Справа № К-18747/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 року м.
Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого: Бутенка В.І.,

Сороки
М.О.,

Штульмана
І.В.,

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.,

при секретарі Єрко С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Київському районі
м. Сімферополя АРК на постанову Київського районного суду м. Сімферополя від 17
листопада 2005 року і ухвалу апеляційного суду АРК від 27 лютого 2006 року

за скаргою прокурора Київського
району м. Сімферополя в інтересах ОСОБА_1
до управління Пенсійного
фонду України в Київському
районі м. Сімферополя АРК (далі - УПФ) про перерахунок пенсії,

встановила:

У квітні
2005 року прокурор Київського району м.
Сімферополя в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПФ про
перерахунок пенсії. Свої вимоги
мотивував тим, що в порушення вимог діючого законодавства УПФ не здійснило
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2004 р. -
моменту набуття чинності Закону України «Про внесення змін до Закону України „Про
наукову та науково-технічну діяльність”. У зв'язку з чим просив суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_1 із зазначеної вище дати.

У травні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з додатковим позовом
до УПФ про відшкодування на його користь моральної шкоди, заподіяної
незаконними діями відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що
відмова відповідача у перерахунку пенсії негативно вплинула на його стан
здоров'я, тому просив суд зобов'язати УПФ виплатити на його користь моральну
шкоду у сумі 100 000 грн.

Постановою
Київського районного суду м. Сімферополя від 17 листопада 2005 року, залишеною
без змін ухвалою апеляційного суду АРК від 27 лютого 2006 року, позов прокурора задоволено. Зобов'язано УПФ
провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2004 року. Позов ОСОБА_1
задоволено частково. Стягнуто з відповідача 2500 грн. на відшкодування
моральної шкоди та державне мито в дохід держави в сумі 11,90 грн. В
задоволенні іншої частини позову відмовлено.

У
касаційній скарзі УПФ, посилаючись на порушення судами норм матеріального
права, просить судові рішення скасувати та постановити нове рішення про відмову
у задоволенні позову.

Касаційна
скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що 15.11.2004 р. ОСОБА_1 звернувся до прокуратури АРК із заявою про захист від
незаконних дій УПФ. Прокуратурою у Київському районі м. Сімферополя проведеною перевіркою встановлено
порушення ст.. 46 Конституції України, Закону України «Про внесення змін до Закону України „Про
наукову та науково-технічну діяльність” та Закону України „Про наукову та
науково-технічну діяльність”, оскільки відповідач здійснив перерахунок пенсії
позивачу з 09.08.2005 р. - з моменту звернення його до УПФ із заявою про
перерахунок пенсії.

Відповідно до частини першої статті
24 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)
адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи
бездіяльність Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерства чи
іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України,
їхньої посадової чи службової особи, виборчої комісії (комісії з референдуму)
члена цієї комісії розглядаються і вирішуються в окружному адміністративному
суді колегією у складі трьох суддів.

Відповідно до ст. 1 Положення про Пенсійний фонд України затвердженого Указом Президента України від 1
березня 2001 року № 121/2001 Пенсійний фонд України є центральним органом
виконавчої влади.

Як видно з матеріалів справи, даний спір на порушення ст.. 24 КАС України
вирішений судом першої інстанції не в колегіальному складі, а суддею одноособово.

Відповідно до ст..227 КАС України
судові рішення обов'язково скасовуються з направленням справи на новий
розгляд, якщо справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду.

Крім того, в матеріалах справи відсутні документи (витяг
з трудової книжки, уточнюючі довідки), на підставі яких визначено спеціальний
стаж ОСОБА_1, що дає право
на призначення (перерахунок) наукової пенсії.

Такі докази судом предметом судового дослідження не були.

Суд апеляційної інстанції не звернув уваги на неповне
з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, їх
недоведеність і що ці обставини він вважав встановленими. В порушення ч.2 ст.
195 КАС України суд апеляційної інстанції не встановив необхідних фактів і не
дослідив належних доказів, а тому неправильно залишив без змін незаконне
рішення суду першої інстанції.

Необхідність дослідження судом доказів наявності
наукового стажу у позивача для всебічного та повного з'ясування обставин справи
в межах позовних вимог випливає з наступного.

Згідно зі статтею 24 Закону України
„Про наукову та науково-технічну діяльність” держава
встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають
необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність
наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів. Пенсія
науковим (науково-педагогічним) працівникам відповідно до цього Закону
призначається за умови звернення за призначенням пенсії та звільнення з посади
наукового (науково-педагогічного) працівника. Положення цієї статті поширюються
також на пенсіонерів із числа наукових працівників, яким пенсія призначена до
набрання чинності цим Законом.

Отже, пенсіонерам, які вийшли на пенсію до набрання
чинності Законом Закону України „Про наукову та науково-технічну діяльність”, за їх заявою
пенсія призначається (перераховується) у випадку, коли дотримані всі умови,
встановлені для визначення наукового стажу та заробітної плати для обчислення
стажу.

Для обчислення (перерахунку) пенсії за нормами вищевказаного Закону стаж
наукової роботи в кожному конкретному випадку підтверджується відповідно до
положень статей 1, 22-1, 22-2, 22-3 цього Закону, постанови Кабінету Міністрів
України від 4 березня 2004 року № 257
уточнюючою довідкою з місця роботи на підставі наявних статутних документів,
положення про відділ, посадових інструкцій, документів статистичної звітності,
про атестацію, тематичних планів тощо.

Оскільки згідно зі статтею 220 КАС України касаційний суд не може
досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, порушення норм процесуального права,
допущені судами першої та апеляційної інстанції не можуть бути усунені судом
касаційної інстанції.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 210, 220, 221, 223, 224, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополя
АРК задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Сімферополя від 17
листопада 2005 року і ухвалу
апеляційного суду АРК від 27 лютого 2006 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції в іншому складі суддів.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає.

Судові рішення Вищого адміністративного суду
України, які ухвалені в порядку касаційного провадження, можуть бути оскаржені
лише за винятковими обставинами - з мотивів неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права; визнання судових
рішень міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, такими,
що порушують міжнародні зобов'язання України - протягом одного місяця з дня
відкриття таких обставин шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно,

Відповідальний секретар: