Справа № К-38104/06
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2008-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

30 січня 2008 року м.
Київ

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

головуючого Ліпського
Д.В.

судді-доповідача Гуріна
М.І.

суддів Кобилянського
М.Г.

Федорова М.О.

Юрченка В.В.

розглянувши в порядку попереднього розгляду касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27.10.2003 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління Державної автомобільної інспекції
Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній
Республіці Крим про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні зі
служби, -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2002 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим про стягнення одноразової
грошової допомоги при звільненні зі служби у сумі 3 348, 48 грн.

Рішенням Джанкойського міського суду Автономної
Республіки Крим від 18.11.2002 року позов задоволено.

Рішенням апеляційного суду Автономної Республіки Крим від
27.10.2003 року рішення суду першої інстанції скасовано, а у справі ухвалено
нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції,
позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 27.10.2003 року, а рішення Джанкойського
міського суду Автономної Республіки Крим від 18.11.2002 року залишити без змін,
посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши застосування судом норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі в межах, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Порядок виходу на пенсію особового складу органів
внутрішніх справ регулюється Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (попередня назва - “Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового
складу органів внутрішніх справ”) та постановою Кабінету Міністрів України від
17.07.1992 року № 393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та
виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
членам їх сімей”.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що
позивач звільнився із органів внутрішніх справ 18.06.2001 році за віком. При
звільненні позивачу була виплачена грошова допомога у розмірі п'яти посадових
окладів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року
№ 393 (у редакції на момент звільнення), а саме 515 грн.

Відповідно до пункту 10 цієї постанови до 08.01.2000 року
при звільненні зі служби особи начальницького складу органів внутрішніх справ
отримували грошову допомогу у розмірі п'яти грошових утримань, а грошову
допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення отримував і
особовий склад органів внутрішніх справ, починаючи з 08.01.2000 року, а
загальний розмір грошової допомоги при звільненні не перевищував п'яти місячних
посадових окладів.

Указом Президента України від 23.06.2001 року № 463 “Про
скасування деяких положень пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від
17.07.1992 року № 393” стосовно обмежень по виплаті особам рядового і
начальницького органів внутрішніх справ розміру грошової допомоги при
звільненні до п'яти місячних окладів та визнані такими, що суперечать статті 15
Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей” та статей 5, 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх
справ скасовано абзац третій та друге речення абзацу четвертого пункту 10
постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393”, яким грошова
допомога при звільненні нараховувалась відповідно до посадового окладу і її
розмір не перевищував п'яти місячних окладів.

Тільки після набрання чинності зазначеним Указом
Президента України № 463 і починаючи з 04.07.2001 року особи, звільненні з
органів внутрішніх справ, почали отримувати грошову допомогу при звільненні в
розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний
календарний рік служби без обмеження розміру грошової допомоги п'ятьма
окладами.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного
висновку про те, що позивачу нарахована і виплачена грошова допомога при
звільненні відповідно до закону.

Доводи касаційної скарги про те, що Указ Президента
України від 23.06.2001 року № 463 поширюються на спірні правовідносини, не
можуть бути прийняті судом касаційної інстанції, оскільки дія закону чи іншого
нормативно-правового акту поширюється тільки на ті відносини, які виникли після
набуття ним чинності.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства
України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального
чи процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку
про те, що при розгляді справи судом було допущено неправильне застосування
норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для
скасування рішення відсутні, а тому відхиляє касаційну скаргу і залишає судове
рішення без змін.

Керуючись статтями 220¹,
223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Автономної Республіки Крим від
27.10.2003 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною і не може бути оскаржена, крім
випадків, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий

(підпис)

Д.В. Ліпський

Судді

(підпис)

М.І. Гурін

(підпис)

М.Г. Кобилянський

(підпис)

М.О. Федоров

(підпис)

В.В. Юрченко

З оригіналом згідно

Відповідальний секретар І.М.
Міненко