Справа № 4-3045/05/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого
Співака В.І.,

суддів Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

Заїки М.М.,

Загороднього А.Ф.,

при
секретарі Дашківській О.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу управління Міністерства внутрішніх
справ України в Донецькій області на рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 08.04.2004р. та
ухвалу апеляційного суду Донецької області від 15.07.2004р. по справі за скаргою
ОСОБА_1 на дії начальника
управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, -

встановила:

У
листопаді 2002 року ОСОБА_1 звернувся до Ворошиловського районного суду м.
Донецька зі скаргою на
дії начальника управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій
області, що виразилися у виданні наказу № 165 від 30.07.2002р. про його
звільнення з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни.

Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від
08.04.2004р. скарга ОСОБА_1 була задоволена. Визнано дії начальника управління Міністерства внутрішніх
справ України в Донецькій області щодо видання наказу № 165 від 30.07.2002р.
про звільнення ОСОБА_1 за порушення дисципліни неправомірними та
скасовано вищезазначений наказ.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області
від 15.07.2004р. апеляційну скаргу управління
Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області було відхилено, а
рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від
08.04.2004р. залишено без змін.

Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Донецькій області подало касаційну скаргу, в якій просить рішення
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 08.04.2004р. та ухвалу апеляційного суду Донецької області
від 15.07.2004р. скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні скарги
ОСОБА_1.

Перевіривши наведені доводи в касаційній
скарзі, рішення судів щодо застосування судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції було
встановлено, що наказом начальника управління
Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області від 30.07.2002р. №
165 ОСОБА_1 було звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «е»
Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ (за порушення дисципліни). Підставою для звільнення був
висновок службового розслідування по факту звільнення з органів внутрішніх
справ на другому році після закінчення ДІВС МВС України лейтенанта міліції
ОСОБА_1 від 29.06.2002р., затверджений начальником УМВС в Донецькій області
01.07.2002р. З висновку вбачається, що після подання рапорту про звільнення з
органів внутрішніх справ за власним бажанням від 25.06.2002р. ОСОБА_1 перестав
виходити на службу та документів, що виправдовують його відсутність на роботі,
не представив, що є грубим порушенням службової дисципліни. З 02.07.2002р. по
19.07.2002р. ОСОБА_1 знаходився на лікарняному.

Судами першої та апеляційної
інстанції при прийнятті рішень про задоволення скарги ОСОБА_1, визнання
незаконними дії начальника управління
Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області щодо видання наказу №
165 від 30.07.2002р. про звільнення ОСОБА_1 за порушення дисципліни та
скасування вищезазначеного наказу не було повно та всебічно з'ясовано обставини
справи. Так приймаючи рішення, суди неповно дослідили чи виконував ОСОБА_1
службові обов'язки з 26.06.2002р. по 01.07.2002р., адже факт відсутності його на робочому місці підтверджується
рапортами працівників Макіївського міжрайонного відділу УБОЗ від 26.06.2002р.
та 27.06.2002р. та поясненнями самого скаржника про те, що він не виходив на
службу з 27.06.2002р., оскільки здав службове посвідчення, хоча рішення судів
констатують протилежне. Не досліджено судами і ту обставину, що з пояснень
скаржника службове посвідчення він здав
27.06.2002р., а згідно обхідного листа -
04.07.2002р., тобто під час перебування на лікарняному. Крім того,
судами не в повному обсязі з'ясовано з якого часу ОСОБА_1 дізнався про підстави
звільнення, оскільки з пояснень скаржника це відбулося 26.09.2002р. під час підписання
обхідного листа в господарчому відділі, однак записи в обхідному листі датовані
04.07.2002р., 02.09.2002р. та 04.09.2002р., а згідно акту комісії від
30.07.2002р. з наказом № 165 від 30.07.2002р. ОСОБА_1 було ознайомлено
30.07.2002р., однак від підпису він відмовився, мотивуючи тим, що незгоден з
формулюванням звільнення.

Таким чином,
судами першої та апеляційної інстанції обставини по справі були з'ясовані
неповно, тому касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення судів
першої та апеляційної інстанції скасуванню, а справа направленню на новий
судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись
ст.ст. 212, 220, 222, 223, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області
задовольнити частково.

Рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від
08.04.2004р. та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 15.07.2004р. по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника управління Міністерства внутрішніх
справ України в Донецькій області скасувати.

Справу направити на новий судовий розгляд до
Ворошиловського районного суду м. Донецька.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий В.І.
Співак

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко

М.М. Заїка

А.Ф.
Загородній

Згідно з оригіналом Суддя
С.В. Білуга