Справа № 2-а-969/2007
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2007-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-969/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„12”
грудня 2007р.
14год. 55 хв.
м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд

В особі головуючого судді

Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання представника
позивача: представника відповідача:

Минько Н.З.ОСОБА_2. Симонець Н.П.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом до начальника
Територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті у Рівненській області, територіального управління Головної державної інспекції
на автомобільному транспорті у Житомирській області про визнання перевірки
протиправною, визнання дій щодо винесення постанови протиправними, визнання
постанови № 039701 від 13.03.2007 р. нечинною,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач- фізична
особа-підприємець ОСОБА_1- звернулася до Рівненського окружного
адміністративного суду з адміністративним позовом до відповідачів: 1.
Начальника Територіального управління Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті у Рівненській області, 2. Територіального управління
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Житомирській
області про визнання перевірки протиправною, визнання дій щодо винесення
постанови протиправними, визнання постанови № 039701 від 13.03.2007 р.
нечинною.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні
вимоги, в обґрунтування яких зазначив, що займається нерегулярними
пасажирськими перевезеннями, про що свідчать додані документи до
адміністративного позову.

Територіальним управлінням Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті з Рівненській області відносно мене 21.02.2007
року проведено рейдову перевірку. Наведене підтверджують додані до адміністративного позову
належним чином завірені копії постанови
про застосування до мене фінансових санкцій за № 039701 від 13.03.2007 року, акт перевірки № 029383 від
21.02.2007 року, дорожній лист № 40535 від 21.02.2007 року. Також наведене буде підтверджено в
суді витребуваними у Відповідачів завданням на перевірку.

Позивач зазначає, що під час наведеної перевірки
суб'єктом владних повноважень надавалося
йому завдання на перевірку. Однак, в ньому не було вказано, що перевіряюся саме
він - як суб'єкт
господарювання. Тобто у ньому взагалі не було зазначено, який суб'єкт господарювання перевіряється. Таким чином, на думку
позивача, суб'єкт владних повноважень не мав права здійснювати відносно нього перевірки. Оскільки, завдання не відповідало
формі встановленої Додатком № 1 до Порядку здійснення державного
контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою КМУ від
08.11.2006 року № 1567 /надалі по тексту - Порядок.

Кабінет Міністрів України
встановлюючи типову форму для завдання на перевірку, виходив з того, щоб перевірці підлягали лише ті
особи, які вказані у завданні. Таким чином, уряд встановлював гарантію для того, щоб
підприємці-перевізники не піддавалися незаконним
перевіркам.

Крім того, протягом першого кварталу, як вбачається з документів, що
додаються, відносно нього проведено дві рейдові перевірки.

Однак, відповідно до ст. 6 Закону України „Про автомобільний транспорт”
рейдові перевірки відносно перевізників здійснюються не частіше одного разу на
квартал. Тобто, наведені перевірки відносно нього проведені з порушенням норм
чинного законодавства.

Крім того позивач вказує, що під час перевірки в нього були всі відповідні
документи для здійснення пасажирських перевезень, зокрема і договір про
перевезення пасажирів.

Представник відповідача, в судовому засіданні позов не визнав, пояснив
суду, що на виконання вимог Закону України „Про автомобільний транспорт” (далі
- Закон) КМ країни 8 листопада 2006 року прийняв постанову за номером 1567,
якою затвердив Порядок здійснення
державного контролю на автомобільному транспорті. Порядок визначає процедуру
проведення планової, позапланової та рейдової перевірки.

21 лютого 2007 року інспекторами
територіального управління Головавтотрансінспекції
у Житомирській області було здійснено рейдову перевірку у транспортному засобі
державний номер НОМЕР_1. що належить ОСОБА_1 Під час перевірки було виявлено, що нерегулярні перевезення
пасажирів здійснювалися з порушенням
Закону, зокрема, сі. 39. Порушення полягає в тому, що у водія автобуса
не було необхідних
документів, передбачених ст. 39 Закону для здійснення цього виду перевезень, а саме: договору із
замовником транспортних послуг.

Це порушення було відображено в акті
проведення перевірки додержання вимог законодавства
про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №
029383 від 21.02.2007 р. а відтак просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази у справі, суд, дійшов висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог. При цьому суд виходив з наступного:

Згідно п. 14 Порядку рейдова перевірка транспортних
засобів проводиться на окремо визначених ділянках дороги,
маршрутах, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках
таксі і транспортних засобів. Законодавством
передбачено проведення рейдової перевірки у транспортних засобах всіх суб'єктів
господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України
(п. 2 Порядку), це транспортні засоби суб'єктів
господарювання, що здійснюють регулярні пасажирські перевезення, транспортні засоби, суб'єктів
господарювання, що здійснюють нерегулярні
пасажирські перевезення, транспортні засоби суб'єктів господарювання, що
здійснюють вантажні перевезення, транспортні засоби суб'єктів господарювання, що здійснюють перевезення пасажирів та їх багажу на
таксі. Враховуючи це, на думку суду, орган
державного контролю під час проведення
перевірки діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений
Законом

Даний факт підтверджується, наданим в судове засідання
належним чином завірену копію завдання на перевірку № 019213 від 21.02.2007
року

Крім рейдової перевірки, орган контролю може здійснити як
планову так і позапланову перевірки, які
проводяться за місцезнаходженням суб'єкта господарювання. Форма завдання на перевірку є єдиною для
всіх видів перевірок. Однак форма актів, які складаються
за результатами цих перевірок - різна. Якщо за
результатами планової та позапланової перевірок складається акт згідно з
додатком 2 до Порядку, і цей акт має назву: Акт перевірки дотримання суб'єктом господарювання вимог законодавства про автомобільний
транспорт, то за результатами рейдової перевірки
складається акт згідно з додатком 3 до Порядку; цей акт має назву: Акт проведення перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. Більше того, в акті, який
складається за результатами планової чи
позапланової перевірок, чітко визначено, що відповідно до завдання на перевірку
посадові особи провели перевірку дотримання суб'єктом господарювання вимог
законодавства про автомобільний транспорт, а в акті, що складається за результатами рейдової перевірки зазначено, що посадові
особи проводять перевірку транспортного
засобу, який належить відповідному суб'єкту господарювання. При цьому в акті вказується ділянка дороги, маршрут,
автостанція і т.д., тобто місце де в даний час проводиться ця перевірка.

Одним з важливих аспектів рейдової перевірки є те, що
відповідно до п. 19 Порядку термін такої перевірки
становить від 3-х до 5-ти днів.

Крім того, одним із завдань Головавтотрансінспекції (ст.6
Закону) є здійснення державного контролю за недопущенням
надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільними перевізниками,
які не одержали відповідної ліцензії та ліцензійних карток на транспорті
засоби, що при цьому використовуються, який здійснюється на автостанціях,
автобусних зупинках, у місцях посадки та висадки пасажирів і т.д.

Таким чином, системний аналіз положень Порядку, який прийнято
на виконання вимог Закону свідчить про те.
що позиція позивача відносно процедури проведення рейдової перевірки, зокрема, оформлення завдання на
проведення такої перевірки, повністю
суперечить вимогам законодавства України в галузі автомобільного транспорту.

21 лютого 2007 року інспекторами територіального
управління Головавтотрансінспекції у
Житомирській області було здійснено рейдову перевірку у транспортному засобі
державний номер НОМЕР_1. що належить ОСОБА_1 Під час перевірки було виявлено, що нерегулярні перевезення
пасажирів здійснювалися з порушенням
Закону, зокрема, ст. 39. Порушення полягає в тому, що у водія автобуса не було необхідних документів, передбачених ст. 39 Закону
для здійснення цього виду перевезень, а
саме: договору із замовником транспортних послуг.

Це порушення було відображено в акті проведення перевірки
додержання вимог законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 029383 від
21.02.2007 р. Згідно даного акту водій від надання пояснень з цього приводу та
підпису акту - відмовився.

Пункт 25 Порядку передбачає, що «справа про порушення
розглядається посадовою особою органу державного контролю за
місцезнаходженням суб'єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою
уповноваженої особи суб'єкти господарювання)
не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення». Тому, акт, що було складено інспекторами у Житомирській області було
надіслано для розгляду в територіальне управління
Головавтотрансінспекції у Рівненській області. Разом з актом, на адресу Рівненського територіального управління
надійшов знімок (зроблений інспекторами,
що перевіряли транспортний засіб) договору, який був у водія під час виконання нерегулярних перевезення пасажирів. З цього знімку вбачається, що договір, який був у водія
повністю не оформлений. Таким чином, розглянувши матеріали
справа про порушення ОСОБА_1 законодавства про автомобільний транспорт. начальник територіального
управління Головавтотрансінспекції у
Рівненській області, керуючись ст. 60 Закону, прийняв постанову про застосування фінансових санкцій в розмірі
1700 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями
160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В
задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного
суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне
оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Cуддя
І.С.Чалий