Справа № 22а-602/2007
Суддя: Коротков В.Д.
Дата ухвалення: 2007-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня
2007 року м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Короткова В.Д.

суддів
Комаровської Н.В., Драгомерецького М.М.

при секретарі
Таратіної О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1до Державної податкової адміністрації України,
Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси на бездіяльність
державних органів за апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову Київського
районного суду м.Одеси від 13
грудня 2006 року,

встановила:

В жовтні 2006 року позивачка звернулася до суду з
вищезазначеним позовом, просила забов*язати Державну податкову інспекцію у
Київському районі м. Одеси внести на 7-9 сторінку її паспорту відмітку про те,
що вона має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера,
вказуючи, що в добровільному порядку відповідач відмовляється здійснити такі
дії.

Відповідачі позов не визнали.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 13 грудня 2006 року в позові
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати постанову суду в зв'язку з
порушенням судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову
постанову про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність і обгрунтованість постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що діючим
законодавством визначено державний орган, який має вчинити відмітку в паспорті
особи про наявність у неї права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного
номера, це орган внутрішніх справ. Тому вимоги позивачки до органів державної
податкової служби є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він
грунтується на законі та підтверджується матеріалами справи.

Пунктом 1.1. спільного Наказу
Державної податкової адміністрації і Міністерства Внутрішніх Справ України від 19 жовтня 2004 року за №602/1226 „Про
затвердження

Справа № 22а-602/07 Категорія
38

Головуючий у
першій інстанції Бойко А.В. Доповідач Короткое
В.Д.

2

Порядку внесення
відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної
особи-платника податків та інших обов'язкових платежів,, та Постановою
Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-Х11 „Про затвердження
положень про паспорт громадянина України та свідоцтва про народження",
визначено механізм та процедуру внесення відмітки про наявність права
здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера до паспорта фізичної
особи, яка через свої релігійні або інші переконання відмовляється від
прийняття ідентифікаційного номера та офіціально повідомила про це орган
державної податкової служби.

Пунктами 4 і 5 цього наказу визначено, що фізична особа, яка відмовляється
від ідентифікаційного номера подає до органу внутрішніх справ за своїм місцем
реєстрації довідку за формою „ВЗ" та паспорт громадянина України, а
посадова особа органу внутрішніх справ при зверненні громадянина за місцем його
реєстрації щодо внесення відмітки до його паспорта розглядає цю довідку щодо повноти
і правильності її заповнення, та у відповідності до пред'явленого паспорту і в
разі відсутності невідповідностей вносить на 7-9 сторінку паспорта відмітку,
зміст та форму якої наведено в додатку №4 Наказу.

Отже, діючим законодавством визначено державний орган, який має вчинити
відмітку в паспорті особи про наявність у неї права здійснювати будь-які
платежі без ідентифікаційного номера.

Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у
задоволенні вимог позивачки про внесення відмітки до її паспорту органами
державної податкової служби.

Однак в мотивувальній частині постанови суду (четвертий абзац) помилково
вказано, що „позивач просить забов*язати Державну податкову інспекцію у
Київському районі виключити з інформаційного фонду Державного реєстру відомості
про його ідентифікаційний номер". З матеріалів справи вбачається, що
позивачка не заявляла таких позовних вимог, і це вона підтвердила в засіданні
колегії суддів. Суд не приймав рішення з цього приводу. Тому вказане судження
суду не впливає на правильність вирішення спору та підлягає виключенню з
мотивувальної частини постанови.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, постанова ухвалена
з додержанням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстави для
її скасування відсутні.

Керуючись
ст.196, п.1ч.1ст.198, ст.200, п.1ч.1ст.205, ст.206 КАС України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити, постанову Київського районного суду
м.Одеси від 13 грудня 2006 року залишити без змін. Виключити з мотивувальної
частини постанови судження суду про те, що „позивач просить забов*язати Державну
податкову інспекцію у Київському районі виключити з інформаційного фонду
Державного реєстру відомості про його ідентифікаційний номер".

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня набрання законної сили.