Справа № 2-а-119/2007
Суддя: Литвин О.В.
Дата ухвалення: 2007-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-119/2007
ПОСТАНОВА

іменем України

11 грудня 2007 року
Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого -
судді Литвина О.В.,

при секретарі -
Куць В.А.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт.Рокитне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного Фонду України в
Рокитнянському районі

про стягнення
недоотриманих належних сум пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись до суду,
позивач посилається, що він являється інвалідом ІІ групи з 1991 року. Причиною
інвалідності стало захворювання пов»язане з ліквідацією аварії на ЧАЕС.
Відповідно до ст.. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» він має право на щомісячну додаткову пенсію за
шкоду заподіяну здоров»ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Зазначає, що розмір виплаченої йому
додаткової пенсії за період з липня 2004 року по липень 2007 року становить: з 01.01.2004
року по 01.01.2007 року - 14,93 грн., з 01.01.2007 року по 01.04.2007 року -
15,50 грн., з 01.04.2007 року по 31.07.2007 року - 16,52 грн. Відповідно до ЗУ
«Про затвердження прожиткового мінімуму на 2004 рік» від 11.05.2004 року,
прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність був встановлений на
рівні 284,69 грн.. ЗУ «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2005 рік» від
19.10.2004 року, прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність був
встановлений на рівні 332 грн.. ЗУ «Про затвердження прожиткового мінімуму на
2006 рік» від 20.12.2005 року, прожитковий мінімум для осіб, які втратили
працездатність був встановлений на рівні
01.10.2006 року - 366 грн., а з 01.10.2007 року - 411 грн. Зазначає, що
розмір щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю, визначався
відповідачем не відповідно до зазначених Законів України, а відповідно до
постанови КМУ № 1 від 03.01.2002 року, зі змінами та доповненнями, винесеними
постановами КМУ № 279 від 13.03.2002 року, № 1350 від 27.08.2003 року. Просить
стягнути на його користь 10054,69 грн. недоотриманих ним сум додаткової пенсії
за 2004 - 01.10.2007 роки.

В судовому
засіданні позивач позов підтримав
повністю за викладених в ньому обставин та просив його задовольнити.

Представник відповідача
позов не визнала та в судовому засіданні
пояснила, що відповідно до
Положення ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», встановлено, що порядок
призначення пенсії, яка настала внаслідок каліцтва та в інших випадках
визначається. Кабінетом Міністрів України. Постановою КМУ № 1 від 03.01.2002
року передбачається, що розрахунок пенсії, призначеної, згідно ч. 4 ст. 54
вказаного Закону України, здійснюється виходячи з розміру розрахункової
величини 19-91 грн. Оскільки після ухвалення нового закону величина
прожиткового мінімуму змінилася з 01.01.2007 року, 01.04.2007 року, 01.10.2007
року, органи Пенсійного фонду України забезпечили проведення перерахунків
пенсії на коефіцієнт 1,03825 з 01.01.2007 року, 1,06842 з 01.04.2007 року та
1,01232 з 01.10.2007 року. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення
позивача, представника відповідача, оглянувши матеріали даної справи, суд
приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено,
що позивач є інвалідом ІІ групи з 1991 року. Причиною інвалідності стало
захворювання пов»язане з ліквідацією аварії на ЧАЕС. Відповідно до ст.. 50 ЗУ
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» він має право на щомісячну
додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров»ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії
за віком. Позивач отримує доплату до пенсії за шкоду, заподіяну здоров»ю
наслідками аварії на ЧАЕС, нарахування та виплата якої проводиться
відповідачем, виходячи з розміру останньої
в сумі 14-93 в період з 01.01.2004 року по 01.01.2007
року, 15-50 в період з 01.01.2007 року по 01.04.2007 року та 16-52 в період з
01.04.2007 року по 01.08.2007 року на підставі положень Постанови КМ України від 03.01.2002 року №1.

31.10.2006 року набрав чинності Закон України від 05.10.2006
року «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у якому
визначені основні положення щодо реалізації конституційного прав громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки відповідно до ст.. 50
Конституції України кожен має право на безпечне життя і здоров»я довкілля та на
відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Розділ восьмий
вищевказаного Закону передбачає правила призначення та виплати пенсій і
компенсацій, особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, тоді як стаття 49
цього ж Закону визначає пенсії таким особам у вигляді державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров»ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст..50
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю,
інвалідам ІІ групи - у розмірі 75% мінімальної пенсії.

Позиція відповідача щодо обставин даного спору ґрунтується
виключно на положеннях постанов КМ України, тоді як відповідно до ч.2 ст.19
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст..8 Конституції
України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція
України має вищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти
приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

За ст.113 Конституції України КМ України у своїй
діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента
України.

Розмір доплати до
пенсії, визначений вказаною вище постановою КМ України від 03.01.2002 року №1,
суперечить вимогам ст.50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до Закону України від 05.10.2006 року «Про
внесення змін до Закону України про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було доповнено вказаний Закон
статтею 71, згідно якої дія положень цього Закону не може призупинятись іншими
законами, крім Законів про внесення змін до цього Закону.

Отже, оскільки закони
України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами, то суд
вважає, що при вирішенні даного спору підлягають застосування саме положення
ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» та положеннями зазначених вище Законів про
встановлення розміру мінімальної заробітної плати, а не постанови КМ України.

Згідно ч.4 ст.9 КАС
України уразі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України,
закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт,
який має вищу юридичну силу.

Таким чином суд
приходить до висновку, що відмова
відповідача провести перерахунок та
виплату позивачу доплати до пенсії згідно положень ст.. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є незаконною, а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі
заявлених вимог.

Суд не знаходить підстав
для обговорення питання про пропущення позивачем строку звернення до суду,
встановленого ст. 99 КАС України, оскільки на цьому не наполягав відповідач.

На підставі Декрету КМ
«Про державне мито» позивач звільнений від сплати державного мита/судового
збору/ на користь держави.

Керуючись ст.ст. 8,
19,113,152 Конституції України, ст.ст. 49, 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», Законом України від 05.10.2006 року «Про внесення змін до Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», рішенням Конституційного Суду України від
09.07.2007 року за №6-рп, ст.ст. 6, 9, 17, 158-163, 167, 185, 186 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити .

Визнати неправомірними
дії Управління пенсійного фонду у Рокитнянському районі Київської області
про відмову ОСОБА_1 у перерахуванні та виплаті додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров»ю наслідками Чорнобильської катастрофи в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2004 року по 01.10.2007
року.

Стягнути з управління Пенсійного Фонду України в
Рокитнянському районі Київської області
на користь ОСОБА_1 10054-69 грн.
недоотриманих сум додаткової пенсії за період з 01.01.2004 року по 01.10.2007
року.

Від сплати судового
збору позивача звільнити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного
адміністративного суду Київської області через Рокитнянський районний суд
шляхом подачі протягом десяти днів з дня
проголошення даної постанови подання заяви про апеляційне оскарження та
поданням після цього на протязі двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя