Справа № 2-а-7657/2007
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2007-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул. Островського, 14
тел/факс (0432) 55-15-10, e-mail:
справа №2-а-7657/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2007 року м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний
суд

в складі колегії:

головуючого судді - Мельник-Томенко
Ж.М.

суддів - Федчука В.В., Сторчака
В.Ю.,

при секретарі: Пивовар І.М.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача 1 -
Сокольвяк Я.А. - представник за довіреністю;

відповідача 2 -
Сокольвяк Я.А. - представник за довіреністю;

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури
Вінницької області (відповідач 1), Генеральної прокуратури України (відповідач
2) про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 заявлено позов
до прокуратури Вінницької області (відповідач 1), Генеральної прокуратури
України (відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання
вчинити певні дії.

Позов мотивовано
наступним.

ОСОБА_1 на адресу
Генеральної прокуратури та прокуратури Вінницької області направляв
неодноразові письмові звернення про неможливий захист своїх інтересів; про
неможливість отримати заробітну плату з роботодавця - ВАТ «Жмеринського заводу
«Сектор»».

Всі письмові звернення
ОСОБА_1, адресовані на адресу Генеральної прокуратури України, остання
переадресовувала на адресу Вінницької обласної прокуратури.

В письмовому зверненні
позивача від 21.09.2006 року до Генеральної прокуратури України ставилося
питання про перегляд незаконної ухвали Господарського суду Вінницької області;
вимога вжити заходів стосовно не виплати заробітної плати з боку арбітражного
керуючого (ліквідатора) ВАТ «Жмеринського заводу «Сектор»» та отримання
належної відповіді згідно законодавства про працю. Дане звернення було
переадресоване Генеральною прокуратурою на адресу прокуратури Вінницької
області, проте позивач належної відповіді від прокуратури області не одержав.

09.10.2006 року ОСОБА_1
подав скаргу на лист прокуратури області № 05/2313-05 від 02.10.2006 року за
результатами розгляду звернення від 21.09.2006 року на адресу Генеральної
прокуратури України та прокуратури області. Проте, належної відповіді, на думку
позивача, останній не одержав.

15.11.2006 року ОСОБА_1
направив до Генеральної прокуратури України заяву про досудове врегулюваня
відносин, на яку відповіді він не
одержав, що є порушенням, на думку позивача, його прав стосовно звернення
громадян та є додатковим фактом бездіяльності Генеральної прокуратури.

На лист від 20.03.2007
року про втрачання коштів за час ліквідації ВАТ «Жмеринського заводу «Сектор»»;
про вступ Генеральної прокуратури України в касаційне оскарження судових рішень
та про надання відповідно правової оцінки діям працівників Вінницької обласної
прокуратури, - відповіді одержано не було, заходів прокурорського реагування
вжито не було.

12.05.2007 року на
адресу Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 направлено звернення з приводу
тривалого слідства по порушеній кримінальній справі по факту привласнення майна
посадовими особами ВАТ «Жмеринського заводу «Сектор»». На дане звернення
належної відповіді одержано не було.

А тому, позивач просить
суд:

1.Визнати бездіяльність
прокуратури Вінницької області протиправною у зв'язку з невжиттям нею
відповідних правових норм по нагляду за додержанням прав і свобод людини і
громадянина в суді, згідно наступного:

- Вінницькою обласною
прокуратурою по відношенню до справи про банкрутство ВАТ «Жмеринського заводу
«Сектор»» грубо порушені норми Закону України «Про звернення громадян» в
частині не надання своєчасних та ґрунтовних відповідей по зверненнях ОСОБА_1;

- Вінницькою обласною
прокуратурою по відношенню до справи про банкрутство ВАТ «Жмеринського заводу
«Сектор»» грубо порушені норми представництва держави в суді через органи
прокуратури;

- Вінницькою обласною
прокуратурою по відношенню до справи про банкрутство ВАТ «Жмеринського заводу
«Сектор»» грубо порушені норми наказу № 6 гн від 19.09.2005 року Генеральної
прокуратури України «Про організацію роботи по представництву в суді, захисту
інтересів громадян та держави при виконанні судових рішень»;

2.Зобов'язати Вінницьку обласну прокуратуру вступити в судовий
процес банкрутства ВАТ «Жмеринського заводу «Сектор»»;

3.Визнати бездіяльність
Генеральної прокуратури України по невжиттю нею відповідних законних дій;
ненаданню відповідної правової оцінки незаконним діям ліквідатора ВАТ «Жмеринського заводу «Сектор»»,
незаконним діям членів комітету кредиторів ВАТ «Жмеринського заводу «Сектор»»;
невжиттю законних дій по зверненнях ОСОБА_1 направленим на адресу Генеральної
прокуратури після вересня 2006 року, оскільки:

- Генеральною
прокуратурою України по відношенню до справи про банкрутство ВАТ «Жмеринського
заводу «Сектор»» грубо порушені норми Закону України «Про звернення громадян» в
частині не надання своєчасних та ґрунтовних відповідей по зверненнях ОСОБА_1;

- Генеральною
прокуратурою, як вищестоящим органом для прокуратури Вінницької області не було
внесено відповідних змін до висновків, що були зроблені з боку прокуратури
області в листі за № 05/-2319-05 від 02.10.2006 року, а даний лист не був
скасований та відізваний з боку Генеральної прокуратури як не законний;

- Генеральною
прокуратурою по відношенню до незаконних дій арбітражного керуючого
(ліквідатора) ВАТ «Жмеринський завод «Сектор»» та незаконних дій членів
комітету кредиторів не застосовуються норми чинного законодавства України,
передбачені п.4 ст.215 ГК України, ст.ст.221, 222, 364-367 КК України та ін.;

4.Зобов'язати Генеральну
прокуратуру України надати відповідну правову оцінку незаконним діям
ліквідатора ВАТ «Жмеринського заводу «Сектор»» та незаконним діям членів
комітету кредиторів заводу «Сектор», які сприяли винесенню та затвердженню
незаконної ухвали господарського суду Вінницької області від 12.09.2006 року.

За таких підстав,
позивач просить суд задовольнити позов повністю.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та
посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив суду задовольнити
позов в повному обсязі.

Відповідачі позовні вимоги не визнають
повністю, оскільки прокуратурою області перевірено звернення ОСОБА_1, які
надходили із Генеральної прокуратури України щодо законності судових рішень у
справі про банкрутство ВАТ «Жмеринський завод «Сектор»» та надані на них
ґрунтовні відповіді. Крім того, відповідачі вважають, що прокурори не
підмінюють органи управління та контролю, не втручаються в
оперативно-господарську діяльність підприємств, установ, організацій. Перевірки
виконання законів проводяться на засадах надходження інформації про факти
порушень закону, які потребують вжиття відповідних заходів з боку прокурора. Не
може бути предметом розгляду справи адміністративної юрисдикції суть прийнятого
за наслідками проведеної перевірки
рішення. Щодо вимог про зобов'язання прокурора провести належне розслідування
кримінальних справ, то дані вимоги, на думку відповідачів, не можуть бути
предметом справи адміністративної юрисдикції, оскільки згідно ст.4 Кодексу
адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не
поширюється на спори, для яких законом встановлений інший порядок судового
вирішення.

У судовому засіданні представник
відповідачів проти позову заперечив, підтримавши письмові заперечення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до
висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1
Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням
щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і
законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Частиною 5 ст. 5 вищевказаного
Закону встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і
місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від
форм власності, об'єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких
належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно ст.20
Закону «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від
дня їх отримання.
Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні
питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства, установи,
організації або його заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що повідомляється особі,
яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні,
не може перевищувати сорока п'яти днів.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень
позивача, останній направляв звернення у формі листів до Генеральної
прокуратури України 21.09.2006 року, 15.11.2006 року, 20.03.2007 року та
12.05.2006 року про що свідчать поштові квитанції та матеріали перевірок по
зверненнях ОСОБА_1 за 2006 - 2007 роки відповідачів, оглянуті в судовому
засіданні. Позивач одержав відповідь лише на звернення до Генеральної
прокуратури від 21.09.2006 року, викладену в листі прокуратури Вінницької
області від 02.10.2006 року №05/2313-05. На інші звернення позивач відповіді не
одержав.

З матеріалів справи та пояснень
представника відповідачів вбачається, що на заяви ОСОБА_1 від 15.11.2006 року
«Про досудове врегулювання правовідносин», від 20.03.2007 року та 12.05.2007
року відповіді заявнику Генеральною прокуратурою України не надавались.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи
керується принципом законності відповідно до
якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені

Конституцією
та законами України.

Суд також бере до уваги, що згідно ч.3
ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на
підставі, у межах
повноважень та у
спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з
використанням повноваження з
метою, з якою
це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод
та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з
урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.
2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як видно з наведеного, Генеральною прокуратурою України не надано
відповіді позивачу на всі направлені звернення. Такі обставини вказують на
порушення відповідачем 2 норм Закону України «Про звернення громадян».

А тому, бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо ненадання
відповідей на заяви ОСОБА_1 являється протиправною.

Згідно ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства
України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти
постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні
дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи
бездіяльність відповідача 2, пов'язану з ненаданням відповідей заявнику, з
метою захисту прав позивача від порушень з боку суб'єкта владних повноважень,
суд прийшов до висновку про необхідність захисту цих прав шляхом зобов'язання
відповідача 2 розглянути, вирішити та надати відповідь на заяви ОСОБА_1 від 15.11.2006 року «Про досудове врегулювання правовідносин»,
від 20.03.2007 року та 12.05.2007 року відповідно до вимог Закону України «Про
звернення громадян».

Відносно позовних вимог до відповідача 1 та
відповідача 2 щодо грубого порушення ними норм представництва держави в суді
через органи прокуратури; зобов'язання вступити в судовий процес банкрутства
ВАТ «Жмеринського заводу «Сектор»» суд вважає, що дані позовні вимоги
задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1
ст.121 Конституції України на прокурора покладено функції представництва
інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених Законом.
Ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор може
здійснювати представництво у будь-якій стадії судочинства у порядку,
передбаченому процесуальним кодексом, і самостійно визначає підстави для
представництва у судах та форму його здійснення. А тому, суд не наділений
повноваженням визначати необхідність представлення прокурором інтересів в судах.

Відносно позовних вимог до відповідача 1 та
відповідача 2 щодо ненадання останніми відповідної правової оцінки незаконним
діям ліквідатора ВАТ «Жмеринського
заводу «Сектор»», незаконним діям членів комітету кредиторів ВАТ «Жмеринського
заводу «Сектор»» по порушеним кримінальним справам, то суд вважає, що дані
позовні вимоги також задоволенню не підлягають, оскільки відповідачі в
порушення вимог Закону України «Про звернення громадян» не надали відповіді на
звернення позивача від 15.11.2006 року, від 20.03.2007 року та 12.05.2007, в
яких порушено дані вимоги, рішення по ним не прийнято, а суд даним судовим
рішенням зобов'язує відповідачів розглянути та вирішити звернення ОСОБА_1 по
даним питанням.

Враховуючи
викладене, з урахуванням обставин справи та сукупності зібраних доказів, суд
дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Керуючись
ст.ст.2, 9, 11, 25, 71, 86, 94, 128, 158 - 163, 167, 186, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1
до прокуратури Вінницької області, Генеральної прокуратури України про визнання
протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

2.Визнати протиправною
бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо ненадання відповіді на
звернення ОСОБА_1 від 15.11.2006 року «Про досудове врегулювання
правовідносин», від 20.03.2007 року та 12.05.2007 року.

3.Зобов'язати Генеральну
прокуратуру України розглянути, вирішити та надати відповідь на звернення ОСОБА_1 від 15.11.2006
року «Про досудове врегулювання правовідносин», від 20.03.2007 року та
12.05.2007 року відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян».

4.В іншій частині
позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Місцевого бюджету м.
Вінниці на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати в розмірі
1,70 грн.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з
дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або у термін, встановлений для подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Постанова в повному обсязі набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений КАС України, постанова суду першої інстанції набирає сили в
повному обсязі після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили в повному обсязі
після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 08.01.2008 року.

Головуючий
суддя:
Ж.М.Мельник-Томенко

Судді:
В.В.Федчук

В.Ю. Сторчак