Справа № К-6102/06
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2007-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
листопада
2007 року
м. Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Бутенка В. І.,

Лиски Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Штульмана І. В.,

провівши
в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи
за позовом ОСОБА_1 до міського голови м. Кузнецовська про визнання
неправомірними дій, надання земельної ділянки в користування та відшкодування
моральної шкоди, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області
від 18 квітня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 27
липня 2004 року, -

В С
Т А Н
О В И
Л А:

У вересні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до Кузнецовського міського суду
Рівненської області з позовом до міського голови м. Кузнецовська про визнання
неправомірними дій, надання земельної ділянки в користування та відшкодування
моральної шкоди у розмірі 1025 грн. Під час судового розгляду позивач змінив
позовні вимоги і просив зобов'язати відповідача надати для нього спірну
земельну ділянку в користування.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 квітня
2005 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від
27 липня 2004 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою до Верховного
Суду України, який передав її в порядку, визначеному п. 10 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України для вирішення
до Вищого адміністративного суду України.

У касаційній скарзі на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської
області від 18 квітня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Рівненської області
від 27 липня 2004 року ОСОБА_1 ставить питання про скасування судових рішень в
зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права
та направлення справи на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Справа розглянута судами першої та апеляційної інстанцій до набрання
чинності Кодексом адміністративного судочинства України, а тому суд касаційної
інстанції перевіряє додержання норм матеріального і процесуального права, що
діяли під час розгляду справи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди обґрунтовано виходили з того, що в
судовому засіданні не було встановлено і доведено, що позивач протягом 15 років
добросовісно, відкрито і безперервно користується земельною ділянкою АДРЕСА_1,
що є обов'язковою умовою для застосування вимог ст. 119 Земельного кодексу
України, яка регулює набуття права на земельну ділянку за давністю
користування.

Як вбачається з матеріалів справи, у позивача відсутні будь-які документи,
які підтверджували б спорудження ним гаража на спірній земельній ділянці у 1988
році; оплату за користування земельною ділянкою він не проводив, тоді як
принцип платності використання землі встановлений чинним земельним
законодавством, є обов'язковим для всіх власників землі і землекористувачів.

За таких обставин, суди дійшли правильного висновку, що вимоги позивача є
безпідставними, тому обґрунтовано відмовили в задоволенні позову.

Відповідно до ч.3
ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу
слід відхилити, оскільки судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, правова
оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують.

Керуючись ст.ст.
2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У Х В
А Л И
Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Кузнецовського міського суду
Рівненської області від 18 квітня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду
Рівненської області від 27 липня 2004 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст.. 237 КАС України.

Судді :

В.
І. Бутенко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

М.
О. Сорока

І.
В. Штульман