Справа № к-31901/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака
В.І.,

суддів Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

Загороднього А.Ф.,

Заїки М.М.,

при секретарі Міненко
І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від
29.08.2005р. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 04.09.2006р. по
справі за позовом ОСОБА_2 до Дроговизької сільської ради про скасування рішення
Дроговизької сільської ради від 24.01.2003р. № 90 та стягнення моральної шкоди
в розмірі 20 мінімальних заробітних плат і визнання неправомірними «Акту
обстеження земельної комісії від 29.03.2003р.» та «Протоколу сходу с. Дроговиж
від 06.04.2003р.», -

встановила:

У березні 2003 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Дроговизької сільської ради про скасування рішення
Дроговизької сільської ради від 24.01.2003р. № 90 та стягнення моральної шкоди
в розмірі 20 мінімальних заробітних плат і визнання неправомірними «Акту
обстеження земельної комісії від 29.03.2003р.» та «Протоколу сходу с. Дроговиж
від 06.04.2003р.».

Рішенням
місцевого Миколаївського районного суду Львівської області від 28.08.2003р.
позов ОСОБА_2 було задоволено частково. Визнано недійсними складені та
затверджені Дроговизькою сільською радою «Акт обстеження земельної комісії від
29.03.2003р.» та «Протокол сходу с. Дроговиж від 06.04.2003р.». В решті позову
відмовлено.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області
від 29.08.2005р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 16.06.2005р. було визнано
неподаною та повернуто апелянту.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 04.09.2006р.
апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а ухвалу
Миколаївського районного суду Львівської області від 29.08.2005р. залишено без
змін.

На
зазначені судові рішення судів першої та апеляційної інстанції надійшла
касаційна скарга ОСОБА_1, в якій
ставиться питання про їх скасування та направлення апеляційної скарги від
16.06.2005р. до апеляційного суду для продовження розгляду.

Заслухавши
доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки
судові рішення суду першої та апеляційної інстанції постановлені з додержанням
норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав, які
передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 293 Цивільного процесуального
кодексу України в апеляційній скарзі зазначається обгрунтування апеляційної
скарги, у чому полягає неправильність
рішення (ухвали) суду, обставини справи та закон, якими спростовується ухвала;
перелік з використаних судом першої інстанції доказів, що підлягають
дослідженню в суді апеляційної інстанції.

Згідно частини 2 статті 294 вищевказаного кодексу до апеляційної скарги,
оформленої з порушенням вимог, встановлених статтею 293 цього Кодексу, а також
апеляційної скарги, не оплаченої державним митом, застосовуються правила статті
139 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 139 Цивільного процесуального кодексу України
передбачено, що вразі невиконання вимог ухвали судді в строк щодо виправлення
недоліків поданої апеляційної скарги вона визнається не поданою і повертається
позивачеві, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Оскільки ОСОБА_1 не виконав вимог ухвали судді Миколаївського районного
суду Львівської області від 15.08.2005р. про залишення апеляційної скарги без
руху, то суди першої та апеляційної інстанції дійшли вірного висновку щодо
визнання апеляційної скарги від 16.06.2005р. неподаною та повернення її
апелянту.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати
та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні,
та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 212, 215, 2201. 223, 224,
230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 29.08.2005р. та
ухвалу апеляційного суду Львівської області від 04.09.2006р. по справі за
позовом ОСОБА_2 до Дроговизької сільської ради про скасування рішення
Дроговизької сільської ради від 24.01.2003р. № 90 та стягнення моральної шкоди
в розмірі 20 мінімальних заробітних плат і визнання неправомірними «Акту
обстеження земельної комісії від 29.03.2003р.» та «Протоколу сходу с. Дроговиж
від 06.04.2003р.» - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

Судді
С.В. Білуга

О.І.
Гаманко

А.Ф. Загородній

М.М. Заїка

Згідно з оригіналом
Суддя
С.В. Білуга