Справа № 2а-18/2008
Суддя: Корзюк Т.П.
Дата ухвалення: 2008-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2а-18-08
ПОСТАНОВА

Іменем України

смт Короп
12 лютого 2008 року

Коропський районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого - судді Корзюк Т.П.

при секретарі - Двойнос І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
адміністративних справ за позовними заявами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28,
ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36,
ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44,
ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52,
ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60,
ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68,
ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76,
ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84,
ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87 до Управління пенсійного фонду України в
Коропському районі про бездіяльність органів виконавчої влади, які грубо
порушують соціальні права громадян, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовними заявами, вказуючи на те,
що вони мають статус дітей війни і мають
право на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за
віком. Законом України „Про державний
бюджет України на 2007 рік” п.12 ст. 71 було призупинено дію ст. 6 Закону
України „Про соціальний захист дітей війни” в частині виплати щомісячної
доплати до пенсії. 09 липня 2007 року рішенням Конституційного Суду України №
6-рп-2007 (справа № 1-29/2007) було визнано положення п.12 ст. 71 Закону
України „Про державний бюджет України на 2007 рік” неконституційним. Таким
чином, починаючи з 09 липня 2007 року відповідач зобов'язаний був здійснити
перерахування пенсії, тобто привести у відповідність з рішенням Конституційного
Суду України розмір виплати їм пенсій. Але відповідач в порушення частини 5 ст.
124 Конституції України, відповідно до якої судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України,
ігнорує зазначене рішення Конституційного Суду України. Бездіяльність відповідача
грубо порушує конституційні права і свободи позивачів, позбавляє їх законного
права на отримання перерахованих пенсій, що свідчить про нехтування правами
громадян з боку відповідача. Відповідно до частини 1 ст. 55 Конституції України
права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Враховуючи
вищевикладене, позивачі просять суд: визнати протиправною бездіяльність
управління пенсійного фонду України в Коропському районі та зобов'язати управління пенсійного фонду
України в Коропському районі здійснити перерахування пенсій та забезпечити їх
виплату відповідно до рішення Конституційного суду України від 9 липня 2007
року № 6-рп-2007 (справа № 1-29/2007).

В судовому засіданні позивачі не з'явилися, але на адресу суду
надали заяви в яких зазначено, що в зв'язку з похилим віком та станом здоров'я
вони не можуть бути присутніми при розгляді справи за позовами до районного
управління Пенсійного фонду України про перерахування їм пенсії як дітям війни,
позовні вимоги підтримують повністю і просять розглянути справу без їхньої
участі.

Представник відповідача -
управління Пенсійного фонду України в Коропському районі, Чернігівської області
Гук С.В. надала до суду заперечення на позовні заяви. Позовні вимоги визнала
частково і пояснила, що відповідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» позивачі мають право на підвищення до пенсії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком визнає. Але управління Пенсійного фонду України в
Коропському районі не має програмного забезпечення для здійснення відповідного
перерахунку пенсій та не має коштів на виплату підвищень у вказаному розмірі. У
2007 році підвищення пенсій виплачувалося лише дітям війни, які були
інвалідами. У 2008 році, на підставі Закону України «Про державний бюджет
України на 2008 рік» підвищення отримають всі діти війни в розмірі 10 %
прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. У запереченнях на позовні вимоги
відповідач вказав, що дійсно, рішенням Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року були визначені такими, що не відповідають Конституції України
положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», зокрема
ст. 71 пункт 12, ст. 111. оскільки рішення Конституційного Суду України набирає
чинності з дня його ухвалення, Пенсійний фонд України з питань виплати пенсій у
розмірах обчислених без урахування положень Закону України «Про державний
бюджет України на 2007 рік» 06 серпня 2007 року звернувся до Міністерства
юстиції України. Міністерство юстиції розглянуло лист ПФУ щодо висловлення
пропозиції з приводу порядку реалізації ст. 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» і в межах компетенції повідомило натупне (лист Мін*юсту від
31.08.2007 року № 21-46-561). Статею 6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 %
мінімальної пенсії за віком (дію ст. 6 цього закону було зупинено на 2007 рік
згідно із п. 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007
рік». Визначення мінімального розміру пенсії за віком надано лише в ст. 28
Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування». При
цьому частиною третьою ст. 28 встановлено, що мінімальний розмір пенсії за
віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених за
цим Законом.

Заслухавши представника
відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази,
суд приходить до наступного.

Судом встановлено такі
факти та відповідні їм правовідносини.

Законом України „Про соціальний захист дітей війни” № 2195-1 від 18.11.2004
року встановлено правовий статус дітей війни і визначено основи їх соціального
захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і
державної соціальної підтримки.

Статтею 6 вказаного Закону визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне
грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. При цьому ст. 3 цього
ж Закону передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені
цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими
актами.

Cудом
в судовому засіданні встановлено, що позивачі на підставі посвідчень виданих
відділом соціального захисту населення Коропської районної державної
адміністрації, Чернігівської області являються пенсіонерами, їм призначена
пенсія за віком, вони відносяться до категорії - "діти війни", про що
в посвідченнях є відповідна відмітка. В зв'язку з цим, на позивачів поширюється
дія ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" і вони
мають право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до пункту 12 ст. 71 Закону України "Про
державний бюджет України на 2007 рік" зупинено на 2007 рік дію ст. 6
Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст.
111 цього ж Закону за якою підвищення до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість
пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей
війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки,
встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп-2007 від
09.07.2007 року у справі № 1-29/2007р. визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є неконституційними), окремі положення Закону України
"Про державний бюджет України на 2007 рік", в тому числі і п. 12 ст.
71, яким зупинено на 2007 рік дію ст. 6
Закону України "Про соціальний захист дітей війни", з
урахуванням ст. 111 цього ж Закону. Рішення Конституційного Суду України у цій
справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді
ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Відповідне рішення
Конституційного Суду України є обов'язковим для виконання на території України,
остаточним і не може бути оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України: „Закони,
інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність”.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України: органи державної
влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України: при прийнятті
нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідачем - Управлінням Пенсійного фонду України в Коропському районі, Чернігівської
області в судовому засіданні не надано суду доказів
та не доведено правомірності свого рішення щодо не нарахування та невиплати
позивачам підвищення до пенсії відповідно до Закону України " Про
соціальний захист дітей війни" та рішення Конституційного Суду України №
6-рп-2007 від 09.07.2007 року.

Також, судом не може бути прийнято до уваги та враховано
як підставу не нарахування та невиплати позивачам підвищення до пенсії посилання
відповідача на той факт, що питання визначення величини мінімальної пенсії за
віком, що застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким
встановлено статус "дитина війни", має бути вирішено у законодавчому порядку шляхом внесення змін
до Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Статтею 8 КАС України визначено, що забороняється відмова
в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини. Факт
відсутності визначення та врегулювання на законодавчому рівні питання
визначення величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для
обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус "дитина
війни" не може бути підставою для позбавлення позивачів визначених
державою соціальних гарантій та підтримки як діти війни.

Стаття 9 КАС України визначає, що у разі відсутності
закону, що регулює відповідні правовідносини суд застосовує закон, що регулює
подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд
виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги позивачів не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими,
законними та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 19, 22, 55, 124, 152 Конституції України,
ст.ст. 3, 6, 7 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" №
2195-І від 18.11.2004 року, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп-2007
від 09.07.2007 року, ст.ст. 6, 8-11, 70, 71, 86, 87, 158-163 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32,
ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40,
ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48,
ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56,
ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64,
ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72,
ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80,
ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87до
Управління пенсійного фонду України в Коропському районі про бездіяльність
органів виконавчої влади, які грубо порушують соціальні права громадян - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України в Коропському районі, Чернігівської області щодо відмови в перерахуванні
позивачам підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до
Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в Коропському районі Чернігівської області здійснити перерахування пенсії ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33,
ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41,
ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49,
ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57,
ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65,
ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73,
ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81,
ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87згідно з вимогами Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" та забезпечити її виплату.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до
Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя: