Справа № 2-а-839/2007
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2007-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„16”
листопада 2007р.
м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд

В особі головуючого судді

Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання представника
позивача: представника відповідача:

Минько Н.З. ОСОБА_2 Симонець Н.П.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до
Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті у Рівненській області про
визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови № 002699
від 29.12.2006 р., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
-фізична особа-підприємець ОСОБА_1- звернувся до Рівненського окружного
адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Рівненській області
про визнання дій відповідача незаконними
та скасування постанови № 002699 від 29.12.2006
р.

В
судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, в обґрунтування
яких зазначив, що вважає
протиправною спірну постанову про
застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про автомобільний
транспорт. Пояснив, що позивач не здійснював нерегулярні пасажирські
перевезення при відсутності дорожнього листа,
договору з замовником транспортних послуг, документа що засвідчує оплату
транспортних послуг, оскільки 11 чоловік, що зазначені в акті перевірки № 05937
від 23 грудня 2006 року і яких він перевозив з одного ринку на інший були його
знайомими. Також позивач стверджує, що перевозив він їх безкоштовно.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила. Надала суду
пояснення, які співпадають з позицією викладеною в письмовому запереченні.

Суд, встановив, що з адміністративним позовом звернулись не до тієї особи,
яка повинна відповідати за адміністративним позовом за згодою позивача допустив
заміну первинного відповідача належним відповідачем - Головною державною
інспекцією на автомобільному транспорті.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,
дослідивши докази у справі, суд, дійшов висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

При цьому суд виходив з наступного.

У відповідності до ст.1 Закону України „Про автомобільний
транспорт” нерегулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів
автобусом, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового
договору на кожну послугу, в якому визначають маршрут руху, дату та час
перевезень, інші умови перевезень та форму оплати послуги, або перевезення за
власний кошт;

Документи для
нерегулярних пасажирських перевезень у відповідності до ст.39 Закону „Про
автомобільний транспорт” складають:

для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що
засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи,
передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії,
реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист,
договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Позивач є автомобільним перевізником. Має відповідну ліцензію
серії АВ № НОМЕР_1 з надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом загального користування (крім надання послуг з
перевезення пасажирів та їх багажу на таксі)

Факт порушення законодавства про
автомобільний транспорт ОСОБА_1 зазначено в акті
№ 05937 від 23.12.2006 р. Зокрема, 23.12.2006 р. позивач здійснював нерегулярні перевезення
пасажирів (11 осіб) при відсутності договору із замовником транспортних
послуг та документа, що засвідчує оплату
транспортних послуг. Дорожній лист ОСОБА_1 пред'явив інспекторам після завершення перевірки. В
дорожньому листі зазначено вид
перевезення: „на замовлення". Підтвердженням того, що перевезення виконувалися „на
замовлення" є пояснення водія (яким був позивач) про причини порушення.

Ст. 39 Закону Країни „Про
автомобільний транспорт” не передбачає усної домовленості із замовником
транспортних послуг.

Крім того, позивач особисто був присутнім на розгляді
даної справи заступником начальника
управління Омельчуком С.І. Під час розгляду ОСОБА_1 зазначив, що перевозив пасажирів з одного
ринку на інший, отримував за проїзд по
одній гривні з кожного пасажира, однак не вважає себе винним, тому що отримав ліцензію.

Допитані
в судовому в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали суду суперечливі покази,
які суд розцінює критично.

Зокрема,
свідок ОСОБА_3 стверджує, що він будучи знайомим відповідача, разом з ним чекав
біля 30 хвилин доки в автобус поступово не сіли інші 10 пасажирів, в числі яких
була дружина та донька ОСОБА_1

Допитана
в якості свідка дружина позивача ОСОБА_4 надала суду покази, згідно яких, вона,
разом із донькою та своїми знайомими одночасно сіли до автобуса свого чоловіка
та поїхали на ринок.

Крім
того, суддею Рівненського окружного адміністративного суду був задоволений
адміністративний позов прокурора Сарненського району в інтересах головної
державної інспекції на автомобільному транспорті, територіального управління
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Рівненській області
до ОСОБА_1, про стягнення фінансових санкцій. Предметом розгляду даної справи
було стягнення за спірною постановою № 002699 від 29 грудня 2006 року.

На
підставі викладеного, керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В
задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного
суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне
оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Cуддя підпис
І.С.Чалий

З оригіналом згідно

Суддя І.С. Чалий