Справа № 22а-355/2007
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2007-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
березня 2007р. м.Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

Головуючого: Градовського Ю.

суддів: Артеменко І.А.

Суворову B.O,

при
секретарі: Лабунській Т.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 13 лютого 2006р.,
по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного комітету України у справах
національностей та міграції про скасуванні рішення відмову у наданні статусу
біженця №452 від 5 травня 2005р.,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2005 р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до
Державного комітету України у справах національностей та міграції про скасуванні
рішення про відмову у наданні статусу біженця №452 від 5 травня 2005р. В
обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що є громадянином Судану, у зв'язку
з побоюваннями стати жертвою переслідувань з причин належності до певної
соціальної групи та своїх політичних переконань, звернувся у вересні 2004р. до
відповідача про надання статусу біженця. Рішенням Державного комітету України у
справах національностей та міграції №452 від 5 травня 2005р. у наданні статусу
йому відмовлено. Враховуючи, що його права порушенні, просив вимоги
задовольнити.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 13 березня
2006р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, справу
направити на новий розгляд, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді доповідача, доводи
апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та
обгрунтованність постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає необхідним скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без
змін, з наступних підстав.

Справа
№22а-355/07 Категорія
АП: 38

Головуючий у інстанції: Крачковська
С.В. Доповідач: Градовський Ю.М.

2

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надав доказів і не навів підстав, за
яких йому можливо надати статус біженця в Україні.

Вирішуючи спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції
повно і всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних взаємовідносин і закон, який їх регулює.

Так судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, не спростовується
сторонами, що у грудні 1992р. ОСОБА_1 прибув на територію України, поступив до
вищого навчального закладу в м.Одеса де і навчався. У зв'язку з відсутністю
фінансування у червні 1995р. був відрахований з навчального закладу. 23
листопада 1999р.. позивач звернувся з заявою (а.с.100) до Державного комітету
України у справах національностей та міграції про надання статусу біженця,
посилаючись на те, що з політичних проблем він не може повернутися до своєї
країни. Наказом Управління міграційної служби в Одеській області №122-м від 23
грудня 1999р.. (а.с.94) ОСОБА_1 відмовлено в оформленні документів для
вирішення питання щодо надання статусу біженця, з тих підстав, що з 1992р. на
території України він проживає нелегально, до міграційних служб не звертався,
підстав для встановлення статусу біженця не має. Рішенням Державного комітету
України у справах національностей та міграції №452 від 5 травня 2005р. (а.с.51)
відмовлено ОСОБА_1 в наданні статусу біженця в Україні.

За правилами ч.7ст. 11 Закону України «Про біженців» (далі Закону) до заяви
про надання статусу біженця додаються документи, які посвідчують особу
заявника, а також документи та матеріали, що можуть бути доказом наявності умов
для набуття ним статусу біженця.

Як зазначено в ст.1ч.1 Закону, біженець - особа, яка не є громадянином
України і внаслідок цілком обґрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань
за ознаки раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства),
належності до певної соціальної групи або політичних переконань, перебуває за
межами країни своєї громадської належності та не може користуватися захистом цієї
країни або не бажає користуватися цим захистом внаслідок таких побоювань, або,
не маючи громадянства (підданства) і перебуваючи за межами країни свого
попереднього постійного проживання, не може чи не бажає свого попереднього
постійного проживання, не може чи не бажає повернутися до неї внаслідок
зазначених побоювань.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не надав доказів, які б могли бути підставою для
надання статусу біженця, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм
права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального
чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені фактичні обставини по справі, ухвала суду відповідає
вимогам ст.ст.159,165КАС України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.202,206КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду
Одеської області від 9 лютого 2006р.
залишити без зміни.

3

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України протягом одного місяця з дня набрання законної
сили.