Справа № К-6781/07
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2007-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Костенка М.І., Маринчак Н.Є., Усенко Є.А., Шипуліної
Т.М.,

при секретарі Міненко О.М.,

за
участю:

представника Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції
Закарпатської області - Жупан Ж.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської
області

на рішення Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 13 жовтня 2004 року

та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської
області від 23 лютого 2005 року

у справі № 2-1731/2004р.

за скаргою ОСОБА_1

на неправомірні дії Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Закарпатської області, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2004 року ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою
на неправомірні дії Мукачівської ОДПІ Закарпатської області, в якій просила
зобов'язати надати їй право застосовувати у своїй підприємницькій діяльності
спрощену систему оподаткування, обліку і звітності, передбачену Указом
Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» в редакції від 28 червня 1999 року № 746/99.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської
області від 13 жовтня 2004 року скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано дії Мукачівської ОДПІ щодо відмови ОСОБА_1 у
праві застосування спрощеної системи оподаткування неправомірними, зобов'язано
Мукачівську ОДПІ надати право ОСОБА_1 у застосуванні спрощеної системи
оподаткування згідно Указу Президента України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» за № 746/99
від 28 червня 1999 року.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 23
лютого 2005 року рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської
області від 13 жовтня 2004 року залишено без змін.

В касаційній скарзі Мукачівська ОДПІ Закарпатської
області, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить
скасувати рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від
13 жовтня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 23
лютого 2005 року, ухвалити нове рішення яким відмовити у задоволенні скарги.

В судовому засіданні представник Мукачівської ОДПІ
Закарпатської області підтримав доводи касаційної скарги та просив її
задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлена належним чином, що відповідно до ч. 4 ст. 221
Кодексу адміністративного судочинства не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення присутнього у судовому засіданні представника Мукачівської ОДПІ Закарпатської області,
перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю №
3333 від 22 березня 1999 року, реєстраційного посвідчення про реєстрацію
приватної нотаріальної діяльності № 40 від 19 квітня 1999 року є приватним
нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу.

ОСОБА_1 звернулась до Мукачівської ОДПІ Закарпатської області із заявою про
надання права застосовувати спрощену систему оподаткування, обліку і звітності.

Мукачівська ОДПІ Закарпатської області листом від 23
березня 2004 року № 3802/9/17-02 відмовила їй, мотивуючи свою відмову тим, що
приватний нотаріус не є суб'єктом підприємницької діяльності в розумінні Указу
Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» від 03 липня 1998 року № 727/98 і на нього не
поширюються положення цього Указу.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції,
задовольняючи скаргу, виходив з того, що положення підпункту 4.3.25 п. 4.3 ст.
4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», які згідно п. 22.2 ст.
22 цього Закону мають пріоритет, надають право особам, які здійснюють незалежну
професійну діяльність, в тому числі нотаріусам, обрати спрощену систему
оподаткування відповідно до Указу Президента України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03
липня 1998 року № 727/98.

Однак з таким висновком судів попередніх інстанцій колегія суддів
погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Указу Президента України «Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від 03
липня 1998 року № 727/98 спрощена система оподаткування, обліку та звітності
запроваджується для таких суб'єктів малого підприємництва:

фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення
юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей,
протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень;

юридичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності будь-якої
організаційно-правової форми та форми власності, в яких за рік середньооблікова
чисельність працюючих не перевищує 50 осіб і обсяг виручки яких від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 1 млн. гривень.

Поняття
суб'єктів малого підприємництва визначено статтею 1 Закону України «Про
державну підтримку малого підприємництва», за якою суб'єктами малого
підприємництва є, зокрема, фізичні особи, зареєстровані у встановленому законом
порядку як суб'єкти підприємницької діяльності.

Таким
чином, необхідною умовою за якої фізична особа набуває статусу суб'єкта малого
підприємництва, є реєстрація такої особи, як суб'єкта малого підприємництва.

Згідно
ч. 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріальних дій в Україні
покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах,
державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною
нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідно
до положень ч. 2 ст. 3 вказаного Закону нотаріус не може займатися
підприємницькою діяльністю.

Отже,
приватний нотаріус не має статусу суб'єкта підприємницькою діяльності, оскільки
займається приватною нотаріальною, а не підприємницькою діяльністю, і не
підлягає реєстрації як суб'єкт малого підприємництва.

Статтею
32 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що з доходу приватного нотаріуса
справляється прибутковий податок за ставками, встановленими чинним
законодавством України.

Таким
чином, порядок оподаткування доходів осіб, які здійснюють незалежну професійну
діяльність, встановлюється загальними нормами закону.

При
цьому колегія суддів визнає безпідставним посилання судів попередніх інстанцій
на підпункт 4.3.25 п. 4.3 ст. 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних
осіб» в обґрунтування своїх рішень, оскільки ця норма визначає перелік доходів,
які не включаються до складу загального місячного або річного оподатковуваного
доходу, зокрема, дохід (прибуток), одержаний самозайнятою особою від здійснення
нею підприємницької або незалежної професійної діяльності, якщо така особа
обрала спеціальну (спрощену) систему оподаткування такого доходу (прибутку)
відповідно до закону, тобто дохід, одержаний самозайнятою особою, яка
зареєструвалась суб'єктом підприємницької діяльності та знаходиться на
спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, а не надає право
самозайнятій особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність, застосовувати
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності згідно Указу Президента
України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва» від 03 липня 1998 року № 727/98.

Відповідно
до ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної
інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і
правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми
матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення.

Враховуючи
те, що суди попередніх інстанцій повно і правильно встановили обставини справи,
але при цьому порушили норми матеріального і процесуального права, що призвело
до ухвалення незаконних рішень, суд касаційної інстанції вважає за необхідне скасувати
рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13 жовтня
2004 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 23 лютого 2005
року, постановити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 на
неправомірні дії Мукачівської ОДПІ Закарпатської області відмовити.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 221, 223, 229, 230,
232, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Касаційну скаргу Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції Закарпатської області задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської
області від 13 жовтня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської
області від 23 лютого 2005 року скасувати.

Постановити нове судове рішення, яким відмовити в
задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

Головуючий:
_______________________ Л.І. Бившева

Судді:
_______________________ М.І. Костенко

_______________________ Н.Є. Маринчак

_______________________ Є.А. Усенко

_______________________ Т.М. Шипуліна