Справа № 2-а-875/2007
Суддя: Кайро І.А.
Дата ухвалення: 2007-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-875
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2007 року Ялтинський міський
суд АР Крим

в складі: головуючого
- Кайро І.А.;

при секретарі -
Рябцевой А.С.

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в залі
суду в м.
Ялті адміністративну справу за
позовною заявою ОСОБА_1до Республіканського Комітету з охорони культурної
спадщини АР Крим, 3-я особа Управління головного архітектора Ялтинської міської
ради про визнання недійсним висновку та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Позивачка просить суд визнати недійсним висновок Республіканського Комітету
з охорони культурної спадщини АР Крим №1588 від 22 березня 2007 року про
неможливість відводу земельної ділянки площею 0.01 га, що розташована за адресою:АДРЕСА_1для будівництва та обслуговування
індивідуального гаражу та зобов′язати Комітет з охорони
культурної спадщини АР Кримвиконати необхідні дії по узгодженню та відводу вказаної земельної ділянки для за
вказаною адресою та вказаної нею мети.

Позовні вимоги мотивовані тим, що негативний висновок
Комітету обгрунтованний
Постановою Уряду Автономної республіки Крим № 330 від 16 листопада 1995
року, яка на даний час не відповідає та суперечить положенням
Закону України „Про місцеве самоврядування”,
„Про охорону культурної спадщини”, іншим
нормативним актам, а значить не
підлягає застосуванню.

Представник Комітету з охорони
культурної спадщини АРК., та представник 3-ї особи Управління головного
архітектора Ялтинської міської ради у судового засідання не з'явилися, про день
та час слухання справи сповіщені належним чином, причину неявки суду не
надали.

Дослідивши доказі суд, вважає,
що позовна заява
є законною та обґрунтованою і
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6
Конвенції про захист прав і
основних свобод людини
(Рим 4 листопада 1950 року),
ратифікованою Верховною
радою України 17
липня 1997 року,
кожен при вирішенні питань щодо
його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь - якого кримінального обвинувачення,
висунутого проти нього, має право на справедливий і
відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом.

Складовою частиною справедливого
судочинства є доступ до процедури з усіма
атрибутами контролю, тобто право на судовий контроль органів державної
влади. Це означає, що рішення Комітету
по охороні культурної спадщини
Автономної Республіки Крим не може
бути остаточним і підлягає судовому
контролю.

Конвенція про захист прав і
основних свобод людини є складовою частиною
загальнонаціонального законодавства України.

Згідно ст. 55
Конституції України права свободи
громадян захищаються судом.

Це означає, що суд не може
відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають,
що їх права і свободи порушені або
порушаються, створено або створюються перешкоди для
їх реалізації , або мають
місце інші ущемлення прав та свобод.

Положення Конвенції та
Конституції України з цього питання відтворені в ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України про завдання
адміністративного судочинства.

При цьому судом встановлено,
що Рішенням № 31 6
сесії 5-го скликання Гурзуфської
селищної ради від 03 жовтня 2006 року
ОСОБА_1. надано дозвіл на складання проекту відводу земельної ділянки
орієнтовною площею 0.01 га за адресою:АДРЕСА_1для будівництва і обслуговування
індивідуального гаражу (а.с.8).

Відповідно до ч. 6 ст. 123 Земельного Кодексу України проект
відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем,
органом по земельним ресурсам, природоохоронним
і санітарно - епідеміологічним органами,
органами архітектури та культурної спадщини.

Республіканським комітетом з охорони культурної спадщини Автономної
Республіки Крим 22 березня 2007 року за № 1588 позивачці видано висновок
про неможливість відводу земельної
ділянки площею 0,01 га,
розташованої за адресою:АДРЕСА_1для, будівництва та обслуговування
індивідуального гаражу - на підставі Постанови Уряду АР Крим № 330 від 16
листопада 1995 року „ Про
затвердження
історико-архітектурного опорного плану та комплексного охоронного
зонування пам'ятників історії, культури
та природи адміністративного району
«Великої Ялти», оскільки земельна
ділянка входить в зону охоронюваного ландшафту №11, та усі види
будівельних та інших проектно - вишукувальних робіт необхідно узгоджувати з
Ревкомом.

Відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а
також міжнародних договорів, згода на
обов'язковість надана Верховною Радою України, а також нормативно -
правових актів, прийнятих органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачених Конституцією
та Законами України. У разі невідповідності нормативного акта
Конституції України, Закону України,
міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною
Радою України, або іншому правовому
акту, суд застосовує правовий
акт, який має вищу
юридичну силу.

Постанова Уряду АР Крим № 330
від 16 листопада 1995 року, яка покладена в основу висновку Комітету з охорони культурної
спадщини АРК, була прийнята на підставі
повноважень наданих Уряду АРК
частиною 2-ю ст. 29 Закону України „Про охорону і використання пам'ятників історії та культури”. Однак цей
закон втратив силу у
зв'язку з прийняттям Закону України „Про
охорону культурної спадщини
від 08 червня 2000 року № 1805- ІІІ.

