Справа № 22-а-557/2007
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2007-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Хома М.В. Справа
№ 22-а-557/07
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської обл. Рядок
статзвіту № 38
Доповідач: Шавель Р.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 червня 2007 року
м.Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого- судді Шавеля
Р.М.,

суддів: Улицького
В.З. та Багрія В.М.,

при секретарі - Рахманової
Н.І.,

з участю представника відповідача Мацелюха Т.С. і
представника позивача ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області
на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06
березня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1до Тернопільського обласного
військового комісаріату та Головного управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області про перерахунок пенсії ,-

в с т а н о в и л а:

10.01.2007р. ОСОБА_1звернувся до суду з
позовом, в якому просить зобов'язати Тернопільський обласний війський
комісаріат здійснити дорахування та виплатити раніше призначену пенсію за
минулий період з урахуванням: з 01.09.1999р. по 31.12.2002р надбавки в розмірі
40 відсотків, передбаченої Указом Президента України № 847/99 від 14.07.1999р.,
з 01.01.2003р. по 01.01.2005р. щомісячної надбавки грошового забезпечення у
розмірі 100 відсотків, передбаченої Указом Президента України № 173/2002 від
23.02.2002р. «Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб
рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», з 01.05.2003р. до
01.01.2005р. щомісячної надбавки в розмірі 50 відсотків за безперервну службу,
передбаченої Указом Президента України № 389/03 від 05.05.2003р. «Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, МВС України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну
службу»; з 06.11.1995р. до 01.01.2005р. премії в розмірі 33,3 відсотка,
передбаченої Указами Президента України № 615/95 від 14.07.1995р. «Про надбавки
до грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України» та № 923/96
від 04.10.1996р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців», п.3 постанови
КМ України ід 22.05.2000р. № 829 і п.34 «Преміювання військовослужбовців»
наказу Міністра оборони України від 05.03.2001р. № 75. Покликається на те, що
при нарахуванні йому пенсії не враховано в повній мірі підвищення грошового
забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, що відбулися за період
з 2000р. по 2003р. /а.с. 3-8/.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 06.03.2007р. позов задоволено частково та
зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській
області зарахувати премію в грошове забезпечення, з якого нараховується пенсія
ОСОБА_1., провести перерахунок розміру пенсії та виплатити донараховану суму
пенсії з моменту призначення пенсії по 01.01.2005р.; в решті позову відмовлено
/а.с. 22-23/.

Головне управління Пенсійного фонду України в
Тернопільській області, не погодившись із вказаним судовим рішенням, подало
апеляційну скаргу, в якій вказуючи на допущені, на його думку, судом першої
інстанції порушення норм чинного матеріального законодавства, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного
вирішення даного спору, просить скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову
постанову. Вказує, що в грошове забезпеченя, з якого обчислюється пенсія
ОСОБА_1., зазначена премія не включена, оскільки вона не є додатковим видом
грошового забезпечення. В ч.3 ст.43 Закону України
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» в ред. Закону України від
25.03.1996р. за №103/96-ВР, чинної на момент призначення пенсії позивачу, не
зазначена премія як вид грошового забезпечення, що береться при обчисленні
розміру пенсії. Крім цього, суд першої інстанції застосовує роз'яснення Пленуму
ВС України до норми права, якої дане роз'яснення не стосується /а.с. 25-27/.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, пояснення учасників апеляційного
розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги і перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до ст. 202 КАС України суд апеляційної
інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи чи питання.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1., суд першої
інстанції виходив з того, що позивач на день звільнення зі служби отримував
33,3 відсотки премії, яка є одним із видів додаткового щомісячного грошового
забезпечення. В обгрунтування цього також покликався на роз'яснення, що
містяться в п.6 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 4 від
15.04.2005р. «Про окремі питання застосування судами України законодавства про
пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової
служби), осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
деяких інших осіб».

