведення оскаржуваної позивачем перевірки. Доводи апеляційної скарг цих
висновків суду не спростовують.

З матеріалів справи вбачається, що
копіями наданих до суду документів підтверджується факт оформлення як службової
видачі суми в розмірі 200,00 грн. квитанцією №473475 від 16.04.2007 року, як
службова видача, а також оформлення
прибуткового касового ордеру із зазначенням торгова виручка -200 грн. з квитанцією
прибуткового касового ордеру №515 від 16.04.2007р. на суму 200 грн., оформлення
товарно-грошового звіту №005014 з 08.04.2007року по 16.04.2007р.

Допитані в суді першої інстанції
свідки пояснювали, що при покупці
перевірючими товару на загальну суму 4,85 грн. розрахункової квитанції не
видавалась. Під час проведення перевірки до магазину приїхала бухгалтер
та попросила підготувати касу. У касі на той момент було 200 грн. Вона зробила
видачу з каси, підготувала чекову книжку, зробила там відмітку, що це службова
видача за 16.04.2007 р., відірвала квитанцію. Інспектори, побачивши готівку в
касі, сказали додати гроші з каси до інших готівкових грошей в магазині. Продавець ОСОБА_1пояснила, що вона
перерахувала всі гроші, склала опис. В акті
зазначила, що зауважень до інспекторів не має.

Допитані в якості свідків ОСОБА_2та
ОСОБА_3. повідомили, що на момент проведення перевірки в магазині знаходилось
200,00 грн. В розрахунковій книжці була заповнена сторінка № 473475 на службову
видачу 200,00 грн., але на даній квитанції
не стояла дата її заповнення. При оформленні службової видачі гроші не
повинні були знаходитись на місці проведення розрахунків, але на момент
проведення перевірки та складання опису готівкових коштів вони там були, про що
й було зазначено в акті.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що з показань свідків судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що на
момент проведення перевірки гроші в сумі 200,00 грн. були оформлені як службова
видача з місця проведення розрахунків, але при цьому фактично знаходились на
місці проведення розрахунків, хоча згідно
наданих документів на момент проведення перевірки на місці проведення
розрахунків не повинно було бути грошей взагалі.

Крім того, колегія суддів звертає
увагу, що сама свідок ОСОБА_1. підтвердила, що фактично документи на службову
видачу грошей в сумі 200,00 грн. за 16.04.2007р. були оформлені під час
проведення перевірки, до цього часу гроші фактично знаходились в магазині.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду, що перевіряючими вірно встановлений факт
невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахункових
операцій сумі, що зазначена в розрахункових квитанціях, виданих з початку
робочого дня, на 200,00 грн., а відповідачем правомірно застосовані штрафні
санкції на підставі ст. 22 Закону України "Про застосування РРО " в
сумі 1000,00 грн. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків
суду не спростовують.

Як вбачається з оскаржуваного
позивачем рішення про застосування штрафної санкції, відповідачем до позивача
були застосовані штрафні санкції у сумі 340,00 грн. на підставі п. З ст.17
Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", яким передбачено
застосування штрафних санкцій у разі невикористання при здійсненні
розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, розрахункової книжки
чи книги обліку розрахункових операцій, або використання незареєстрованої
належним чином розрахункової книжки чи порушення встановленого порядку її
використання, або використання незареєстрованих чи не прошнурованих книг обліку
розрахункових операцій, або не зберігання книг обліку розрахункових операцій чи
розрахункових книжок протягом встановленого терміну.

З матеріалів справи вбачається, що
під час проведення перевірки встановлено, що позивач застосовує розрахункову
книжку, яка зареєстрована належним чином, в акті перевірки відсутні посилання
щодо порушений позивачем порядку
використання розрахункової книжки або те, що розрахункові книжки не
зберігаються позивачем.

При цьому п.1 ст. 17 вказаного
Закону передбачає застосування штрафних санкцій у п'ятикратному розмірі
вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність - у
разі проведення розрахункової операції без використання розрахункової книжки.

Відповідно до акту перевірки
відповідачем встановлений факт реалізації товару без видачі розрахункової
квитанції, при цьому позивач має розрахункову книжку, зареєстровану належним
чином, відповідальність за дане порушення передбачена саме п.1 ст.17 Закону
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг", тобто штрафні санкції
повинні бути застосовані в сумі 24,25 грн., а відповідачем неправомірно
застосовані штрафні санкції в сумі 340,00 грн. на підставі п. 3 ст. 17 Закону
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг".

Таким чином,
колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове
задоволення позову щодо скасовування спірного рішення в частині застосування
штрафних санкцій в сумі 315,75 грн.

Отже,
колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що
суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з
наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205,
ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Споживчого товариства «Тишки» - залишити без
задоволення, а постанову господарського суду Харківської області від 16.08.2007
року по справі №АС-42/252-07 - без змін.

Ухвала набирає чинності з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця з дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий (підпис) Ю.М.Філатов

Судді: (підпис) Н.В. Шевцова

(підпис)
Н.С.Водолажська

З ОРИГІНАЛОМ
ЗГІДНО:

Суддя

Харківського
апеляційного

адміністративного
суду Н.В.Шевцова