Справа № 2-а-632/2008
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2008-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-632/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого
2008 року
13 год.00 хв. м.
Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий - Шевчук С.М.
та суддів Юрчука М.І., Боймиструка С.В., за участю секретаря судового засідання
Паршутич С.Л. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

від позивача: не з'явився;

від відповідача 1: Управління праці та соціального захисту населення
Острозької районної державної адміністрації - представник не з'явився;

від відповідача 2: Міністерства праці та соціальної
політики України - представник не з'явився;

від відповідача 3: Державного казначейства
України - представник не з'явився;

від відповідача 4: Міністерства фінансів України
- представник не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позовну заяву ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Острозької районної
державної адміністрації, Міністерства праці та соціальної політики України,
Державного казначейства України, Міністерства фінансів України про стягнення з
Управління праці та соціального захисту населення Острозької районної державної
адміністрації через Державне казначейство України та Міністерство фінансів
України на користь позивача невиплачену разову грошову допомогу до 5 травня в
сумі 3425,53 грн., суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1
звернулася з позовною заявою до Управління праці та соціального захисту
населення Острозької районної державної адміністрації, Міністерства праці та
соціальної політики України, Державного казначейства України, Міністерства
фінансів України, про стягнення з Управління праці та соціального захисту
населення Острозької районної державної адміністрації 3425,53 грн. невиплаченої
разової грошової допомоги до 2 травня за 2004-2007 роки. До початку судового
розгляду справи від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог,
відповідно до якої позивач просить стягнути з Управління праці та соціального
захисту населення Острозької райдержадміністрації через Державне казначейство
Україна та Міністерство фінансів України на користь позивача 3425,53 грн.
невиплаченої разової грошової допомоги до 5 травня за 2004-2007 роки.

Позивач
в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його
відсутності.

Відповідач
1 - Управління праці та соціального захисту населення Острозької районної
державної адміністрації - надав письмові заперечення проти позову ОСОБА_1,
клопотання про розгляд справи без участі представника Управління. В
запереченнях Управління праці та соціального захисту населення Острозької
районної державної адміністрації вказує, що Управління праці та соціального
захисту населення Острозької районної державної адміністрації не є належним
відповідачем у справі, оскільки не здійснює виплату щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня. Відповідач також вказує, що відповідно до ч.2 ст.4
Бюджетного кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в Україні
положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в якій вони
не суперечать положенням Конституції України, Бюджетного кодексу України та
закону про Державний бюджет України. В запереченнях на позовну заяву відповідач
вказав, що згідно до ч.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного
суду за захистом прав встановлений річний строк. Просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову повністю.

Від
відповідача 2 - Міністерства праці та соціальної політики України надійшли
письмові заперечення проти позову, в яких відповідач вказує, що відповідно до
ст.28 Закону України “Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування”, мінімальний розмір пенсії за
віком, встановлений цією статтею, застосовується виключно для визначення
розмірів пенсій, призначених згідно з вказаним Законом. Застосування
мінімального розміру пенсії за віком для визначення надбавок, підвищень до
пенсій та розмірів допомог Законом України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” не передбачено. Згідно зі ст. 17 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” фінансування витрат, пов'язаних з
його реалізацією, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Посилається
також на ч. 2 ст.4 Бюджетного кодексу України. Вказує, що відповідними статтями
законів України про Державний бюджет України на 2000-2007 роки розміри щорічної
разової грошової допомоги до Дня Перемоги ветеранам війни, встановлювалися
виходячи з обсягу видатків, виділених на цю мету при формування показників
Державного бюджету на відповідні роки. Мінпраці, як головний розпорядник
коштів, забезпечувало через місцеві органи праці та соціального захисту
населення виплату щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни у
розмірах, визначених Верховною Радою України у законі про Державний бюджет
України на відповідний календарний рік. Просить у задоволенні позву відмовити.

Відповідач
3 - Державне казначейство України - надіслав до суду пояснення на позовну
заяву, з яких відповідач посилається на ст. 95 Конституції України як на норму
прямої дії, на ч.2 ст.4 Бюджетного кодексу України, Вказує, що Державне
казначейство України свої функції щодо виділення коштів, передбачених Законами
України про Державний бюджет України на відповідні роки на зазначену програму,
виконало. Кошти були виділені Міністерству праці та соціальної політики України
в повному обсязі. Вказує, що Державне казначейство України, як юридична особа,
самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, прав та охоронюваних законом
інтересів позивача не порушувало, а тому правових підстав вирішувати питання
про взаємовідносини між позивачем та Державним Казначейством немає. Просить у
задоволенні позову відмовити повністю, справу
розглядати без участі представника Державного казначейства України.

Відповідач
4 - Міністерство фінансів України - заперечень на позов не подав, у судове
засідання не з'явився. Про причини неявки суд не
повідомив, не надавав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. За
таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника
відповідача 4 на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Судом
досліджені письмові докази, наявні у матеріалах справи.

Дослідивши
в судовому засіданні доводи позовної заяви, дослідивши письмові заперечення
відповідачів, подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід
відмовити повністю.

Суд
виходив з такого.

ОСОБА_1
є учасником війни, доказом чого є копія посвідчення НОМЕР_1(а.с.8).

Відповідно
до ст.14 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, щорічно до 5 травня учасникам війни виплачується разова грошова
допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Разом з
тим, питання щодо визначення мінімальної пенсії за віком для призначення такої
допомоги чинним законодавством не врегульовано.

Так,
мінімальний розмір пенсії за віком, який визначається відповідно до статті 28
Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, у
розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом (за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу), у даному
випадку застосовуватися не може, оскільки, відповідно до ч.3 ст.28 вказаного
Закону, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених
згідно з цим Законом.

На даний
час питання щодо розміру разової грошової допомоги до 5 травня особам, на яких
поширюється чинність Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту” вирішується в такому порядку.

Згідно з ч.2 ст.95
Конституції України, виключно законом про
Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Відповідно
до ч.2 ст.4 Бюджетного кодексу України, при здійсненні бюджетного процесу в
Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в
якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та закону
про Державний бюджет України.

Відповідно
до ст. 17 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього
Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Статтею
44 Закону України “Про державний бюджет України на 2004 рік” виплату допомоги
до 5 травня учасникам війни не передбачено.

Статтею 34 Закону України “Про державний бюджет України на
2005 рік” встановлено, що у 2005 році виплата щорічної разової допомоги
відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” здійснюється учасникам війни у розмірі 50 гривень.

Статтею 30 Закону України “Про державний бюджет України на
2006 рік” встановлено, що у 2006 році виплата щорічної разової допомоги
відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” здійснюється учасникам війни у розмірі 50 гривень. Пунктом
18 ст.77 Закону України “Про державний бюджет України на 2006 рік” зупинено на
2006 рік дію частини 5 ст.14 Закону України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” в частині визначення розміру виплат щорічної
разової грошової допомоги учасникам війни.

Статтею 29 Закону України “Про державний бюджет України на
2007 рік” встановлено, що у 2007 році виплата щорічної разової допомоги
відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" учасникам війни у розмірі 55 гривень. Пунктом 13
ст.71 Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік” зупинено на
2007 рік дію частини 5 ст.14 Закону України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” в частині визначення розміру виплат щорічної
разової грошової допомоги учасникам війни.

Рішенням Конституційного суду України №6-рп/2007 від
09.07.2007 року положення ст.29, п.13 ст.71 Закону України “Про державний
бюджет України” визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Відповідно до п.3 резолютивної частини Рішення
Конституційного суду України №6/рп-2007 від 09.07.2007 року, положення статті
29, п.13 ст.71 Закону України “Про державний бюджет на 2007 рік”, визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення, тобто з 09.07.2007 року.

Однак, законодавчим органом, не було
внесено змін до Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, що стосуються
збільшення розміру видатків на виплату щорічної разової грошової допомоги до
Дня Перемоги для ветеранів війни у зв'язку із визнанням неконституційними
положення статті 29, п.13 ст.71 Закону України “Про державний бюджет на 2007
рік”, а відтак, Верховною Радою України не було виділено додатових коштів
розпоряднику (Мінпраці) для виплати учасникам війни щорічної разової грошової
допомоги в розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Розпорядники бюджетних коштів діють в
межах видатків, передбачених відповідними законами України про державний
бюджет. Відповідачі не наділені повноваженнями щодо внесення змін до Закону про
державний бюджет, щодо визначення додаткових бюджетних видатків на
загальносуспільні потреби, та щодо самостійного розпорядження коштами
державного бюджету на цілі, не передбачені в ньому.

Відповідно до довідки Управління праці
та соціального захисту населення Острозької районної державної адміністрації
від 08.02.2008 року № 01-11-149, позивачем у 2005-2007 роках було отримано
щорічну разову грошову допомогу в таких розмірах: в 2005 році - 50 гривень, в 2006 році - 50
гривень, в 2007 році - 55 гривень. У 2004 році виплата такої допомоги не
передбачалася.

Таким чином, позивач отримав щорічну разову грошову допомогу
в розмірах та вмежах видатків передбачених Законами України про державний
бюджет України на відповідні роки, виключно якими, відповідно до ст.95
Конституції України, визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Так само заслуговує на увагу і та обставина, що
відповідно до ч.1 Постанови КМ України від 18 лютого 2004 року №177 “Про
забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом
України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
встановлено, що Міністерство фінансів і
Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів
Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової
допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", у розмірах, установлених законом
про державний бюджет на відповідний рік, і для подальшого перерахування
їх місцевим органам праці та соціального захисту населення.

Із письмових пояснень Державного казначейства України, що
наявні в матеріалах справи, вбачається, що Державним казначейством було
виділено кошти у розмірах, передбачених Законами України про Державний бюджет
України на зазначену програму в повному обсязі.

Управління праці та соціального захисту населення
Острозької районної державної адміністрації, Міністерство праці та соціальної
політики України, Державне казначейство України, Міністерство фінансів України
не мають повноважень на самостійне визначення розміру грошової допомоги, яка
виплачується до 5 травня, та, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.Відповідними статтями законів України про Державний бюджет України на
відповідні роки розміри щорічної разової грошової допомоги до Дня Перемоги
ветеранам війни, встановлювалися виходячи з обсягу видатків, виділених на цю
мету при формування показників Державного бюджету України на вдповідні роки.
Відповідачі забезпечували виплату щорічної разової грошової допомоги
ветеранам війни у розмірах, визначених Верховною Радою України у законі про
Державний бюджет України на відповідний календарний рік.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити повністю.

Підстави для застосування ст. 94 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного
суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне
оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може
бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Головуючий:
С.М.Шевчук

Судді:
М.І. Юрчук

С.В.Боймиструк

Повний текст постанови складено та підписано 25.02.2008 року.

Постанова не набрала законної сили.

Головуючий С.М.Шевчук