Однак, розглядаючи спір, суд першої інстанції прийшов до
помилкового висновку в частині зарахування до розміру пенсії ОСОБА_1. премії в
розміру 33,3 відсотки і наступного перерахунку пенсії з врахуванням даної
премії.

Так, під час розгляду справи по суті судом першої
інстанції встановлено, що 22.09.1995р. ОСОБА_1. був звільнений в запас зі
служби в Збройних Силах України з призначенням з 06.11.1995р. йому пенсії
військовослужбовця. До складу грошового забезпечення, з якого позивачу
нарахована пенсія, увійшли посадовий оклад, оклад за військове звання,
відсоткова надбавка за вислугу років, додаткові види грошового забезпечення, за
винятком премії.

Згідно із ч.3 ст. 43 названого Закону в ред.Закону України від 25.03.1996р.
№ 103/96-ВР, чинної на момент призначення пенсії позивачу, пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей, обчислюються з грошового
забезпечення цих військовослужбовів, осіб начальницького і рядового складу. При
цьому для обчислення їм пенсій враховуються відповідні оклади за посадою,
військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років,
надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку
і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 постанови КМ України від 17.07.1992р. за № 393 «Про
порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової
допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення:
окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; окладу за
військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу років;
додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки за
вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Постановою КМ України від 06.04.1998р. № 452 «Про
упорядкування додаткових видів грошового забезпеченя військовослужбовців», якою
затверджені додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців Збройних
Сил України, премія, що виплачується військовослужбовцям, не віднесена до
додаткових имог грошового забезпечення.

Зазначене преміювання військовослужбовців було
запроваджене на підставі Указу Президента України від 04.10.1996р. № 923 «Про
грошове забезпечення військовослужбовців» та здійснюалося на підставі постанови
КМ України від 22.06.2000р. № 829 «Про грошове забезпеченя
військовослужбовців». Вказаними нормативними актами не визначено, що ці премії
віднесені до додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовів і що
вони підлягають врахуванню при визначенні суми грошового забезпечення, з якого
обчислюється пенсія.

Оскільки, премія розміром 33,3 відсотки, що отримував
ОСОБА_1. під час проходження служби, не віднесена до додаткових видів грошового
забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій військовослужбовцям,
остання також не враховується при нарахуванні пенсії чи проведенні перерахунку
її розміру, то з огляду на викладене, суд першої інстанції неправильно
задоволив в цій частині позовні вимоги з помилковим покликанням щодо цих
правовідносин на п.6 ч. 2 постанови Пленуму ВС
України від 15.04.2005р. за № 4 «Про окремі питання застосування судами України
законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім
військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

Окрім цього, позивач під час проходження
служби не отримував надбавок, введених Указами Президента України від
05.05.2003р. № 389/2003, від 23.02.2002р. № 173/2002 та від 14.07.1999р. №
847/99, а тому підстав для їх включення в грошове забезпечення при обчисленні
пенсії не має. Також законодавство з питань пенсійного забезпечення, яке діяло
до 01.01.2005р., не передбачало можливості перерахунку раніше призначених
пенсій у зв'язку із запровадженням після звільнення військовослужбовців нових
щомісячних додаткових видів грошового забезпеченя, а Закон України «Про
внесення змін до ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх
справ» вступив законну силу з 01.01.2005р. і на правовідносини, що виникли
раніше, не поширюється

З врахуванням наведеного, колегія суддів
приходить до висновку про те, що при звільненні з дійсної військової служби в
запас позивачу призначена пенсія у відповідності з вимогами чинного на той час
законодавства; підстав для проведення перерахунку пенсії за період до 01.01.2005р.
немає.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення
справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду
України в Тернопільській області задоволити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 06 березня 2007 року скасувати та прийняти нову
постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до Головного
управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та Тернопільського
обласного військового комісаріату про перерахунок пенсії - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом одного місяця після набрання нею законної сили безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий: Шавель
Р.М.

Судді: Улицький
В.З.

Багрій
В.М.