Справа № 2-а-2/2008
Суддя: Денисова Т.С.
Дата ухвалення: 2008-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-208
Борщівський районний суд
Тернопільської області
в складі: головуючого Денисової Т.С.
при секретарі Кінзерському О.В.
з участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача Врубель А.Б.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті Борщеві адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціальної політики Борщівської районної
державної адміністрації про зобов»язання надати дозвіл на перереєстрацію
звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить зобов»язати управління
праці та соціальної політики Борщівської райдержадміністрації надати дозвіл
Заліщицькому МРЕВ ДАІ перереєструвати автомобіль „Рено-19” державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, наданий відповідно до наказу облсоцзахисту
інваліду війни ОСОБА_3, в зв”язку зі смертю останнього, на нього, як члена
сім”ї, внука, ОСОБА_3 та зняти автомобіль з обліку. Вказав, що відповідачем
незаконно відмовлено йому в перереєстрації автомобіля, оскільки у відмові
відповідач посилається на п.16 постанови Кабінету Міністрів України від 19
липня 2006 року № 999 „Про порядок забезпечення інвалідів автомобілями”, а не
на чинну на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 постанову Кабінету Міністрів
України від 8 вересня 1997 року № 999 „Про затвердження порядку забезпечення
інвалідів автомобілями”, п.37 якої передбачає, що після смерті інваліда
автомобіль, яким він був забезпечений безплатно або на пільгових умовах,
залишається його сім”ї та знімається з обліку в органах соціального захисту
ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали.
Представник позивача, зокрема, пояснив, що нормативний акт, на який посилається
в своїй відмові відповідач, зворотньої сили не має. Інвалід ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, а отже до прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 999 19
липня 2006 року. З огляду на вимоги Порядку забезпечення інвалідів автомобілями
в редакції 1997 року, зокрема п.37, автомобіль після смерті інваліда
залишається членам його сім”ї із зняттям з обліку в органах соціального захисту
населення. Вважає, що дія п.37 згаданого Порядку розповсюджується саме на
автомобіль, наданий інваліду ОСОБА_3 з перереєстрацією на його внука ОСОБА_1, а
тому відмову відповідача вважає неправомірною.
ОСОБА_1 підтримав пояснення свого представника, просить позов задовольнити.
відповідача Врубель А.Б. в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що в
даний час відсутні законодавчі підстави для залишення у власність автомобіля
отриманого як гуманітарна допомога після смерті інваліда члену його сім”ї.
Згідно вимог Порядку забезпечення інвалідів автомобілями в редакції 2006 року
автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога, після смерті інваліда
повертається головному управлінню соціального захисту і здається підприємству,
що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в порядку
черговості інваліду, який перебуває на обліку. Визнає, що зазначена у листі
підстава відмови, а саме п.16 Порядку 2006 року без змін та доповнень від 26
квітня 2007 року, є неправильною. Навіть з огляду на загальні пункти Порядку як
1997 року, так і 2006 року, позивач не був зареєстрованим по місцю реєстрації
інваліда і не проживав з ним. З огляду практики головного управління
Тернопільської області, невідомі випадки перереєстрації автомобіля, отриманого
як гуманітарна допомога, після смерті інваліда члену його сім”ї.
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у
справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не
підлягають з слідуючих підстав.
листа від 25 жовтня 2007 року № 386101-4 управлінням праці та соціальної
політики Борщівської районної державної адміністрації відмовлено позивачу
ОСОБА_1 в перереєстрації автомобіля „Рено”, одержаного в якості гуманітарної
допомоги, що належав інваліду війни ОСОБА_3.
Renault R19 „Limited” вартістю 1000 EURO, рік випуску 1994, номер кузова
НОМЕР_2, згідно дарчої від 28 липня 2003 року, оформленої в м.Мюнхені,
Німеччина, гр.ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем м.Мюнхен Німеччина, переданий в
повну власність (подарований) в якості гуманітарної допомоги Головному
управлінню праці та соціального захисту населення Тернопільської обласної
адміністрації для виділення інваліду ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителю АДРЕСА_1.
свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 вищевказаний
автомобіль, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований Заліщицьким МРЕВ 28
квітня 2004 року на ім”я ОСОБА_3. Як особлива відмітка в свідоцтві значиться,
що відчуджувати автомобіль без дозволу соцзахисту заборонено, дозволено керувати
встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 був забезпечений вищевказаним
автомобілем на підставі п.42 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженого постановою Кабінету України від 8 вересня 1997 року № 999,
(постанова втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від
19 липня 2006 року № 999), яким встановлено, що автомобіль, отриманий органом
соціального захисту населення як гуманітарна допомога для конкретної фізичної
особи, що перебуває на обліку для забезпечення автомобілем в органах
соціального захисту населення, видається такій особі (за її згодою) незалежно
від черги і за умови зняття з обліку для забезпечення автомобілем.
був зареєстрований у АДРЕСА_1 і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Борщеві у віці 83 роки
(копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4)
як член сім”ї інваліда, посилаючись на п.37 згаданого Порядку в редакції 1997
року, звернувся до відповідача із заявою про перереєстрацію автомобіля Renault
R19 „Limited” на його ім”я.
