Справа № 22-а-1075/2007
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2007-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-й інст. Завадська О.П. Рядок
статзвіту № 42
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області Справа
№ 22-а-1075/07
Справа № 2-а-12/2007
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31 липня 2007 року колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі: головуючого - судді
Довгополова О.М.

суддів:
Олендера І.Я., Кушнерика М.П.

при
секретарі Гідей К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від
26.03.2007 року, -

встановила:

Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницькоїобласті від
26.03.2007 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1. до військової частини
А-2502 м. Старокостянтиніва, Міністерства оборони України про стягнення
заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років, компенсації втрати частини
грошових доходів, визнання дій неправомірними при нарахуванні та виплаті
надбавки за безперервну військову службу.

Постанову суду оскаржив ОСОБА_1., який просить її скасувати та задоволити
позовні вимоги через порушення норм матеріального права, так як судом не взято
до уваги, що розмір грошового забезпечення кожного місяця має бути однаковим,
однак йому надбавка виплачувалась в різних розмірах. Крім того, апелянт
зазначає, що Міністру оборони не надається право встановлювати розмір надбавки
в залежності від місця проходження військової служби, розпорядження Міністра оборони
не мають юридичної сили, бо не зареєстровані у встановленому порядку, надбавка
за безперервну військову службу повинна виплачуватись у певних відсотках в
залежності від строку служби, надбавка є складовою частиною грошового
забезпечення, на виплату якого виділялись гроші з держбюджету. А також судом
порушено вимоги ст. 72 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідачів, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що апелянт з 30 липня 1990 року
по 2 листопада 2005 року проходив військову службу в Збройних силах України, за
період з травня 2003 року по день звільнення йому була виплачена надбавка за
безперервну військову службу в розмірі 3621,61 грн. (довідка військової частини
А-2502 № 711 від 15.11.2005).

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд вірно покликається
на Указ Президента України «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил
України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління державної охорони за безперервну
службу» від 5 травня 2003 року, яким визначене право встановлювати
військовослужбовцям щомісячні надбавки за безперервну службу в Збройних Силах
України Міністру оборони України, який визначає порядок і умови її виплати.

Судова колегія зазначає, що вказаним Указом встановлено граничний розмір
надбавки залежно від стажу служби, при цьому мінімальні та максимальні розміри
в межах конкретної вислуги років не визначені, а встановлення конкретного
щомісячного розміру надбавки залежить від розміру асигнувань, які передбачені
відповідними Законами України про держбюджет на відповідний рік на утримання
Збройних Сил України.

З метою дотримання бюджетного законодавства Міністром оборони України був
виданий наказ № 149 від 26.05.2003 «Про затвердження Інструкції про порядок і
умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних
Силах України», пунктом 2 якої встановлено, що розміри цієї надбавки щорічно
встановлюються з урахуванням наявного фонду грошового забезпечення за рішенням
Міністра оборони України. Вказаний наказ зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 28.05.2003.

За таких обставин, реалізуючи надане Указом Президента України право
встановлювати щомісячні надбавки, визначати порядок і умови її виплати,
Міністром оборони України були встановлені розміри надбавки в межах граничних
розмірів, передбачених Указом, виходячи з наявного фонду грошового
забезпечення, збільшення якого можливе лише шляхом внесення змін до
держбюджету.

Покликання апелянта на порушення норм матеріального та процесуального права
не знайшли свого підтвердження, судом першої інстанції вірно застосовано чинне
законодавство, яке регулює спірні правовідносини, вірно встановлено обставини
справи та прийняте законне рішення, а тому апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 106, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, постанову
Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26.03.2007 року
- без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом місяця з часу проголошення шляхом
подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий
О.М.Довгополов

Судді
І.Я. Олендер

М.П.
Кушнерик