Справа № 22а-1873/2008
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2008-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Каралюс В.М. Справа
№ 22а-1873/08
Городоцький районний суд Львівської обл. (№ 2а-70/07) Рядок
статзвіту № 36
Доповідач: Шавель Р.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 січня 2008
року м.Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - судді Шавеля Р.М.,

суддів Олендера
І.Я. та Кушнерика М.П.,

при секретарі - Соколовській А.С.,

з участю осіб, які взяли участь у справі:

позивача: ОСОБА_1;

пред-ка позивача ОСОБА_2,
довіреність від 10.05.2007р.;

пред-ка відповідача: - Волянського
О.Р., довіреність № 13-35/131 від 11.01.2008р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Контрольно-ревізійного управління у Львівській обл. на постанову
Городоцького районного суду Львівської обл. від 21.09.2007р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до Контрольно-ревізійного управління /КРУ/ у Львівській обл.
про поновлення на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, -

в с т а н о в и л а:

29.05.2007р. позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати нечинним наказ
начальника КРУ у Львівській обл. № 91-о від
13.04.2007р. про його звільнення; зобов'язати останнього поновити його на
роботі на посаді провідного контролера-ревізора відділу контролю у сфері
державної власності КРУ у Львівській обл. з дня його звільнення 13.04.2007р., з
виплатою оплати за весь час вимушеного прогулу (а.с.1-2).

Позовні вимоги мотивує тим, що його
звільнення із займаної посади є безпідставним і незаконним, оскільки прогулу
13.03.2007р. він не вчиняв, а був відсутній на роботі у зв'язку із хворобою.

Постановою суду від 21.09.2007р. позов ОСОБА_1
задоволений; визнано нечинним наказ начальника КРУ
у Львівській обл. № 91-о від 13.04.2007р. про звільнення ОСОБА_1; зобов'язано
відповідача КРУ у Львівській обл. поновити ОСОБА_1 на посаді провідного
контролера-ревізора відділу контролю у сфері державної власності КРУ у
Львівській обл. з 13.04.2007р. з виплатою заробітної плати за весь час
вимушеного прогулу в сумі 7173 грн. 93 коп. (а.с.72-73).

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, відповідач
КРУ у Львівській обл. подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на
порушення судом норм матеріального і процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану постанову суду,
прийняти нову постанову, якою залишити позовну заяву без задоволення.

Апелянт вказує, що при винесенні постанови суд
виходив з того, що 13.03.2007р. позивач був хворий і в зв'язку з цим не міг
вийти на роботу, однак вказана обставина підтверджується показами свідків, які
є близькими друзями ОСОБА_1

При цьому в оскаржуваній постанові не вказані
причини неврахування судом факту відсутності відкритого лікарняного листка
захворювання на 13.03.2007р., який підтверджує факт захворювання лише з
14.03.2007р. (а.с.75-76).

Заслухавши суддю-доповідача по справі, пояснення представника відповідача
на підтримання апеляційної скарги, заперечення позивача і його представника,
перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній
доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.202 КАС України суд апеляційної
інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне
з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність таких
обставин; невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи чи питання.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно наказу начальника КРУ у Львівській обл. № 91-о від
13.04.2007р. ОСОБА_1, якому присвоєний 12 ранг державного службовця, був
звільнений з посади провідного контролера-ревізора відділу контролю у сфері
державної власності КРУ у Львівській обл. з 13.04.2007р. за прогул без поважних
причин 13.03.2007р. на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (а.с.5).

Із листка непрацездатності серії ААМ № 326025 від
14.03.2007р. вбачається, що ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні та був
звільнений від роботи з 14.03.2007р. по 23.03.2007р. з приводу захворювання
(а.с.7).

Відповідно до довідки № 244 від 12.04.2007р. Комунального
закладу “Львівський обласний центр з профілактики та боротьби із СНІДОМ”
ОСОБА_1 13.03.2007р. перебував в даному закладі і йому було проведено
передтестове консультування та забір крові на ВІЛ-інфекцію (а.с.15).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того,
що 13.03.2007р. позивач був хворий і в зв'язку з цим
не міг вийти на роботу, звертався для медичного обстеження. Вказана обставина
підтверджується показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, які ствердили
про перебування позивача 13.03.2007р. в хворобливому стані та його медичне
обстеження в м.Львові, довідкою № 244 від 12.04.2007р. Комунального
закладу “Львівський обласний центр з профілактики та боротьби із СНІДОМ”. Про вказані обставини також ствердили свідки ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, які вказали про повідомлення позивачем причин невиходу на роботу
13.03.2007р.

Між тим, наведені висновки суду колегія суддів вважає
необґрунтованими з наступних підстав.

Згідно ч.4 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений
на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у
випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом
робочого дня) без поважних причин.

Крім загальних підстав, передбачених КЗпП України,
державна служба припиняється із підстав визначених у ст.30 Закону України №
3723-ХІІ від 16.12.1993р. “Про державну службу”.

Як слідує з
роз'яснень, які містяться в п.17 постанови Пленуму ВС України № 9 від
06.11.1992р. “Про практику розгляду судами трудових спорів”, правила про недопустимість
звільнення працівника в період тимчасової непрацездатності, а також у період
перебування у відпустці (ч.3 ст.40 КЗпП) стосуються як передбачених статтями
40, 41(1) КЗпП, так й інших випадків, коли розірвання трудового договору
відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу. При цьому маються на увазі щорічні, а також інші
відпустки, що надаються працівникам як із збереженням, так і без збереження
заробітку.

Розірвання трудового договору з
ініціативи власника або уповноваженого ним органу не може бути визнано
обгрунтованим, якщо в день звільнення працівнику видано лікарняний листок
(довідку в установлених законом випадках) про його тимчасову непрацездатність.

Відповідно
до п.2.5. Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову
непрацездатність громадян, затв. наказом Міністерства охорони здоров'я України
№ 455 від 13.11.2001р., листок непрацездатності у разі захворювання, травми, в тому числі й
побутової, видається в день установлення непрацездатності, крім випадків
лікування в стаціонарі.

З
матеріалів справи та досліджених колегією суддів доказів слідує, що
14.03.2007р. позивач був оглянутий лікуючим лікарем ОСОБА_8, який встановив
йому діагноз “грип”, через що був оформлений листок непрацездатності.

Наведена
обставина стверджується оглянутим в судовому засіданні журналом викликів
Городоцької центральної районної лікарні та її довідкою № 34 від 24.01.2008р.,
з яких слідує, що позивач вперше був оглянутий дільничним терапевтом ОСОБА_8 на
дому 14.03.2007р. згідно виклику від 14.03.2007р. (а.с.102).

Як
слідує з доповідної записки заступника начальника відділу контролю у сфері
державної власності Бершеди О.М., 13.03.2007р. позивач до роботи не приступив,
на домашній телефонний дзвінок повідомив, що хворіє (а.с.16).

Згідно
письмових пояснень ОСОБА_1 13.03.2007р. через хворобу він був відсутнім на
роботі, в цей день лікар не мав можливості його оглянути, тому листок непрацездатності
був виданий лише 14.03.2007р. (а.с.18).

У своїй
доповідній від 10.04.2007р. ОСОБА_1 також покликається на його перебуванні на
прийомі у Львівському обласному центрі з профілактики та боротьби зі СНІДом
(а.с.19).

За
наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що факт тимчасової
непрацездатності позивача 13.03.2007р., як і його звернення до лікуючого лікаря
Городоцької центральної районної поліклініки, не доведений представленими
доказами.

Останні обставини у розглядуваній ситуації не
можуть доводитися показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також
показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Покликаючись на перебування позивача на
прийомі у Львівському обласному центрі з профілактики та боротьби зі СНІДом
(а.с.15, 17), суд не врахував, що перебування ОСОБА_1 в наведеному комунальному закладі не можна вважати поважною причиною
неявки на роботу, оскільки будь-яких медичних даних для необхідності такого
відвідування суду не представлено.

За наведених обставин ОСОБА_1 13.03.2007р. був відсутній
на роботі без поважних причин, через що в задоволенні заявленого позову слід
відмовити за безпідставністю.

Покликання позивача і його
представника про непроведення керівником відповідача службового розслідування
щодо ОСОБА_1 колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відповідно до Порядку
проведення розслідування стосовно державних службовців, затв. постановою КМ
України № 950 від 13.06.2000р., звільнення з роботи державного службовця за
прогул не слугує підставою для проведення такого розслідування.

Наведені апелянтом порушення норм процесуального права не
призвели до неправильного вирішення справи і не вплинули на остаточні висновки
суду першої інстанції, за змістом процесуального закону не допускається
скасування правильного по суті рішення суду з одних лише формальних підстав, а
тому такі не можуть бути покладені в основу скасування рішення суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що
постанова суду підлягає скасуванню.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст.202,
ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Контрольно-ревізійного управління у
Львівській обл. задоволити частково.

Постанову Городоцького районного суду Львівської обл. від
21.09.2007р. скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Контрольно-ревізійного управління у Львівській обл. про поновлення на роботі та
виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити за
безпідставністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції
протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий: Р.М.Шавель

Судді: І.Я.Олендер

М.П.Кушнерик