Справа № 22-а-2459/2008
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у I інстанції: Карплюк О.І. Справа № 22-а-2459/08
міськрайонний суд Хмельницької області ряд. стат. звіту № 47
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі - Троцькому
Є.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня
2007 року у справі № 2-а-933/07 за його позовом до головного управління
Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, управління Міністерства
внутрішніх справ України в Хмельницькій області про перерахунок та виплату
пенсії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до
головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ( далі -
ГУ ПФУ в Хмельницькій області), управління Міністерства внутрішніх справ
України в Хмельницькій області (далі - УМВСУ в Хмельницькій області) про
зобов'язання здійснити перерахування раніше призначеної йому пенсії
військовослужбовця з врахуванням щомісячної 100 % надбавки грошового
забезпечення, починаючи з 01 січня 2003 року відповідно до Указу Президента
України № 173 від 22.02.2002 року “Про посилення соціального захисту
військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ”; щомісячної надбавки за безперервну військову службу у розмірі від 10 до
90%, введеної Указом Президента України №389 від 05.05.2003 року “Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління
державної охорони України за безперервну службу”; щомісячної премії в розмірі
33,3 % від всіх видів грошового забезпечення, введеної згідно із Указами
Президента України № 615 від 14.07.1995 року “Про надбавки до грошового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил України” та № 923 від 04.10.1996 року “Про
грошове забезпечення військовослужбовців”; щомісячної надбавки у розмірі 40 %
починаючи з 01 січня 2006 року відповідно до Указу Президента України від
01.01.2003 року “Про додаткові заходи що впорядкування грошового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил України”; вислуги років у пільговому
обчисленні в період з 08 жовтня 1982 року до 01 січня 1992 року відповідно до
Постанови Ради Міністрів-Уряду Російської Федерації № 941 від 22 вересня 1993
року, а також зобов'язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області провести виплату
перерахованої пенсії у повному обсязі.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду у справі №
2-а-933/07 від 24 жовтня 2007 року у задоволенні вказаного позову було
відмовлено за безпідставністю.

У поданій апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить
зазначену постанову суду скасувати і ухвалити нову, якою повністю задовольнити
його позовні вимоги, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального
права та невідповідність його висновків обставинам справи. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що соціальний та правовий захист
військовослужбовців гарантований державою на конституційному і законодавчому
рівнях, а тому відмову відповідачів здійснити перерахунок та виплату раніше
призначеної йому пенсії вважає неправомірною. Стверджує, що у випадку настання
обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсії після звільнення з
військової служби, серед яких є зміна хоча б одного з видів грошового
забезпечення, з якого обчислюється пенсія, військовослужбовці мають право на
перерахунок розмірів раніше призначеної їм пенсії з тієї дати, з якої
підвищується грошове забезпечення відповідної категорії військовослужбовців.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на
виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає судовому розгляду справи відповідно
до ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
і доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга задоволенню не підлягає з таких міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд
першої інстанції виходив із того, що спірні надбавки і премії були
запровадженні після його звільнення з військової служби, а чинним до 01 січня
2005 року пенсійним законодавством не передбачалося перерахунку раніше
призначених пенсій у зв'язку із запровадженням після звільнення
військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, яких
вони не отримували під час служби, а також премій.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії
суддів, повністю відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону і є
правильними.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас на
підставі п.“ж” ст. 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким
складом органів внутрішніх справ починаючи з 01 січня 1993 році і з цього ж
часу йому призначено пенсію військовослужбовця.

Відповідно до ч.3 ст. 43 Закону України № 2262 від 09.04.1992 року “Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”, який
діяв на час призначення пенсії позивачу, пенсії військовослужбовцям обчислювалися
з їх грошового забезпечення, а саме з відповідних окладів за посадою і
військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, надбавок за вчене
звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби у порядку і розмірах,
що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п.7 постанови Кабінету Міністрів України № 393
від 17.07.1992 року “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та
виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
членам їхніх сімей” пенсії військовослужбовців обчислюються з таких видів
грошового забезпечення, як окладу за останньою штатною посадою, займаною перед
звільненням; окладу за військове звання; процентної надбавки за вислугу років;
додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісячно (надбавки за
вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби). Пенсії обчислюються
із суми грошового забезпечення, що виплачується військовослужбовцю на день
звільнення зі служби.

З матеріалів справи вбачається, що пенсія позивачу
ОСОБА_1 була призначена відповідно до чинних на час її призначення
нормативно-правових актів України та виходячи з тих видів грошового
забезпечення, що ними передбачалися.

Законом України від 15 червня 2004 року “Про внесення
змін до статті 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб”, який набув чинності з 01 січня 2005 року, ч. 3 ст.
43 викладено у редакції, яка визначала, що пенсії військовослужбовцям
обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою
перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові
види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в
розмірах, встановлених законодавством.

Спірні щомісячні надбавки і премії, встановлені Указами
Президента України № 173 від 22.02.2002 року “Про посилення соціального захисту
військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ”, № 389 від 05.05.2003 року “Про надбавки військовослужбовцям Збройних
Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління державної охорони України за
безперервну службу”, № 615 від 14.07.1995 року “Про надбавки до грошового
забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України”, № 923 від 04.10.1996
року “Про грошове забезпечення військовослужбовців”, постановою Кабінету
Міністрів України № 829 від 22.05.2000 року “Про грошове забезпечення
військовослужбовців”, запроваджені після звільнення позивача ОСОБА_1 із
військової служби та призначення йому пенсії.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони
пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Законодавством з питань пенсійного забезпечення, яке
діяло до 1 січня 2005 року, не було передбачено можливості перерахунку раніше
призначених пенсій у зв'язку із запровадженням після звільнення
військовослужбовців та осіб, котрі мають право на пенсію згідно із Законом
України “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”, нових
щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, яких вони не отримували під
час служби, а також премій.

Закон України від 15.06.2004 року “Про внесення змін до
статті 43 Закону України “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб”, який набув чинності з 01.01.2005 року, не має зворотної сили, тому
вимоги позивача ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії з урахуванням запроваджених
після його звільнення зі служби нових щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премій за минулий час задоволенню не підлягають.

Крім того, виходячи із вимог ч.2 ст. 9 КАС України,
відповідно до якої суд вирішує справи на підставі Конституції, законів України
та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою
України, колегія суддів не вбачає правових підстав для врахування при вирішенні
даного публічно-правового спору положень постанови Ради Міністрів-Уряду
Російської Федерації № 941 від 22 вересня 1993 року, якою позивач обґрунтовує
вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії у пільговому обчисленні вислуги
років у період з 08 жовтня 1982 року до 01 січня 1992 року.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до
висновку, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір,
ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального
права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня
2007 року у справі № 2-а-933/07 за його позовом до головного управління
Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, управління Міністерства
внутрішніх справ України в Хмельницькій області про перерахунок та виплату
пенсії - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій