Справа № К-25130/06
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2007-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11жовтня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого а
дміністративного суду Украї
ни в складі:
головуючого: судді Фадє
євої Н.М.
суддів: Вас
ильченко Н.В.
Гонча
р Л.Я.
Матоли
ча С.В.
Харчен
ка В.В.

при секретарі: Дерев
енському І.І.
розглянувши у відкритом
у судовому засіданні в примі
щенні суду в м. Києві справу за
касаційною скаргою Одесько
ї обласної ради на постанову
Одеського апеляційного госп
одарського суду від 06 червня 2
006 року у справі за позовом Оде
ської міської ради до Одеськ
ої обласної ради, Одеської об
ласної державної адміністра
ції, Управління охорони здор
овя та медицини катастроф
Одеської обласної державної
адміністрації, треті особи
Управління охорони здоров
я Одеської міської ради, вико
навчий комітет Одеської місь
кої ради, Управління охорони
обєктів культурної спадщи
ни Одеської обласної державн
ої адміністрації, товариство
з обмеженою відповідальніст
ю «Міський андрологічний цен
тр» про визнання права власн
ості на будівлю та скасуванн
я рішення Одеської обласної
ради,-
в с т а н о в и л а:

В грудні 2005 року Одесь
ка міська рада звернулася д
о суду з позовом до Одесько
ї обласної ради, Одеської обл
асної державної адміністрац
ії, Управління охорони здоро
вя та медицини катастроф О
деської обласної державної а
дміністрації, треті особи
Управління охорони здоров
я Одеської міської ради, вико
навчий комітет Одеської місь
кої ради, Управління охорони
обєктів культурної спадщи
ни Одеської обласної державн
ої адміністрації, товариство
з обмеженою відповідальніст
ю «Міський андрологічний цен
тр» про визнання права власн
ості на будівлю та скасуванн
я рішення Одеської обласної
ради.
Постановоюгосподарськ
ого суду Одеської області ві
д 10 березня 2006 року в задоволен
ні позовних вимог Одеської
міської ради відмовлено.

Постановою Одеського апе
ляційного господарського су
ду від 06 червня 2006 року постан
ову господарського суду Одес
ької області від 10 березня 2006 р
оку скасовано, позовні вимог
и задоволено.
Не погоджуючись з судовим
рішенням апеляційного госпо
дарського суду Одеська облас
на рада, в касаційній скарзі
просить його скасувати та за
лишити в силі рішення місцев
ого господарського суду, по
силаючись на неправильне зас
тосування судом норм матеріа
льного права.
Заслухавши доповідь судд
і Вищого адміністративного с
уду України, перевіривши мат
еріали справи та обговоривши
доводи касаційної скарги, ко
легія суддів вважає, що касац
ійна скарга підлягає задово
ленню з наступних підстав.
Скасовуючи рішення суду п
ершої інстанції апеляційний
суд виходив з того, що суд пер
шої інстанції неправильно ді
йшов висновку, що оскаржуван
е позивачем рішення Одеської
обласної ради від 24 квітня 2003 р
оку № 154-ХХХІУ не порушує прав т
а охоронюваних законом інтер
есів Одеської міської ради.

Проте, з такими висновками
суду апеляційної інстанції
погодитись неможливо виходя
чи з наступного.
Відповідно до ст. 142 Конститу
ції України матеріальною і ф
інансовою основою місцевого
самоврядування є рухоме і не
рухоме майно, доходи місцеви
х бюджетів, інші кошти, земля,
природні ресурси, що є у власн
ості територіальних громад с
іл, селищ, міст, районів у міст
ах, а також об'єкти їхньої спіл
ьної власності, що перебуваю
ть в управлінні районних і об
ласних рад.
Згідно ст. 60 Закону України „
Про місцеве самоврядування в
Україні" територіальним г
ромадам сіл, селищ, міст, район
ів у містах належить право
комунальної власності на ру
хоме і нерухоме майно.
Пункт 10 Розділу 5 цього Закон
у передбачає, що майно, переда
не до комунальної власності
областей і районів, а також на
буте на інших законних підст
авах, є спільною власністю те
риторіальних громад сіл, сел
ищ, міст, управління яким відп
овідно до конституції Україн
и здійснюють районні та обла
сні ради або уповноважені ни
ми органи. Відчуження зазнач
еного майна здійснюється лиш
е за рішенням власника або уп
овноваженого ним органу.
Як вбачається з матеріалів
справи, Одеська обласна рада
будь якого рішення щодо відч
уження будинку, розташованог
о у м. Одеса, по вул. Чорноморсь
ка (Гефта), 1 не приймала.
Згідно ч.1ст.1 Закону України
„Про власність" національні
, культурні та історичні ці
нності є власністю народу Ук
раїни. Ч.3 ст.8 цього закону пере
дбачає, що особливості здійс
нення права власності на нац
іональні, культурні та істор
ичні цінності визначаються с
пеціальним законодавством У
країни. Відповідно до ст. 21 Зак
ону УРСР «Про охорону і викор
истання пам'яток історії та к
ультури», виконавчі комітети
обласних Рад народних депут
атів затверджують переліки п
ам'яток історії та культури, а
також вирішують інші питанн
я у сфері їх охорони та викори
стання.
Будівля №1 по вул. Чорноморс
ька (Гефта) у м. Одесі - особняк Г
авсевича. споруджений у 1903 роц
і.
Рішенням виконкому Одеськ
ої обласної ради від 25.11.1974 року№
511 «О мерах по дальнейшему улу
чшению сохранности памятник
ов архитектуры в области» зо
бов'язано організації, під
приємства та установи незале
жно від її відомчого підпоря
дкування, в користуванні яки
х знаходяться пам'ятки архіт
ектури, до 01.01.1975 року передати н
а баланс обласному відділу у
справах будівництва і архіт
ектури пам'ятки архітектури,
що знаходяться на балансі ор
ганізацій та установ та відн
есені Постановою Ради Мініст
рів УРСР від 24.08.1963 року № 970 до гру
пи памяток архітектури, що
використовуються для культу
рно-господарських цілей, та у
класти з обласним відділом у
справах будівництва і архіт
ектури охоронно-орендні дого
вори.
Відповідно до п.58 Положення
«Про охорону та використанн
я пам'яток історії культури»
, затвердженого Постановою Р
ади Міністрів СРСР від 16.09.1982 рок
у №865, нерухомі пам'ятки історі
ї та культури, які знаходятьс
я у власності держави та можу
ть бути використані в господ
арських та інших практичних
цілях, передаються у встанов
леному порядку на баланс міс
цевих органів охорони памя
ток з метою надання в користу
вання підприємствам, установ
ам, організаціям та громадян
ам. Порядок та умови використ
ання памяток встановлюєть
ся державними органами охоро
ни памяток і визначаються
для кожної памятки окремо,
на підставі охоронного дого
вору, охоронно-орендного дог
овору або охоронного зобов'я
зання (п.59 Положення). Такий сам
ий порядок використання та у
тримання нерухомих пам'яток
містобудування і архітектур
и передбачений Інструкцією «
О порядке учета, обеспечения
, сохранности содержания, исп
ользования и реставрации нед
вижимых памятников истории и
культуры», затвердженої нак
азом Міністерства культури С
РСР від 13.05.1986 року №203.
Відповідно до Закону Украї
ни «Про охорону та використа
ння пам'яток історії та культ
ури» 1978 року пам'ятки історії т
а культури могли знаходитися
у державній та приватній вла
сності, а також у власності ко
лгоспів, інших кооперативних
організацій, їх обєднань, і
нших громадських організаці
й. Нерухомі пам'ятки були поді
лені на пам'ятки загальносою
зного, республіканського та
місцевого значення. Перелік
пам'яток республіканського з
начення затверджувався Радо
ю Міністрів УРСР, а перелік па
м'яток місцевого значення - ви
конкомами обласних, міських
Рад народних депутатів.
22 травня 1990 року виконком Оде
ської обласної ради прийняв
рішення №160 „Про затвердження
додаткового переліку пам'ят
ок містобудування і архітект
ури місцевого значення", як
им вирішено затвердити перел
ік будівель та споруд, які під
лягають взяттю під охорону я
к пам'ятки містобудування та
архітектури місцевого значе
ння та спірну будівлю пере
дано на баланс Головному упр
авлінню архітектури та місто
будування облвиконкому т
а доручено цьому управлінню
передати будівлю в користува
ння закладу охорони здоров
я - пологовому будинку №6 міськ
ого відділу охорони здоров
я Одеського міськвиконкому.

25.11.1991 рокуОдеська обласна
рада прийняла рішення №266-ХХ1 „
О разграничении государствс
нного имущества между собств
енностью областного Совета,
городов областного подчи
нения и районов областей», зг
ідно якого памятки історії
та культури, як окремі об'є
кти права власності та об'єкт
и соціальної сфери, до комуна
льної власності міст обласно
го підпорядкування та районі
в не передавалися.
Як вбачається з Акту прийм
ання-передачі державного май
на у комунальну власність
м. Одеси по галузі - охорона зд
оров'я від 12.02.1992р., на який у якост
і доказу права власності пос
илається позивач, згідно цьо
го Акту державне майно загал
ьною балансовою вартістю 63166 т
ис.руб. та іншими фінансово-го
сподарськими показниками зг
ідно додатку передавалося бе
з права зміни форми власност
і. Крім того, у зазначеному Акт
і та додатку до нього взагалі
не визначені об'єкти нерухом
ості, що підлягали передачі. О
тже, у комунальну власність т
ериторіальної громади м. Оде
си могли перейти підприємств
а, установи та організації, а н
е об'єкти нерухомості .
З урахуванням рішення Вик
онкому Одеської обласної рад
и № 160 від 22 травня 1990 року можна з
робити висновок, що будівля №
1 по вул. Чорноморська (Гефта) б
ула передана закладу охорони
здоров'я - пологовому будинку
№6 міського відділу охорони з
доров'я Одеського міськвикон
кому на підставі вищезазначе
ного Акту від 12.02.1992 року саме у к
ористування.
За таких обставин, у колегії
суддів не має підстав вважат
и Одеську міську раду власни
ком будівлі №1 по вул. Чорномо
рська (Гефта) у м. Одеса.
Згідно ст.48 Закону України „
Про власність" власник може в
имагати усунення будь яких п
орушень його права, хоч би ці п
орушення і не були поєднані з
позбавленням володіння, і
відшкодування завданих цим
збитків. За таких обставин, по
зивач неправомірно зверн
увся до суду за захистом свог
о порушеного права.
Акт державного чи іншого ор
гану - це юридична форма рішен
ь цих органів, тобто офіційни
й письмовий документ, який по
роджує певні правові наслідк
и, спрямований на регулюванн
я тих чи інших суспільних від
носин і має обов'язковий хара
ктер для суб'єктів цих віднос
ин. Підставами для визнання а
кта недійсним, відповідно до
розяснень президії Вищого
арбітражного суду України в
ід 26.01.2000 року №02-5/35 із змінами, є не
відповідність його вимогам ч
инного законодавства та/або
визначеній законом компетен
ції органу, який видав цей акт
. Обов'язковою умовою визнанн
я акта недійсним є також пору
шення у зв'язку з прийняттям в
ідповідного акта прав та охо
ронюваних законом інтересів
підприємства чи організації
-позивача у справі.
Як вбачається з матеріалів
справи, оскаржуване позивач
ем рішення Одеської обласної
ради від 24.04.2003 року №154-ХХІУ, по-пе
рше, не порушує прав та охорон
юваних законом інтересів
Одеської міської ради. По-дру
ге, позивачем не наведено кон
кретних норм законодавст
ва, які були порушені Одесько
ю обласною радою при прийнят
ті зазначеного рішення.
Відповідно до ст.15,п.4 ч.
1ст. 16, п.4 ч.1ст.20 Закону України
„Про місцеві державні адм
іністрації України", обласні
державні адміністрації здій
снюють контроль за охороною
памяток історії та культур
и, зберіганням житлового фон
ду, організацією, реставраці
єю та використанням памято
к архітектури та містобудува
ння. Крім того, згідно ст. 1 Зако
ну України „Про місцеві держ
авні адміністрації" обласна
державна адміністрація є міс
цевим органом виконавчої вла
ди і входить до системи орган
ів виконавчої влади. Відпові
дно до ст. 13 цього ж Закону облд
ержадміністрації вирішують
всі питання, віднесені закон
ом до їх повноважень. Згідно п
.6.1. Тимчасового положення про
порядок реєстрації прав вла
сності на нерухоме майно, зат
вердженого наказом Мінюст
у України від 07.02.2002 року №7/5 (із зм
інами та доповненнями), оформ
лення права власності на об
єкти нерухомого майна фізичн
им та юридичним особам на під
ставі документів, установлен
их законодавством, які підтв
ерджують їх право власності
на об'єкти нерухомого майна п
ровадиться місцевими органа
ми виконавчої влади. За таких
обставин Одеська обласна де
ржавна адміністрація не допу
скала порушень законодавств
а при оформленні Свідоцтва.

Аналізуючи наведені норм
и, колегія суддів вважає, що су
дом першої інстанції правиль
но застосовані норми матеріа
льного права.
Відповідно до ст. 226 КАС Укр
аїни, підставою для скасуван
ня судового рішення суду а
пеляційної інстанції та за
лишення в силі рішення суд
у першої інстанції є рішення
, яке ухвалено відповідно д
о закону і скасоване або змі
нене помилково.
На підставі вищевиклад
еного колегія суддів вважає,
що суд апеляційної інстанці
ї дійшов помилкового виснов
ку щодо зміни рішення.
За таких обставин постанов
а апеляційної інстанції пі
длягає скасуванню, а касацій
на скарга задоволенню.
Керуючись ст.ст. 210, 221, 226, 230, 231 Код
ексу адміністративного судо
чинства України, колегія суд
дів, -

ух в а л и л а:

Касаційну скаргу Оде
ської обласної ради задоволь
нити.
Постанову Одеського апеля
ційного господарського суду
від 06 червня 2006 року скасувати
, постановугосподарського
суду Одеської області від 10 б
ерезня 2006 року залишити в силі
.
Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення
і оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно
Судді (підписи)
Суддя Вищого адміністрати
вного суду
України

В.В. Харченко