вбачається із змісту нормативного акту - Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями, затвердженого постановою Кабінету України від 8 вересня 1997 року
№ 999, даний Порядок лише в 2001 році згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 7 лютого 2001 року № 128 був доповнений розділом шостим „Порядок
надання автомобілів, отриманих як гуманітарна допомога” і останній не
передбачає підстав та порядку перереєстрації автомобіля, отриманого як
гуманітарна допомога, після смерті інваліда.
Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету
України від 19 липня 2006 року № 999 із змінами та доповненнями передбачає, що
після смерті інваліда автомобіль, отриманий як гуманітарна допомога,
повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту і здається
підприємству, що здійснює заготівлю та переробку металобрухту, або видається в
порядку черговості інваліду, який перебуває на обліку.
позивача на п.37 Порядку в редакції 1997 року, суд вважає безпідставним,
оскільки в даному пункті врегульований порядок та підстави перереєстрації після
смерті інваліда автомобіля, яким він був забезпечений безплатно або на
пільгових умовах, а саме, згідно п.6 даного Порядку, фінансування витрат на
придбання яких здійснено за рахунок коштів, що передбачаються у Державному
бюджеті України на ці цілі.
автомобілі, ввезені в Україну, як гуманітарна допомога, розповсюджується дія
Закону України „Про гуманітарну допомогу”, Закону України „Про благодійництво
та благодійні організації”, п.2 розділу 2 Прикінцевих положень Закону України
„Про внесення змін до деяких законодавчих актів україни щодо регулювання ринку
автомобілів в Україні”, Порядок митного оформлення вантажів гуманітарної
допомоги, затвердженого постановою, а тому, суд вважає, порядок перереєстрації
таких автомобілів після смерті інваліда члену його сім”ї, повинен бути
нормативно визначений.
Міністерства юстиції України від 8 червня 2007 року № 21-9-4595 роз”яснює, що у
відповідності до ст.1 Закону України „Про гуманітарну допомогу” гуманітарна
допомога, яка надається, ввозиться, пересилається в Україну, звільняється від
оподаткування. Якщо товари, звільнені від оподаткування як гуманітарна
допомога, було використано не за цільовим призначенням, вони вважаються доходом
і оподатковуються відповідно до законодавства України.
цього, п.10 Інструкції із застосування Порядку забезпечення інвалідів
автомобілями, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики
України від 17 вересня 1998 року № 155, визначено, що до членів сім”ї, яким
залишається або продається автомобіль, належать: дружина (чоловік), їхні
батьки, діти та інші родичі, якщо вони прописані і проживали разом з інвалідом,
який одержав автомобіль безплатно або купив на пільгових умовах.
даних паспорта громадянина України на ім”я ОСОБА_1 та талона зняття з
реєстраційного обліку за місцем проживання, витребуваного з Борщівського РВ
УМВСУ, позивач зареєструвався у АДРЕСА_1, по місцю проживання інваліда ОСОБА_3
11 листопада 2003 року. Вибув позивач у м.Тернопіль і був знятий з
реєстраційного обліку у м.Борщеві 20 січня 2004 року. На день смерті інваліда
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач у м.Борщеві зареєстрованим не був, і не
Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету
України від 19 липня 2006 року № 999 із змінами та доповненнями також не
розповсюджується на позивача, оскільки у відповідності до п.16 після смерті
інваліда автомобіль, яким він був забезпезпечений головним управлінням
соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, залишається також
члену сім”ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за
місцем проживання і реєстрації інваліда.
на наведене, суд вважає, що вимоги позивача щодо зобов”язання відповідача
управління праці та соціальної політики Борщівської райдержадміністрації надати
дозвіл Заліщицькому МРЕВ ДАІ перереєструвати автомобіль Renault R19 „Limited”
реєстраційний номер НОМЕР_1, наданий відповідно до наказу облсоцзахисту
інваліду війни ОСОБА_3, в зв”язку зі смертю останнього на нього, як члена
сім”ї, внука ОСОБА_3 та зняти автомобіль з обліку задоволенню не підлягають.
Судові
витрати, понесені сторонами, слід покласти на них у межах, в яких вони їх
підставі п.п.1,4,6,11,37,42 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями,
затвердженого постановою Кабінету України від 8 вересня 1997 року № 999 із
змінами та доповненнями (постанова втратила чинність згідно з постановою
Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999), п.10 Інструкції із
застосування Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженої наказом
Міністерства праці та соціальної політики України від 17 вересня 1998 року №
155, п.п.16,41 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого
постановою Кабінету України від 19 липня 2006 року № 999 із змінами та
доповненнями, постанови Кабінету України „Про затвердження Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями” від 19 липня 2006 року № 999, ст.1 Закону України „Про
гуманітарну допомогу”, п.2 розділу 2 Прикінцевих положень Закону України „Про
внесення змін до деяких законодавчих актів україни щодо регулювання ринку
автомобілів в Україні”, роз”яснення Міністерства юстиції України від 8 червня
2007 року № 21-9-4595 та керуючись ст.ст.11, 71, 159, 162 КАС України, суд
задоволенні позову ОСОБА_1 до управління праці та соціальної політики
Борщівської районної державної адміністрації про зобов”язання надати дозвіл на
перереєстрацію автомобіля відмовити.
Судові
витрати, понесені сторонами, покласти на них у межах, в яких вони їх понесли.
Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заяву про
апеляційне оскарження постанови може бути подано протягом десяти днів з дня її
проголошення через Борщівський районний суд до апеляційного суду Тернопільської
області та апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження в такому ж порядку.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно.

Суддя Борщівського районного
суду Денисова Т.С.