Постановою Уряду АРК № 330 від
16 листопада 1995 року затвердженні історико-архітектурний план
і комплексне охоронне
зонування пам'ятників історії ,
культури та природи адміністративного району „Великої Ялті” відповідно до
яких, в ряді цих
зон заборонено нове будівництво. Однак ці
положення Постанови суперечать
п. 3 ст. 32 Закону
України „Про охорону
культурної спадщини”, яка у діючій
редакції (зміненої законом
від 16 грудня 2004
року № 2245 - ІV) містить не
безумовну заборону на
здійснення місто - будівних,
архітектурних або ландшафтних перетворень, будівельних, меліоративних,
шляхових, земельних робіт на
охоронюваних архітектурних перетвореннях, у межах зон охорони
пам'яток, історичних ареалів населених
місць, занесених до списку історичних населених місць України, а лише на здійснення
робіт без дозволу органу охорони
культурної спадщини.

Законом України „Про охорону культурної спадщини” і прийнятими в його
виконання нормативними актами введені
нові: термінологія, назви визначення об'єктів предметів охорони, а так само
режими охорони, способи та механізми встановлення охоронних зон. Введені поняття „історичний населений
пункт” та „історичний ареал
населеного пункту”, що не передбачалось
ні Постановою Уряду АРК №330 від 16 листопада 1995 року, ні
законодавством України на
підставі якого воно приймалося.

Відповідно
до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робите те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України „Про охорону культурної спадщини”
встановлено, що зона охоронюваного
ландшафту встановлюється навколо пам'ятників.

Згідно ст.2, 32 цього ж закону
зони охоронюваного ландшафту визначаються в межах зон пам'ятників. Такі зони повинні бути визначені топографічно.

В районі земельної ділянки
площею 0,01 га розташованої в районі
АДРЕСА_1, щодо якої позивачкою здійснюються заходи по відведенню, будь-які пам'ятники відсутні, що виключає можливість
наявності там зони охоронюваного ландшафту в районі земельної ділянки.

Суд вважає, що дії відповідача,
як суб'єкта владних повноважень, по видачі ОСОБА_1., висновку № 1588 від 22 березня 2007 року про
неможливість відводу земельної ділянки
порушують права й охоронювані законом інтереси позивачки в одержані у
власність земельної ділянки.

Крім цього, суду також було
надано постанову Ради міністрів АР Крим від 09 жовтня 2007 року, згідно якої
постанова уряду АР Крим від 16 листопада
1995 року №330 «про затвердження історіко - архітектурного опорного плану та
комплексного охоронного зонірованія пам'ятників історії, культури та природи
адміністративного району великої Ялти» вважається такою що втратила силу. На
підставі викладеного, суд не може зробити однозначного висновку про
незаконність спірного висновку Республіканського Комітету з охорони культурної
спадщини АР Крим.

Відповідно до ст.16 Цивільного
кодексу України, Кодексу
адміністративного судочинства
України права та інтереси громадян можуть бути захищені в тому числі й шляхом
визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання його
вчинити певні дії.

Крім того, оскільки спірний
висновок було винесено на підставі постанови уряду АР Крим від 16 листопада
1995 року №330 «про затвердження історіко - архітектурного опорного плану та
комплексного охоронного зонірованія пам'ятників історії, культури та природи
адміністративного району великої Ялти» яка у теперішній час втратила силу, суд
приходить до висновку про те, що спірний висновок повинно бути визнано
недійсним у судовому порядку.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені, то з відповідача на користь
позивачки підлягає стягненню сплачена нею за подання даного позову сума
судового збору

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 9, 17, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства України,
ст.ст. 118, 123 Земельного Кодексу України, ст.ст. 1, 2, 32 Закону України
„Про охорону культурної спадщини”, ст.16
Цивільного кодексу України ,
ст.ст. 19, 55 Конституції України,

П О С Т А Н ОВ И В:

Позовну заяву
ОСОБА_1- задовольнити.

Визнати висновок Комітету з охорони
культурної спадщини № 1588 від 22 березня 2007 року про неможливість відведення
земельної ділянки ОСОБА_1площею 0.01 га за адресоюАДРЕСА_1для будівництва та
обслуговування індивідуального гаражу - недійсним.

Зобов'язати Комітет
з охорони культурної спадщини Автономної
Республіки Крим, як суб'єкта владних повноважень, повторно
розглянути питання про можливість відводу ОСОБА_1земельної ділянки площею
0.01 га за адресою АДРЕСА_1для будівництва та обслуговування індивідуального
гаражу.

Стягнути з Республіканського Комітету з охорони культурної спадщини АР Крим
на користь ОСОБА_1судовий збір у сумі 3 (три) гривні 40 копійок

Постанова суду може
бути оскаржена в апеляційному порядку в Апеляційний
суд АРК через Ялтинський
міський суд в порядку
та строки передбачені ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя