Справа № 2-а-2/2008
Суддя: Тітов М.Б.
Дата ухвалення: 2008-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2008 року

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

при секретарі Давиденко М.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Коваленка М.М.

третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Богуславської міської ради, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2,
ОСОБА_4, про визнання незаконним рішення шостої сесії п'ятого скликання
Богуславської міської ради від 26 вересня 2006 року щодо передачі земельної
ділянки АДРЕСА_1 у приватну спільну сумісну власність громадянам ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3, звернувшись до суду із даним
позовом, просить визнати протиправним
рішення шостої сесії п'ятого скликання Богуславської міської ради від 26
вересня 2006 року щодо безоплатної передачі ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 у
приватну спільну сумісну власність земельної ділянки загальною площею близько
0, 0070 га для обслуговування господарської будівлі (погріба) АДРЕСА_1, а також
просить визнати незаконним рішення двадцять шостої сесії четвертого скликання
Богуславської міської ради від 23 грудня 2005 року щодо надання дозволу
ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки загальною площею 0,
0070 га АДРЕСА_1 в спільну сумісну
власність для ведення особистого селянського господарства.

В обгрунтування своїх
вимог позивач посилається на те, що його мати ОСОБА_5 згідно договору
купівлі-продажу від 25.03.1939 року набула право власності на ½ частину будинку з половиною погреба, що знаходились
АДРЕСА_2 та розташовані на земельній ділянці площею 0,43 га. (на даний час
АДРЕСА_1)

При первинній інвентаризації будинку АДРЕСА_1, який
належав ОСОБА_5, в інвентарну справу не було внесено половину погреба. При
виносі в натуру було виявлено, що існуючим погребом користуються два власника:
буд. АДРЕСА_1 та буд. АДРЕСА_3, після чого половину погреба було внесено в інвентарну
справу, про що свідчить довідка Білоцерківського МБТІ № 537 від 08.11.2005р.

Рішенням виконкому
Богуславської міської ради депутатів трудящих за номером 152 від 29.12.1969
року було дозволено ОСОБА_5 будівництво нового будинку на старій земельній ділянці
АДРЕСА_1).

Після смерті ОСОБА_5 він (позивач ОСОБА_3), як
спадкоємець за заповітом, набув право власності на будинокАДРЕСА_1 згідно
свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зареєстрованого Богуславською
державною нотаріальною конторою в реєстрі за № 1563 від 26.11.1991р.

Рішенням № 195 від 15.09.1999 року виконавчий комітет
Богуславської міської ради передав йому
в приватну власність по АДРЕСА_1 земельну ділянку загальною площею 0,165
га, в тому числі:

-0,100 га безоплатно
у приватну власність
для обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і споруд;

-0,053 га безоплатно у приватну власність для ведення
садівництва;

-0,012 га в постійне спільне сумісне користування
власників будинковолодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3.

Вищезазначена земельна ділянка площею 0,012 га є часткою
спадщини.

Погріб на цій земельній ділянці побудовано до 1917 року і
рішенням виконкому Богуславської міської ради №152 від 29.12.1969 року земельну
ділянку надано в безстрокове користування.

При зверненні до Богуславської міської ради від
22.07.2005р. з проханням про зміну форми власності з спільного сумісного
користування на спільну часткову власність, відповідно до частки погреба, тобто
надати дозвіл на приватизацію 0,006 га землі відповідно до частки погреба
безкоштовно чи за оплату, йому було надано відповідь від 22.08.2005 р. за №
2383, що земельна ділянка, на якій знаходиться погріб, може належати його
співвласникам на праві спільної сумісної власності.

В той же час рішенням двадцять шостої сесії Богуславської
міської ради IV скликання від 23.12.2005 р. міська рада вирішила надати дозвіл
в межах міста Богуслава ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0, 0070 га
АДРЕСА_1 в спільну сумісну власність для ведення особистого селянського
господарства

З рішення залишається не зрозумілим, яким чином земля
площею 0,012 га, яка була передана рішенням № 195 від 15.09.1999 р. виконавчим
комітетом в постійне користування одночасно є землею запасу, що не відповідає
ст. 80 Земельного кодексу України в редакції 1992 року.

Рішення виконкому Богуславської міської ради № 195 від 15.09.1999 року ніким не
відмінялось, як і не відмінялося рішення № 152 від 29.12.1969 р. про дозвіл на
будівництво нового будинку на старій земельній ділянці по вул. Воровського, 40,
(нині 46).

В пункті 4 рішення виконкому Богуславської міської ради
від 23.12.2005 року визначена необхідність погодження проекту землеустрою із
службами, що відповідають п. 9 ст. 118 Земельного кодексу України, але що не
відповідає фактичному стану справи.

По-перше, погріб збудовано ще до 1917 року, його
розміщено на земельній ділянці, яка має цільове призначення - для
обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, і аж ніяк не для
ведення особистого селянського господарства. Виходячи з цього безоплатна

передача повинна проводитись на підставі п. З ч. 1 ст.
116 та п.п. 1, 2 ст. 118 ЗК України, а також підлягає визначенню п. 2 Постанови
Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 р. №677.

Крім того, пункт 6 рішення сесії міської ради № 260-26-1V
від 23.12.2005 року взагалі є неправильним і не може забороняти використання
вищезгаданої земельної ділянки, яку співвласники вже давно використовують.
Отже, це рішення суперечить чинному законодавству і має бути визнане
протиправним.

В послідуючому Богуславська міська рада 26 вересня 2006
року за №73-06-У приймає нове рішення, яким безпідставно відмінює пункт 1.5
рішення 26 сесії Богуславської міської ради №206.26-1-V від 23.12.2005 року,
мотивуючи закінченням терміну дії дозволу, а не тим, що цим рішенням фактично
незаконно передавалась земельна ділянка для ведення особистого

селянського господарства.

Пунктом 2 цього рішення відміняється підпункт 3 пункту 14
рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради №195 від 15.09.1999
року. Фактично земельну ділянку площею 0,012 га вилучають з користування без
згоди землекористувачів, що суперечить ч. 2 ст. 149 Земельного кодексу України.

Крім того, мотивом прийняття такого рішення є те, що
державний акт на право постійного користування спірною земельною ділянкою в
установленому порядку не був виготовлений. Проект рішення готував ОСОБА_6, який
посилається в преамбулі рішення на ч. 1.12 розділу X «Перехідних положень» ЗК
України від 21.10.2001 року, але в преамбулі цього рішення сесія не керувалась
п. 6 цих положень стосовно того,
що громадяни, які
мають в постійному
користуванні земельні ділянки,
повинні до 01.01.2005 року переоформити у встановленому порядку право
власності.

Працівник міської ради ОСОБА_6, готуючи проект рішення,
умисно упустив посилання на п. 6 розділу X «Перехідні положення» ЗК України.

Ріщенням Конституційного суду України від 22.09.2005 року
№5- рп/2005 це положення визнано неконституційним та таким, що втратило
чинність. Звідси п. 2 вищезазначеного рішення Богуславської міської ради теж є
незаконним.

Крім
того, ОСОБА_6 умисно не проінформував сесію, що пункт 7 розділу X ЗК України
визначає, що громадяни, які одержали у власність, у користування земельні
ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством,
зберігають права на ці ділянки. Отже, рішення міської ради в цій частині теж
протизаконні і мають бути визнані

незаконними.

В
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов ОСОБА_3 підтримала в
повному обсязі і посилаючись на
вищенаведені факти просила задовольнити вимоги позивача.

Представник
Богуславської міської ради Коваленко М.М. в судовому засіданні позов не визнав
і пояснив, що рішення шостої сесії п'ятого скликання Богуславської міської ради
від 26 вересня 2006 року щодо безоплатної передачі ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 у
приватну спільну сумісну власність земельної ділянки загальною площею близько
0, 0070 га для обслуговування господарської будівлі (погреба) АДРЕСА_1 було
прийняте у відповідності до вимог чинного земельного законодавства України.

Так,
пунктом першим цього рішення було відмінено пункт 1.5 рішення двадцять шостої
сесії четвертого скликання Богуславської міської ради від 23.12.2005 року, яким
було надано дозвіл ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на розробку проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки площею 0,0070 га по АДРЕСА_1,АДРЕСА_3 за
рахунок земель запасу міста в спільну сумісну власність для ведення особистого
селянського господарства, поскільки проект землеустрою відповідно до цього
рішення не розроблявся, а термін дії дозволу на його розробку закінчився
01.07.2006 року.

Також
було визнано таким, що втратив свою чинність підпункт 3 пункту 14 рішення
виконавчого комітету Богуславської міської ради за №195 від 15.09.1999 року в
частині передачі земельної ділянки площею 0,012 га в постійне спільне сумісне
користування власникам будинковолодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 в зв'язку із тим,
що на момент введення в дію Земельного кодексу України №2768-ІІІ від 25.10.2001
року державний акт на право постійного користування вищезазначеною земельною
ділянкою в установленому порядку не був виготовлений.

Щодо
розміру земельної ділянки, яку вирішено передати в спільну сумісну власність
співвласникам погреба по АДРЕСА_1,АДРЕСА_3, то міська рада з урахуванням
необхідності влаштування розвороту для автотранспорту в цій тупиковій вулиці
відповідно до п. 3.22 ДБН 360-92 "Про планування і забудову міських і
сільських поселень" вирішила надати земельну ділянку для обслуговування
вказаної господарської будівлі в розмірі 0,0070 га, яка є достатньою для
обслуговування погреба.

Третя
особа ОСОБА_2 в судовому засіданні
позовні вимоги ОСОБА_3не визнала і
пояснила, що Богуславська міська рада надала достатню земельну ділянку площею
0,0070 га для обслуговування погреба, що перебуває у спільній частковій
власності її, позивача та ОСОБА_4. Вона
вважає, що доцільно, щоб в тупиковій вулиці, на якій знаходиться і її будинок
АДРЕСА_3, був майданчик для розвороту
транспорту, оскільки до її оселі необхідно буде підвозити будівельні матеріали
для ремонту будинку і потрібен розворот для транспортних засобів.

Суд,
заслухавши представника позвиача, представника відповідача, третю особу та
дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити
частково, виходячи із слідуючих підстав.

Позивач ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, зареєстрованого Богуславською державною нотаріальною
конторою в реєстрі за № 1563 від 26.11.1991 року являється власником житлового
будинку АДРЕСА_1. В даному свідоцтві про
право на спадщину за заповітом не зазначено, що позивач набув право власності
на ½ частину погреба.

Копією акта складеного техніком Білоцерківського МБТІ,
який не містить дати, підтверджується той факт, що при первинній інвентаризації
в справу не було вписано половину погреба, який належав ОСОБА_5

В той же час позивач ОСОБА_3 в послідуючому після
отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по
АДРЕСА_1, після 26.11.1991 року не узаконив своє право на ½ частину погреба та не надав суду правовстановлюючий документ про його право
власності на це нерухоме майно.

Третя
особа ОСОБА_2 відповідно до договору дарування ½ частини будинку посвідченого 05.11.2004 року приватним нотаріусом
Богуславського районного нотаріального округу ОСОБА_7 набула право власності на
½ частину будинку АДРЕСА_3 та на ¼ частину погреба. Третя особа ОСОБА_4 має право на частину вказаного погреба
відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 грудня 1986
року.

Таким
чином, власність третіх осіб ОСОБА_2 і
ОСОБА_4. кожного на ¼ частину погреба по
АДРЕСА_1,АДРЕСА_3 підтверджується правовстановлюючими документами. Право
власності позивача ОСОБА_3на ½ частину погреба по вказаному адресу
не підтверджується правовстановлюючими документами.

Виконавчий
комітет Богуславської міської ради своїм рішенням №195 від 15.09.1999 року
правомірно вирішив передати ОСОБА_3 0,10 га земельної ділянки безоплатно у
приватну власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель
і споруд, що відповідало вимогам ч. 1 ст. 30 Земельного кодексу України,
затвердженого Законом УРСР від 18 грудня 1990 року в редакції закону України
від 13 березня 1992 року, якою було
визначено, що при переході права власності на будівлю і споруду з цими
об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право
власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового
призначення. Стаття 67 ЗК України в редакції від 13 березня 1992 року
передбачала, що розмір ділянок для будівництва та обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і споруд повинен бути не більше 0,10 га у
містах.

ОСОБА_3
відповідно до державного акта на право приватної власності на землю від
22.03.2000 року отримав у приватну власність земельну ділянку розміром 0,10 га
для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Щодо
передачі в постійне спільне сумісне
користування власників будинковолодінь АДРЕСА_1і АДРЕСА_3, в тому числі і
ОСОБА_3, 0,012 га земельної ділянки, то таке рішення виконкому Богуславської
міської ради від 15.09.1999 року
суперечило ч. 5 ст. 7 ЗК України в редакції від 13 березня 1992 року,
якою було визначено, що громадянам України у постійне користування надаються
земельні ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства,
особистого підсобного господарства.

Відповідно
до ст. 6 ЗК України в редакції від 13 березня 1992 року громадяни України мали
право на одержання у власність земельних ділянок для будівництва та
обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Таким
чином виконком Богуславської міської ради не мав права, приймаючи рішення
15.09.1999 року, передавати у постійне спільне сумісне користування власників
будинковолодінь АДРЕСА_1 і АДРЕСА_3 земельну ділянку площею 0,012 га., оскільки
для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд
земельна ділянка могла передаватись у власність, а не в постійне користування.

Вирішуючи
питання про передачу земельної ділянки позивачу і третім особам для обслуговування
господарської споруди - погреба, що розташований АДРЕСА_1,АДРЕСА_3, виконком Богуславської міської ради
15.09.1999 року повинен був за наявності відповідних клопотань осіб, які бажали
отримати цю земельну ділянку, передати їм земельну ділянку у відповідності до
ст. 18 ЗК України в редакції від 13 березня 1992 року у приватну власність за
плату, або в оренду, оскільки позивач та треті особи використали своє право
безоплатно отримати у власність земельні ділянки площею 0,10 га для
обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Оскільки
рішення виконавчого комітету Богуславської міської ради від 15.09.1999 року в
частині передачі в постійне спільне
сумісне користування власників будинковолодінь АДРЕСА_1 і АДРЕСА_3 ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_2, 0,012 га земельної
ділянки визнається судом неправомірним, то відповідно пункт 2 рішення шостої
сесії п'ятого скликання Богуславської міської ради від 26 вересня 2006 року
яким було скасовано підпункт 3 пункту 14
рішення виконкому міської ради від 15.09.1999 року (передача в постійне
користування земельної ділянки площею 0,012 га), необхідно залишити в силі, так
як ним фактично скасоване своє незаконне попереднє рішення.

Щодо
пункту першого рішення шостої сесії п'ятого скликання Богуславської міської ради
від 26 вересня 2006 року, то цим рішенням відмінено пункт 1.5 рішення двадцять
шостої сесії четвертого скликання Богуславської міської ради від 23 грудня 2005
року щодо надання дозволу ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0, 0070 га
АДРЕСА_1 в спільну сумісну власність для ведення особистого селянського
господарства, яке дійсно було незаконним і саме щодо надання земельної ділянки
для ведення особистого селянського господарства, на що вказував позивач.

Пункт 3
рішення шостої сесії п'ятого скликання Богуславської міської ради від 26
вересня 2006 року щодо безоплатної передачі ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 у
приватну спільну сумісну власність земельної ділянки загальною площею близько
0, 0070 га для обслуговування господарської будівлі (погреба) АДРЕСА_1
являється незаконним, оскільки як було зазначено вище, позивач та треті особи
скористались правом безоплатного отримання земельної ділянки у власність для
обслуговування житлового будинку та господарських будівель в граничних
розмірах, які були визначені Земельним кодексом України в редакції від 13
березня 1992 року та які не змінені Земельним кодексом України в редакції від
25.10.2001 року ( ст. 121).

Виходячи з викладеного позивач та
треті особи мають право у відповідності до ст. 124 ЗК України в редакції від 25.10.2001 року отримати
земельну ділянку в оренду, або у відповідності до ст. 128 ЗК України в редакції
від 25.10.2001 року отримати земельну ділянку у приватну власність за плату.

Суд вважає передчасним вирішувати
питання про розмір земельної ділянки, яка має передаватись позивачу та третім
особам для обслуговування господарської споруди погреба, оскільки у
відповідності до ст. 124 ч.3 ЗК України передача земельних ділянок громадянам в
оренду здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому ст. 118
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 128 ЗК України
встановлено порядок продажу земельних ділянок, якого мають дотримуватись
сторони при придбанні земельних ділянок у власність. Відповідно до ч.4 цієї
статті особам, які подали заяви про придбання земельної ділянки, що не
перебуває у їх користуванні, продаж цієї ділянки здійснюється після розроблення
землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки.

Позивач не має державного акту на
право постійного користування спірною земельною ділянкою, а тому вважати, що
він є належним землекористувачем не має підстав, так як відповідно до ст.22 ЗК
України в редакції від 13 березня 1992 року право власності на землю або право
користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення
землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і
одержання документа, що посвідчує це право.
Тому посилання позивача на те, що у нього незаконно було вилучено
земельну ділянку площею 0,0012 га,
являються безпідставними.

Окрім того, позивач, не маючи
правовстановлюючого документа на ½ частину погреба, не має право
посилатись на норми ст. 30 ЗК України в редакції від 13 березня 1992 року та на
ст. 120 ЗК України в редакції від 25 жовтня 2001 року, якими врегульовано
порядок переходу права на земельну ділянку при переході права на будівлю і
споруду.

На усунення прав позивача та третіх
осіб щодо отримання ними земельної ділянки для обслуговування погреба по
АДРЕСА_1,АДРЕСА_3 суд вважає за необхідне зобов'язати Богуславську міську раду
при вирішенні питання про передачу земельної ділянки ОСОБА_3 та іншим
співвласникам господарської будівлі (погреба) АДРЕСА_1 діяти у відповідності до
вимог заявників у спосіб визначений ст. 124 ЗК України в разі, якщо вони
бажатимуть отримати земельну ділянку в оренду, або у відповідності до ст. 128
ЗК України в разі, якщо вони бажатимуть отримати земельну ділянку за плату
шляхом укладення договору купівлі-продажу.

З урахуванням
викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 17, 18, 159-163 КАС України, ст.ст. 6, 7, 18, 22, 30, 67 ЗК України в
редакції від 13 березня 1992 року, ст.ст. 121, 124, 128 ЗК України в редакції
від 25 жовтня 2001 року, суд -

П О С Т
А Н О В И В:

Позов
ОСОБА_3задовольнити частково.

Визнати нечинним пункт третій
рішення шостої сесії п'ятого скликання Богуславської міської ради від 26
вересня 2006 року щодо безоплатної передачі ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 у
приватну спільну сумісну власність земельної ділянки загальною площею близько
0, 0070 га для обслуговування господарської будівлі (погріба) АДРЕСА_1.

Зобов'язати Богуславську міську
раду при вирішенні питання про передачу земельної ділянки ОСОБА_3 та іншим
співвласникам господарської будівлі (погріба) АДРЕСА_1 діяти у відповідності до
вимог заявників у спосіб визначений ст. 124 ЗК України в разі, якщо вони
бажатимуть отримати земельну ділянку в оренду, або у відповідності до ст. 128
ЗК України в разі, якщо вони бажатимуть отримати земельну ділянку за плату
шляхом укладення договору купівлі-продажу.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через
Богуславський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його
проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Головуючий: суддя (підпис)

З оригіналом згідно: суддя