Справа № 1/1
Суддя: Бачун О.В.
Дата ухвалення: 2008-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

вул. Десятинна, 4/6
№ 1/1
Кабінету Міністрів України
визнання нечинним рішення суб"єкта владних повноважень
Суддя Бачун О.В.
Судді : Арсірій Р.О.
Від позивача: ОСОБА_2 -п/к (дов.
від 15.01.08 р.), ОСОБА_3 -п/к (дов. від 10.01.08 р.)
Від відповідача: Власенкова О.О.
-заст.диретора (дов. від 26.12.07 р. №29-22/1095)
Обставини справи:
Позовні вимоги заявлені про
визнання нечинним п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.07 р.
№1330 «Питання маркування сільськогосподарських товарів, вироблених із
застосуванням генетично модифікованих організмів».
В судовому засіданні 11.02.08 р.
оголошено резолютивну частину постанови про задоволення позовних вимог.
Ознайомившись з матеріалами справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд, -
01.08.07 р. Кабінет Міністрів
України прийняв постанову №985 «Питання обігу харчових продуктів, що містять
генетично модифіковані організми та/або мікроорганізми», яка набрала чинності
Згідно зазначеної постанови
передбачалося, що ввезення та реалізація харчових продуктів, що містять
генетично модифіковані організми та/або мікроорганізми в кількості більш як 0,9
відсотка, здійснюється за наявності відповідного маркування із зазначенням
якісного складу таких продуктів, а також забороняється ввезення, виробництво та
реалізація харчових продуктів, призначених для дитячого харчування, що містять
генетично модифіковані організми та/або мікроорганізми.
21.11.07 р. Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову №1330 «Питання маркування сільськогосподарських
товарів, вироблених із застосуванням генетично модифікованих організмів», п. 1
якої скасовано постанову №985.
-ОСОБА_1-вважає, що п. 1 постанови КМУ №1330 прийнято на порушення
законодавства з таких підстав.
Згідно ст.ст. 4, 15 Закону України
«Про захист прав споживачів» споживач має право на одержання необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує
можливість її свідомого і комплексного вибору. Інформація про продукцію повинна
містити позначку про наявність у її складі генетично модифікованих компонентів.
Законом України «Про дитяче
харчування»заборонено будь-яке застосування генетично модифікованих організмів
у виробництві та обігу продуктів дитячого харчування (ст. 8, 9, 10 Закону).
Згідно ст. 21 Закону України «Про
Кабінет Міністрів України»одним з повноважень Кабінету Міністрів України є
забезпечення проведення державної політики у сферах охорони здоров'я, охорони
материнства та дитинства.
Постанова КМУ №985 прийнята на
виконання Закону України «Про державну систему біобезпеки при створенні,
випробуванні, транспортуванні та використанні генетично модифікованих
організмів», з метою гармонізації законодавства України з нормами Європейського
Союзу.

Таким чином, прийняття оскаржуваної
постанови №1330 порушує вищевказані акти законодавства України.

Також позивач посилається на
порушення процедури прийняття оскаржуваної постанови №1330, а саме: не було
проведено процедури громадського обговорення постанови на виконання вимог ст.
54 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», пр. 59 Регламенту Кабінету
Міністрів України №950 від 18.07.07 р.

Відповідач
-Кабінет Міністрів України -позов визнав, зазначивши наступне.

При прийнятті оскаржуваної
постанови №1330 не дотримано установленої процедури, зокрема щодо погодження з
Держкомпідприємництва.

При цьому відповідач зауважив, що
за своєю суттю оскаржувана постанова не суперечить законодавству.

Кабінет Міністрів України
уповноважений державою врегульовувати своїми актами питання, пов'язані із
спірними правовідносинами, тому він мав право скасувати свою попередню
постанову.

Крім того, оскаржувану постанову
прийнято Кабінетом Міністрів України в установленому порядку, а саме: на його
засіданні після погодження з усіма
заінтересованими органами виконавчої влади та після розгляду на урядовому комітеті з питань
економічної політики і євроінтеграції.

Необхідність cкасування Кабінетом
Міністрів України постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2007 р. №
985 пояснюється наступним.

Відповідно до Програми заходів щодо
завершення вступу України до Світової організації торгівлі, затвердженої Указом
Президента України від 5 лютого 2002 р. № 104, Україна розпочала процес приєднання
до системи ГАТТ/СОТ у 1994 році.

05.02.08 р. Президент України
В.А.Ющенко і Генеральний директор Світової організації торгівлі Паскаль Ламі
підписали Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (далі
-СОТ), який має бути ратифікований Україною до 4 липня 2008 року.

Саме з метою здійснення заходів із
завершення переговорного процесу щодо вступу України до Світової організації
торгівлі Кабінетом Міністрів України було прийнято оскаржувану постанову. Для
досягнення мети, визначеною цією Програмою, та з урахуванням тих економічних
переваг, які отримає Україна з набуттям членства у СОТ, Україні необхідно було
вирішити низку завдань. Серед цих
завдань - лібералізація доступу іноземних підприємств до ринку послуг України
та, гармонізація законодавства з вимогами системи угод СОТ.

Ст. 16 Закону України «Про державну
систему біобезпеки при створенні, випробуванні, транспортуванні та використанні
генетично модифікованих організмів»заборонено ввезення на митну територію
України ГМО, а також продукцію, вироблену із застосовуванням ГМО, до їх
державної реєстрації, за винятком таких, що призначені для
науково-дослідних цілей або державних апробацій (випробувань). Ввезення
харчових продуктів, які містять ГМО або отримані з їх використанням, для безпосереднього
вживання за призначенням можливе тільки за умови державної реєстрації
відповідних ГМО джерел та цих харчових продуктів.

Аб. 6,7 ст. 7 вищевказаного Закону
визначено, що порядок державної реєстрації ГМО та продукції, отриманої з їх
використанням, затверджує Кабінет Міністрів України.

На час прийняття постанов Кабінету
Міністрів України як від 01.08.07р. № 985, так і від 21.11.07 р. № 1330 порядок
державної реєстрації ГМО та продукції, отриманої з їх використанням, був
відсутній.

Скасованою постановою Кабінету
Міністрів України від 01.08.07 р. №985 передбачалося, що ввезення та реалізація
харчових продуктів, що містять генетично модифіковані організми та/або
мікроорганізми в кількості більш як 0,9 відсотка, здійснюються за наявності
відповідного маркування із зазначенням якісного складу таких продуктів, а також
заборонено ввезення, виробництво та реалізацію харчових продуктів, призначених
для дитячого харчування, що містять генетично модифіковані організми та/або
мікроорганізми.

За відсутності вищевказаного
порядку державної реєстрації ГМО та продукції, отриманої з їх використанням,
відповідач необґрунтовано вирішив питання заборони ввезення та обігу в Україні
харчових продуктів, що містять ГМО та/або мікроорганізми саме в кількості більш
як 0,9 відсотка, що зумовило необхідність скасування абзацу першого пункту
першого постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 2007 р. № 985.

Також відповідач зазначає, що в
згаданій постанові Кабінет Міністрів України пов'язував можливість обігу в
Україні ГМО та продукції, отриманої з їх використанням, з відповідним
маркуванням цієї продукції. Тоді, коли вищевказані норми спеціального
законодавства передбачають таку можливість із необхідністю відповідної
державної реєстрації.

Питання ввезення та реалізації в Україні
продукції, в тому числі ГМО та
продукції, отриманої з їх використанням, за обов'язкової наявності відповідного
маркування вирішене Законом України «Про захист прав споживачів», а тому не
потребувало підзаконного врегулювання постановою № 985.

Таким чином, Кабінетом Міністрів
України обґрунтовано скасовано частину першу пункту першого названої постанови.

Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано;
безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням
права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Суд вважає, що в даному випадку
Кабінет Міністрів України прийняв оскаржувану постанову на порушення зазначених
принципів, а саме: не у той спосіб, який передбачений законодавством.

Згідно змісту скасованої постанови
КМУ від 01.08.07 р. №985 цей акт є регуляторним актом згідно визначення ст. 1
Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері
господарської діяльності».

Згідно ст. 1 Закону регуляторний
акт - це: прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт,
який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських
відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або
іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання; прийнятий
уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який
встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо
невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове
регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між
регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами
господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до
закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Постанова КМУ від 01.08.07 р. №985
є нормативно-правовим актом, прийнятим на виконання Законів України «Про захист
прав споживачів»та «Про дитяче харчування», встановлює обов'язки для суб'єктів
господарювання, що ввозять та реалізують харчові продукти.

В свою чергу, оскаржувана постанова
КМУ від 21.11.07 р. № 1330 скасовує зазначений регуляторний акт, тому також є
регуляторним актом згідно ст. 1 Закону.

Згідно ст. 4 Закону принципами
регуляторної політики є передбачуваність (послідовність регуляторної
діяльності, відповідність її цілям державної політики, а також планам з
підготовки проектів регуляторних актів, що дозволяє суб'єктам господарювання
здійснювати планування їхньої діяльності) та прозорість та врахування
громадської думки (відкритість для фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань дій
регуляторних органів на всіх етапах їх регуляторної діяльності, обов'язковий
розгляд регуляторними органами ініціатив, зауважень та пропозицій, наданих у
встановленому законом порядку фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями,
обов'язковість і своєчасність доведення прийнятих регуляторних актів до відома
фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань, інформування громадськості про
здійснення регуляторної діяльності.)

Ст. 5, 9, 13 Закону визначають
порядок оприлюднення проектів регуляторних актів з метою одержання зауважень і
пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань, а також порядок
відкритих обговорень за участю представників громадськості питань, пов'язаних з
регуляторною діяльністю.

Зокрема, проект регуляторного акта
разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб,
передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п'яти робочих днів з дня
оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Повідомлення про оприлюднення
проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект
регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються
шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього
проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації,
визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній
сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

В даному випадку згідно інформації,
що міститься у доповідній записці до проекту оскаржуваної постанови від
19.11.07 р., КМУ розробником акта є Міністерство охорони здоров'я України, на
сайті якого здійснено розміщення проекту акта (доказів чого суду не надано).

Також суду не надано доказів
врахування зауважень та/або пропозицій Державного комітету з питань технічного
регулювання та споживчої політики, якого безпосередньо стосується оскаржуваний
акт, так як він прийнятий, в тому числі, на виконання Закону України «Про
захист прав споживачів».

Крім того, згідно ст. 21 Закону
проекти регуляторних актів, які розробляються центральними органами виконавчої
влади, підлягають погодженню із спеціально уповноваженим органом, яким є
Державний комітет України з питань технічного регулювання та споживчої політики
України.

Суду не надано доказів звернення до
спеціально уповноваженого органу для погодження, отримання такого погодження
(відмову у погодженні), у зв'язку з чим вимоги Закону не можуть вважатися дотриманими
повою мірою.

На підставі вищенаведеного, ст. 2,
160-163, 186 КАС України, ст. 13, 21 Закону України «Про засади державної
регуляторної політики у сфері господарської діяльності»суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати п.
1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.07р. №1330 «Питання маркування
сільськогосподарських товарів, вироблених із застосуванням генетично
модифікованих організмів».

3. Стягнути з Кабінету Міністрів України
на користь ОСОБА_13,4 грн. судового збору.

4. Постанова може бути оскаржена в
порядку ст. 186 КАС України.

Головуючий Суддя
Бачун О.В.

Судді
Арсірій Р.О.

Кротюк О.В.