Справа № К-21977/06
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2007-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

Іменем України

03 жовтня 2007
року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого: судді Фадєєвої Н.
М.

суддів Шкляр Л. Т.

Гордійчук
М. П.

Леонтович
К. Г.

Чалого С.
Я.

при секретарі:
Деревенському І. І.

розглянувши в порядку касаційного провадження у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю малого підприємства науково-виробничої фірми „Екологічна
ініціатива” до державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі
Київської області, товарної біржі „Універсальна товарно-сировинна біржа”,
приватного підприємства „Блокер”, малого підприємства „Кіо”, третьої особи
арбітражної керуючої ОСОБА_1. про визнання недійсним контракту та спонукання
приватного підприємства „Блокер” повернути незаконно придбане майно, -

в с т а н о в и л а :

Товариство з обмеженою
відповідальністю мале підприємство науково-виробнича фірма „Екологічна ініціатива” звернулась до Господарського суду
Київської області з позовною заявою до ДПІ у Києво-Святошинському районі
Київської області, Товарної біржи «Універсальна товарно-сировинна біржа»,
Приватного підприємства «Блокер», МПП «КІО» про визнання недійсним біржового контракту
від 10 листопада 2004 року № 00286, укладеного на Товарній біржі «Універсальна
товарно-сировинна біржа та спонукання ПП «Блокер» повернути незаконно придбане
майно: технологічне обладнання цеху для виробництва спирту, обладнання
котельної та допоміжне обладнання (згідно специфікації додатку до біржового
контракту), яке знаходиться в с. Крюківщина Києво-Святошинського району
Київської області. Позовні вимоги було мотивовано не відповідністю спірного
контракту ст. 203 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»,
приписам Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та цільовими фондами».

Рішенням Господарського
суду Київської області від 22 листопада 2005 року у задоволенні позовних вимог
відмовлено в повному обсязі та скасовано заходи по запереченню позову,
зазначені в ухвалі від 14 червня 2005 року, щодо заборони ПП «Блокер» вчинити
будь-які дії щодо відчуження майна : технологічне обладнання цеху для
виробництва спирту, обладнання котельної та допоміжне обладнання (згідно
специфікації) за біржовим контрактом від 10 листопада 2004 року №00286.

Рішення місцевого
господарського суду мотивовано, зокрема, тим, що позивач не є стороною спірного
біржового контракту та, відповідно, застосування правових наслідків визнання
цього правочину недійсним стосується тільки сторін контракту.

Постановою Київського
міжобласного апеляційного господарського суду від 09 червня 2006 року
апеляційна скарга товариства з обмеженою
відповідальністю малого підприємства науково-виробничої фірми „Екологічна
ініціатива” задоволена у повному обсязі та скасовано рішення Господарського суду Київської області від 22 листопада 2005
року.

Не погоджуючись з зазначеним
судовим рішенням апеляційної інстанції, приватне підприємство „Блокер”, мале
підприємство „Кіо” та державна податкова інспекція у Києво-Святошинському
районі Київської області подали касаційні
скарги, в яких посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права, просять його скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України, перевіривши доводи касаційних скарг та
матеріали адміністративної справи,
колегія суддів вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, 10 листопада 2004 року на Товарній біржі «Універсальна
товарно-сировинна біржа» між ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської
області, в особі брокера брокерської контори №31 МПП «Кіо» ОСОБА_2, який діяв
на підставі Договору №102 від 08.11.2004 року, та Приватним підприємством
«Блокер», в особі брокера брокерської контори №44 фізичної особи-суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_3 який діяв на підставі Договору №100 від
10.11.2004 року було укладено
Біржовий контракт реєстраційний №00286.

Відповідно до умов
цього Контракту, ДПІ у Києво-Святошинському районі Київської області продала ПП
«Блокер» належне ТзОВ МП НВФ «Екологічна ініціатива» технологічне обладнання
цеху для виробництва спирту, обладнання котельної та допоміжне обладнання (яке
(майно) знаходилось у податковій заставі) за сімсот тисяч гривень (у тому числі
податок на додану вартість).

Ухвалою Господарського
суду Київської області від 13.10.2004 року по справі 151/146-04 за заявою
Виробничого ремонтно-будівельного об'єднання молодіжних житлових комплексів
«Будінтер» щодо позивача порушено справу про банкрутство, цією ж ухвалою
(відповідно до ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом») введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Відповідно до ст. 13
Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права
власності і господарювання.

На думку колегії суду,
ця норма Конституції України конкретизується в статті 321 Цивільного кодексу
України, відповідно до якої, особа може бути позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

По переконанню колегії
суддів законом, який передбачає позбавлення позивача права власності на спірне
майно є Закон України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами». Зокрема, стаття 10 Закону
передбачає порядок звернення стягнення на майно боржника у випадку, якщо інші
передбачені законом заходи по стягненню податкового боргу не дали позитивного
результату. Положення цієї статті (в свою чергу) конкретизовані Порядком
стягнення коштів та продажу інших активів платника податків, які перебувають у
податковій заставі (затверджено Постановою Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Порядку стягнення коштів та продажу інших активів платника
податків, які перебувають у податковій заставі» №538 від 15.04.2002 року. В
додатках до Порядку стягнення коштів та продажу інших активів платника
податків, які перебувають у податковій заставі передбачено форми документів,
які опосередковують процедуру продажу активів боржника.

Таким чином ДПІ в
Києво-Святошинському районі Київської області виконала всі вимоги встановлені
законодавством щодо звернення стягнення на спірне майно позивача. Проте, з
моменту виникнення права на продаж активів позивача, яке виникло в ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської області 11.01.2002 року, відповідно до
приписів 4.2 п.п. 10.1.1. п.10.1. ст. 10 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»
та до моменту фактичного проведення торгів та укладення спірного біржового
контракту 10.11.2004 року пройшло більше двох років, що призвело до зміни
правового статусу позивача.

Зокрема, Ухвалою
Господарського суду Київської області по справі 151/146-04 від 13.10.2004 року
щодо позивача порушено справу про банкрутство, цією ж ухвалою введено мораторій
на задоволення вимог кредиторів, відповідно
до ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом». Пунктом 7.8. ст. 7 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» в імперативному порядку встановлено, що з моменту прийняття
судової ухвали судом про порушення провадження у справі про банкрутство
платника податків, порядок сплати податкового зобов'язання або погашення
податкового боргу такого платника податків, зазначених у заяві, яка подається
до суду, визначається згідно з нормами Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», без застосування норм
цього Закону, при цьому порядок продажу активів у рахунок погашення податкового
боргу боржника визначається державною госпрозрахунковою установою України з
питань банкрутства.

Посилання ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської області на те, що податковий орган не
знав і не міг знати про існування Ухвали Господарського суду Київської області
по справі 151/146-04 від 13.10.2004 року (якою порушено справу про банкрутство
позивача), може звільнити податкову інспекцію від відповідальності за
протиправні дії, апеляційний господарський суд вважає недоречними. При цьому,
колегія суддів апеляційного господарського суду переконана, що вказана
обставина жодним чином не впливає на обов'язок суду вирішувати справи на
підставах законності та верховенства права як це закріплено в ст.ст. 7,8,9
Кодексу адміністративного судочинства України.

Проаналізувавши норми
чинного законодавства, колегія суддів прийшла до висновку, що Закон України
«Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не
ставить застосування норм п.7.8. ст. 7 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»
в залежність від будь-яких чинників, зокрема ознайомлення ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської області із ухвалою суду про порушення
справи про банкрутство позивача.

Таким чином, всі дії
спрямовані на продаж активів позивача вчинені сторонами після прийняття
Господарським судом Київської області Ухвали про порушення справи про
банкрутство позивача, порушують п.7.8 ст. 7 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами».

Водночас, колегія
суддів вважає, що дії ДПІ Києво-Святошинському районі Київської області,
порушують норми ст.ст. 6 та 19 Конституції України, відповідно до яких органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, дії сторін
спрямовані на порушення правового порядку, який відповідно до ч. 1 ст. 19
Конституції України, ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не
примушений робити те, що не передбачено законодавством. Із матеріалів справи,
вбачається, що належне позивачу майно було продано, а кошти направлені на
погашення податкового боргу примусово, поза волею позивача та всупереч
процедурі встановленій Законом України «Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом», а відтак порушують права та охоронювані
законом інтереси позивача.

Таким чином
виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що обставини справи
встановлені судом апеляційної інстанції повно і правильно, а порушень норм
матеріального і процесуального права, які тягнуть за собою його скасування, не
допущено.

Керуючись ст. ст. 221, 223, 230
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційні скарги приватного
підприємства „Блокер”, малого підприємства „Кіо” та державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському районі Київської області залишити без
задоволення, а постанову Київського міжобласного апеляційного господарського
суду від 09.06.2006 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :