Справа № К-19119/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака
В.І.

суддів Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього
А.Ф.

Заїки
М.М.

при
секретарі Проценко О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Тернопільського міського суду від 30 жовтня 2003 року та ухвалу апеляційного
суду Тернопільської області від 28 грудня 2003 року у справі за його позовом до
управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про перерахунок пенсії,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про перерахунок
пенсії, мотивуючи свої вимоги тим, що йому не зараховано в стаж наукової роботи
стаж його роботи в тублікарні з травня 1963 року по серпень 1972 року, коли він
займався науковою діяльністю та навчався в заочній аспірантурі при Київському
науково-дослідному інституті туберкульозу з вересня 1963 року по серпень 1967
року.

Рішенням
Тернопільського міського суду від 30 жовтня 2003 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 28 грудня 2003 року, ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову.

На зазначені судові рішення надійшла
касаційна скарга ОСОБА_1, в якій ставиться
питання про скасування рішення судів першої та апеляційної інстанцій,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню
не підлягає, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова
оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав, які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судових рішень.

Суди першої та апеляційної інстанцій правильно послались
на статтю 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність»,
відповідно до якої до стажу наукової роботи зараховується час роботи в закладах
охорони здоров'я на посаді завідуючого структурного підрозділу з наукового
напряму діяльності, при умові, що наукова діяльність для нього була основною і
становила понад 70 відсотків загального річного обсягу виконаних робіт.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 працював з 1963 р. по 1972
р. на посаді завідуючого відділенням Київської обласної туберкульозної лікарні
у м. Поліське Київської області. Дані про те, що наукова діяльність зазначеного
закладу чи його відділення була основною і становила понад 70 відсотків
загального річного обсягу виконаних робіт в матеріалах справи відсутні.

Суди також обґрунтовано зазначили, що Законом України
«Про наукову і науково-технічну діяльність» передбачено, що до стажу наукової
роботи зараховуються лише час навчання в аспірантурі за денною (очною) формою
навчання.

За таких обставин, суди обґрунтовано відмовили ОСОБА_1 в
задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського
міського суду від 30 жовтня 2003 року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 28 грудня 2003 року у справі за його позовом до
управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі про перерахунок пенсії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній

М.М. Заїка

З оригіналом згідно суддя Гаманко
О. І.