Справа № 22-а-245/2008
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Гетьман Р.А.
Доповідач 2 інстанції:
суддя Григоров А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2008 року

№ 22-а-245/08

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Мельнікова Л.В.

Суддів - Григоров А.М., Сіренко О.І.

при секретарі:
Спесивцева О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комітету у справах
сім'ї, молоді та спорту Дзержинської районної ради м. Харкова на постанову
Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 липня 2007 року по справі № 2-а-203/07

за позовом
ОСОБА_1

до Комітету у справах сім'ї, молоді та спорту Дзержинської районної ради м. Харкова,

3-я особа
Дзержинська районна рада м. Харкова

про нарахування винагороди за вислугу років,
щорічної грошової допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану
відпустку і компенсації за час затримки їх виплати, та стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
суду з позовом до Комітету у справах сім'ї, молоді та спорту Дзержинської районної ради м. Харкова, 3-я особа:
Дзержинська районна рада м. Харкова про нарахування винагороди за вислугу
років, щорічної грошової допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану
відпустку і компенсації за час затримки їх виплати, та стягнення
заборгованості.

3 липня 2007 року Дзержинським
районним судом м. Харкова було винесено рішення по справі №2-а-203/07 за
позовом ОСОБА_1 до Комітету у справах сім'ї, молоді та спорту Дзержинської
районної в м. Харкові ради про визнання права на отримання винагороди за
вислугу років та щорічної грошової допомоги на оздоровлення, надання щорічної
відпустки тривалістю 42 календарних дні де просить зобов'язати Комітет
нараховувати та виплачувати йому щомісяця винагороду за вислугу років у розмірі
30% від-посадового окладу, щорічну грошову допомогу в межах одного посадового
окладу при наданні чергової щорічної відпустки, а також здійснити. нарахування
вказаних виплат з 01.01.1997р. по цей час та виплачувати йому заборгованість,
зазначаючи, що 02.01.1993 року він був прийнятий на посаду
педагога-організатора до Комітету, де працює до теперешнього часу. Постановою
суду від 03.07.2007р. позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені.

Комітет у справах сім'ї, молоді та
спорту Дзержинської районної ради м. Харкова не погоджується з вказаною
постановою, подав апеляційну скаргу,
вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, Комітет у
справах сім'ї, молоді та спорту Дзержинської районної ради м. Харкова, просить
суд апеляційної інстанції постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від
3 липня 2007 року по справі №2-а-203/07 скасувати та провадження у справі
закрити чи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовити.

Колегія суддів заслухавши
представників сторін, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги,
приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановляючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що даний
спір є справою адміністративної юрисдикції.

Проте, з таким висновком суду
першої інстанції колегія суддів погодитися не може.

Судом першої інстанції встановлено,
що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право на
отримання винагороди за вислугу років та щорічної грошової допомоги на
оздоровлення, а також на надання щорічної відпустки тривалістю 42 календарних
дні, просить зобов'язати Комітет у справах сім'ї, молоді та спорту
Дзержинського району м. Харкова нараховувати та виплачувати йому щомісяця,
винагороду за вислугу років у розмірі 30% від посадового окладу, щорічну
грошову допомогу в межах, одного посадового окладу при наданні чергової
щорічної відпустки, а також здійснити нарахування вказаних, виплат з 01.01.1997
р. по цей час та виплатити йому заборгованість, зазначаючи, що 02.01.1993 року
він був прийнятий на посаду педагога-організатора до Комітету у справах сім'ї,
молоді та спорту Дзержинського району м. Харкова де працює до цього часу. Стаж
педагогічної роботи у нього становить більше 20 років. Однак в порушення вимог
ст.57 Закону України «Про освіту» йому не нараховуються та не виплачуються
винагорода за вислугу років та щорічна грошова допомога на оздоровлення.
Щорічна відпустка не надається у повному обсязі., тому позивач просить
зобов'язати відповідача нарахувати йому грошову компенсацію за невикористані
дні щорічної відпустки за минулий період та виплатити її. Також позивач просить
зобов'язати відповідача Комітет у справах сім'ї, молоді та спорту Дзержинської
районної ради м. Харкова здійснити йому перерахунок заробітної плати з
урахуванням 40-часового робочого тижня та виплатити різницю між отриманою
заробітною платою та нарахованою за період з 01.01.1997 р. по цей час, та
збільшити поточну заробітну плату пропорційно навантаженню.

У судовому засіданні, в суді
першої інстанції представник позивача
змінила позовні вимоги і просила визнати за позивачем право на отримання
надбавки за вислугу років у розмірі 30% від посадового окладу, допомоги на
оздоровлення у розмірі щомісячного посадового окладу при наданні щорічної
відпустки, передбачених ст. 57 Закону України «Про освіту», право на надання
щорічної відпустки 42 календарних дні, зобов'язати відповідача відповідно до
ст. 57 Закону України «Про освіту» за період з 01.01.1997 року по цей час нарахувати
та виплатити позивачу надбавку за вислугу років у розмірі 30% від посадового
окладу, щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу
та грошову компенсацію за невикористані дні відпустки та компенсацію за
затримку їх виплати згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого
2001 р. N 159 «.Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам
втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», а
також здійснювати поточні виплати належних позивачу грошових коштів,
зобов'язати Дзержинську районну раду м, Харкова фінансувати виплату ОСОБА_1.
заборгованості належних їй грошових коштів за період з 01.01.1997 року по цей
час. Від здійснення йому перерахунку заробітної плати з урахуванням 40-часового
робочого тижня та виплати різницю між отриманою заробітною платою та
нарахованою за період з 01.01.1997 р. по цей час, та збільшення поточної
заробітної плати пропорційно навантаженню відмовилась, оскільки це питання на
день розгляду справи по суті між сторонами врегульовано.

Судом першої інстанції позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені. Справа
розглядалась судом за нормами адміністративного судочинства України.

Колегія суддів зазначає, що як
вбачається з матеріалів справи (копія трудової книжки), пояснень представників
сторін в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції позивач не є державним
службовцем, не перебуває на публічній службі.

Колегія суддів вважає, що
предметом спору в даній справі є трудові
правовідносини, які не витікають ні з публічної служби та не є публічно -
правовими відносинами. Дані відносини є трудовими відносинами. Відповідачем по
справі є юридична особа, з якою позивач перебуває в трудових відносинах і саме
з цих відносин виник спір. Публічність в цих відносинах відсутня. Відповідач в
даному випадку виступає не як суб'єкт владних повноважень а як роботодавець.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства
є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здіснення ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.17
Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних
судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну
службу, її проходження, звільнення з
публічної служби.

В розумінні ч.1 ст. 3 п.15 КАС
України публічна служба - це діяльність на
державних політичних
посадах, професійна діяльність
суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної
Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Статтею 17 КАС України не
передбачається розгляд справ, що виходять з трудових правовідносин, за нормами
адміністративного судочинства.

Спір між сторонами витікає саме з
трудових правовідносин. По відношенню до ОСОБА_1. Комітет у справах сім'ї,
молоді та спорту виступає як роботодавець, а не як суб'єкт владних повноважень.

Відповідно до ст. 50 КАС України
відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень.

Відповідно ч.1 ст. 15 ЦПК України
суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів, що виникають
із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

У зв'язку з цим, колегія суддів
вважає, що вказана справа повинна розглядатися за нормами
цивільно-процесуального законодавства України.

Отже, колегія суддів, вважає, що
справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157
Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного
судочинства.

За правилами ч.1 ст.203 Кодексу
адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції і залишає позовну заяву без розгляду або закриває
провадження у справі з підстав, встановлених ст. 157 цього Кодексу.

За таких обставин, оскаржуване
рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у
справі.

При цьому колегія суддів зазначає,
що не приймає посилання позивача у суді апеляційної інстанції на те, що третя особа
по справі є суб'єктом владних повноважень та спір виник в наслідок
недофінансування відповідача, оскільки по перше, підсудність справ
адміністративному суду визначається не по третім особам, а по сторонам, крім
того ці посилання не змінюють природу спору - трудові відносини.

Враховуючи наведене,
керуючись ст. ст. 195, п.4 ч.1 ст.198,
ч.1 ст.203, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комітету у
справах сім'ї, молоді та спорту Дзержинської районної ради м. Харкова
задовольнити.

Постанову Дзержинського
районного суду м. Харкова від 03 липня 2007 року по справі №
2-а-203/07 скасувати.

Провадження по справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України.

Повний текст виготовлено та
підписано 25 лютого 2008 року

Головуючий
Мельнікова Л.В.

Судді
Григоров А.М.

Сіренко О.І.