Справа № 4-3084/05/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2007-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2007 року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Смоковича М.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Харківської області
від 20 квітня 2004 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про скасування
рішення Управління Національного банку України в Харківській області, -

встановила:

В січні 2004 року ОСОБА_1 звернувся
до суду в порядку глави 31-А ЦПК України 1963 року зі скаргою на рішення
Управління Національного банку України в Харківській області від 27.11.2003
року №05-4-13/9377 про відкликання довідки про реєстрацію пункту обміну валют
Харківської філії акціонерного товариства "Укрінбанк" на агентській
угоді з МППФ "Андромеда", належного скаржнику.

В обґрунтування скарги заявник
вказував, що дане рішення порушує його конституційні права та суперечить п.2.13
Інструкції про порядок організації та здійснення валютно-обмінних операцій на
території України, затвердженої
постановою Правління НБУ №502 від 12.12.2002 р., яким визначено, що
застосування такої санкції можливе лише у разі систематичного (три і більше
разів) порушення порядку організації та здійснення валютно-обмінних операцій.

Ухвалою судді Київського районного
суду м. Харкова від 23 січня 2004 року в прийнятті скарги ОСОБА_1 було
відмовлено на підставі п.7 ч.2 ст. 136 ЦПК України 1963 року.

Ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 20 квітня 2004 року апеляційну скаргу ОСОБА_1
задоволено частково та змінено
ухвалу суду першої інстанції, визначивши в якості підставної норми для визнання
скарги непідвідомчою судам пункт 1 частини 2 статті 136 ЦПК України 1963
року.

Не погоджуючись із ухвалою
апеляційного суду Харківської області від 20 квітня 2004 року, ОСОБА_1
звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою в порядку визначеному
ЦПК України 1963 року, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального
права, просив вказане судове рішення скасувати, а справу направити на новий
апеляційний розгляд.

Листом Верховного Суду України від
22.09.2005 р. на підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України зазначену касаційну скаргу зі справою
було передано до Вищого адміністративного суду України для вирішення в порядку
касаційного провадження.

Заслухавши доповідача,
проаналізувавши правильність застосування судами норм процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Змінюючи ухвалу суду
першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду обґрунтовано виходила з
того, що районний суд по суті правильно вирішивши питання про непідвідомчість
скарги, проте допустив помилку у застосуванні норми процесуального закону.

Як встановлено судами та вбачається
з матеріалів справи, ОСОБА_1 є підприємцем, засновником малого приватного
підприємства фірми "Андромеда", від імені якого 07.02.2002 року з АТ
"Укрінбанк" була укладена угода про організацію та здійснення обміну
валют.

Зважаючи на те, що статтями 1, 12
ГПК України підвідомчість у спорах юридичних осіб і громадян, які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому
порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, про захист
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів віднесена до
компетенції господарських судів, суд апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, визначивши в якості підставної норми для прийняття
рішення про відмову у прийнятті скарги п.1 ч.2 ст. 136 ЦПК України 1963 року,
виходячи з положень, закріплених в ст. 2481 ЦПК України 1963 року,
чинного на момент розгляду скарги, згідно з якою правом на звернення до суду зі
скаргою володіє саме громадянин (фізична особа), який вважає, що рішенням, дією
або бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування,
посадової і службової особи порушено його права, свободи чи законні інтереси.

Доводи касаційної скарги зазначені висновки суду не
спростовують та зводяться до
незгоди з ними.

Відповідно до ч.3 ст. 2201 КАС України, суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2201,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а
ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 квітня 2004 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає, крім випадків,
передбачених ст. 237 КАС України.

Судді: