Справа № К-5508/06
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2007-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07
листопада
2007 року м. Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Бутенка В. І.,

Лиски Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Мироненка О. В.,

провівши
в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи
за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Чернігівської міської ради,
Державного казначейства України, Державної судової адміністрації України,
Територіального Управління Державної судової адміністрації України в
Чернігівській області про стягнення коштів на придбання житла, за касаційною скаргою Державного
казначейства України на рішення
Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04
липня 2005 року, -

В С
Т А Н
О В И
Л А:

У березні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до Печерського районного суду м.
Києва з позовом до виконавчого комітету Чернігівської міської ради, Державного
казначейства України, Державної судової адміністрації України, Територіального
Управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області про стягнення
коштів на придбання житла.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2005 року,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04 липня 2005 року,
позов задоволено частково. Зобов'язано Державне казначейство України за
рахунок коштів державного бюджету в
місячний термін з дня отримання рішення перерахувати Територіальному Управлінню
Державної судової адміністрації України в Чернігівській області сто чотириста
чотири тисячі сто шістдесят гривень 00 копійок для придбання квартири і
передачі її в користування судді Деснянського районного суду м. Чергова ОСОБА_1
Зобов'язано Територіальне Управління Державної судової адміністрації України в
Чернігівській області за рахунок коштів державного бюджету придбати квартиру та
передати її в користування судді Деснянського районного суду м. Чернігова
ОСОБА_1 В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Державне казначейство
України звернулося з касаційною скаргою
до Верховного Суду України, який передав її в порядку, визначеному п. 10
Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України для вирішення до Вищого адміністративного суду України.

У касаційній скарзі на рішення Печерського районного суду м. Києва від 06
квітня 2005 року та ухвалу Апеляційного
суду м. Києва від 04 липня 2005 року Державне казначейство України ставить
питання про скасування судових рішень в зв'язку з неправильним застосуванням
норм матеріального і процесуального права та направлення справи на новий судовий
розгляд.

В обґрунтування доводів касаційної скарги Державне казначейство
України посилається на те, що бюджетні
кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями.
Органи Державного казначейства України під час казначейського обслуговування
Державного бюджету України здійснюють розрахунково-касове обслуговування
розпорядників бюджетних коштів та здійснюють платежі з бюджету за дорученнями
відповідного розпорядника бюджетних коштів. Органи Державного казначейства
України здійснюють операції з розрахунково-касового обслуговування
розпорядників коштів бюджету тільки відповідно до та зареєстрованих у обліку
відповідних органів Державного казначейства України кошторисів. Матеріальне
забезпечення суддів здійснює Державна судова адміністрація України як головний
розпорядник коштів, яка здійснює самостійно розподіл коштів за напрямками
видатків. Крім того, зазначає, що оскільки в Державному казначействі України
відсутні рахунки, з яких можливе списання коштів на користь суддів, то відшкодування
вартості на придбання житла для судді не може здійснюватися.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної
скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Справа розглянута судами першої та
апеляційної інстанцій до набрання чинності Кодексом адміністративного
судочинства України, а тому суд касаційної інстанції перевіряє додержання норм
матеріального і процесуального права, що діяли під час розгляду справи.

Задовольняючи позов частково, суди обґрунтовано виходили з того, що
відповідно до ст.. 44 Закону України «Про статус судів» не пізніше як через
шість місяців після обрання суддя Конституційного Суду України, Верховного Суду
або вищого спеціалізованого суду, який потребує поліпшення житлових умов,
забезпечується благоустроєним житлом у вигляді окремої квартири або будинку
Кабінетом Міністрів України, а суддя іншого суду - відповідними місцевими
органами державної виконавчої влади за місцем знаходження суду. У разі
незабезпечення судді благоустроєним житлом у зазначені строки суд за рахунок
державного бюджету може придбати квартиру або будинок за ринковими цінами і
передати їх у користування судді. Порядок фінансування судів для цієї мети, а
також порядок розрахунків з державним бюджетом органу державної виконавчої
влади, який своєчасно не надав судді житло, визначається Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про судоустрій України» гарантії
самостійності судів і незалежності суддів забезпечуються в тому числі належним
матеріальним та соціальним забезпеченням суддів.

Відповідно до ст.130 Конституції України держава забезпечує фінансування та
належні умови для функціонування судів і діяльності суддів.

Відповідно до ст. 25 Бюджетного Кодексу України Державне казначейство
України здійснює безспірне списання коштів з рахунків, на яких обліковуються
кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів за рішенням, яке прийняте
державним органом, що відповідно до закону має право на його застосування.

За таких обставин, суди дійшли правильного висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3
ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу
слід відхилити, оскільки судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, правова
оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують.

Керуючись ст.ст.
2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У Х В
А Л И
Л А:

Касаційну скаргу Державного казначейства України відхилити, а рішення
Печерського районного суду м. Києва від 06 квітня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04
липня 2005 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст.. 237 КАС України.

Судді :

В.
І. Бутенко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

М.
О. Сорока

О.
В. Мироненко