Справа № 2-А-506/2007
Суддя: Руднєва О.О.
Дата ухвалення: 2007-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-А-506/07 2007
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007
року м.Харків

Дзержинський
районний суд м. Харкова у складі: Головуючого - судді Руднєвої О.О. при
секретарі Кузьміновій Н.В.

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну
справу за адміністративним позовом ОСОБА_1до Харківського університету
Повітряних Сил про визнання незаконною бездіяльність університету, яка полягає
у невиплаті заборгованості по грошовій коменсації замість речового майна, та про
стягнення з університету 3188 грн. 81 коп. на відшкодування шкоди, завданої
вказаною бездіяльністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 27.03.2007 року з адміністративним
позовом до Харківського університету Повітряних Сил про визнання незаконною
бездіяльність університету, яка полягає у невиплаті заборгованості по грошовій
компенсації замість речового майна, та про стягнення з університету 3188 грн.
81 коп. на відшкодування шкоди, завданої вказаною бездіяльністю, судові витрати
стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він проходив
військову службу на факультеті наземного забезпечення бойових дій авіації
Харківського університету Повітряних Сил України на посаді заступника
начальника кафедри теорії та конструкції автомобільної та спеціальної техніки,
у військовому званні - «підполковник». Наказом тимчасово виконуючого обов'язки
командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 16.07.2005 р. № 47 був
звільнений за станом здоров"я з військової служби у запас з правом носіння
військової форми одягу, та з 10 серпня 2005 року виключений зі списків
особового складу Університету наказом начальника факультету з наземного
забезпечення бойових дій авіації Харківського університету Повітряних Сил
України від 08 серпня 2005 року № 147.

На речовому забезпеченні під час проходження служби перебував у
Харківському університеті Повітряних Сил (далі - Університет), про що свідчать
Довідки № 143 та № 144 від 12.09.2005 року, видані Харківським університетом
Повітряних Сил.

На день виключення позивача зі списків особового складу Університета сума
грошової компенсації замість належного до видачі речового майна складала 3188
грн. 81 коп., про що свідчать вищезазначені довідки.

Оскільки, на момент виключення зі списків особового
складу Університет не розрахувався з ним стосовно належного до видачі речового
майна або грошової компенсації замість нього, та згідно довідкок № 143 та № 144
від 12.09.2005 року Університет не має можливості у добровільному порядку
виплатити вказану грошову компенсацію замість належного до видачі речового
майна, позивач вважає, що з боку Університету безумовно має місце незаконна
бездіяльність, якою порушено його право на одержання даної грошової компенсації
і йому завдана шкода.

У судовому засіданні позивач підтримав позов вимоги і
просив їх задовольнити у повному обсязі, просив поновити йому пропущений строк
позовної давності, оскільки вважав, що з цього питання встановлено строк
позовної давності в З роки, та не знав про зміну в законодавстві.

Представник відповідача, Москов М.В., який діє на
підставі довіреності, наданої йому начальником Університету за № 1/37/40/532
від 27.11.2006р. в судовому засіданні не заперечував проти позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи
та проаналізувавши доводи, наведені у позовній заяві, суд вважає, що позовна
заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню виходячи з наступного;

Як вбачається з наказу тимчасово виконуючого обов"язки командувача
Повітряних Сил Збройних Сил України від 16.07.2005 р. № 47 та витягу із наказу
начальника факультету з наземного забезпечення бойових дій авіації Харківського
університету Повітряних Сил України від 08 серпня 2005 року № 147 -
підполковник ОСОБА_1 проходив військову службу на факультеті наземного
забезпечення бойових дій авіації Харківського університету Повітряних Сил
України на посаді заступника начальника кафедри теорії та конструкції
автомобільної та спеціальної техніки, у військовому званні - «підполковник» і
наказом тимчасово виконуючого обов'язки командувача Повітряних Сил Збройних Сил
України від 16.07.2005 р. № 47 був звільнений з військової служби у запас з
правом носіння військової форми одягу та з 10.08.2005 року року виключений зі
списків особового складу університету.

Виходячи зі змісту довідок № 143 та № 144 від 12.09.2005 року , які видані
Харківським університетом Повітряних Сил, - на речовому забезпеченні під час
проходження служби позивач перебував в Університеті; на день виключення
позивача зі списків особового складу університета сума грошової компенсації
замість належного до видачі йому речового майна складала 3 188 грн. 81 коп. і
на момент виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Університет не
розрахувався з ним стосовно належного до видачі речового майна або грошової
компенсації замість нього та на теперішній час не має можливості у
добровільному порядку виплатити вказану суму грошової компенсації замість
належного до видачі речового майна у зв'язку з ненадходженням належних коштів
за цим призначенням від вищого довольчого розпорядника коштів.

Відповідно до частини 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей":
"Військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а
також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця
грошову компенсацію замість них".

Пунктом 27 "Положення про порядок речового
забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у
мирний час", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від
28.10.2004р. № 1444, передбачено, що військовослужбовці, звільнені у запас з
правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть отримати грошову
компенсацію за речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, за цінами
на день підписання наказу про звільнення.

За змістом СТ.99 КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.І. ст.100 КАС України, пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. Оскільки представник
відповідача за дорученням Москов М.В. не заперечував проти позову по суті, з
заявою про відмову у позові або запереченнями проти позову з підстав пропущення
строку звернення до адміністративного суду не звертався, тому позов ОСОБА_1
підлягає задоволенню.

Отже, приймаючи рішення про задоволення адміністративного
позову іиятпмгся ].і. суд виходить з того, що позивач є військовослужбовцем,
звільненим з військової служби у запас з правом носіння військової форми одягу,
і відповідно до

пункту 27
"Положення про порядок
речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових
формувань у мирний час", затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 28.10.2004р. № 1444, має законне право за своїм бажанням одержати
грошову компенсацію замість речового майна, належного йому на день звільнення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6,7,11, 17, 70, 71, 72, 89,
100, 159-163, підпунктом 3 п. З Розділу VII КАС
України, пунктом 27 "Положення про порядок речового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний
час", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004р.
№ 1444, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний
позов ОСОБА_1задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Харківського університету Повітряних
Сил, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1заборгованості по грошовій компенсації
замість речового майна.

Стягнути з Харківського університету Повітряних Сил на
користь ОСОБА_1заборгованість по грошовій компенсації замість належного до
видачі, на день виключення зі списків особового складу, речового майна, у сумі
3188 (три тисячі сто вісімдесят вісім) грн. 81 коп.

На постанову суду першої інстанції може бути подана заява
про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня проголошення постанови.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, з одночасною подачею копії
апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, або в порядку ч. 5 ст. 186
КАС України.