Справа № 22-а-2458/2008
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2008-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуюча у I інстанції: Галіян Л.Є. Справа № 22-а-2458/08
міськрайонний суд ряд. стат. звіту № 47
№
Суддя-доповідач:
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі :

головуючого-судді - Онишкевича
Т.В.,

суддів - Улицького
В.З., Багрія В.М.,

при секретарі - Троцькому
Є.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м. Тернополі на постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області від 20 вересня 2007 року у справі №
2-а-410/07 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м.
Тернополі, третя особа Тернопільський державний медичний університет ім. І.Я.
Горбачевського про зобов'язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у
якому просив зобов'язати управління Пенсійного фонду України у м. Тернополі
(далі - управління ПФУ) зарахувати до наукового трудового стажу період роботи у
Тернопільському державному медичному інституті з 01 березня 1960 року по 30
червня 1960 року та з 31 жовтня 1961 року по 21 лютого 1962 року.

Оскаржуваною постановою суду від 20 вересня 2007 року
позов ОСОБА_1 було задоволено та зобов'язано управління ПФУ зарахувати до
наукового трудового стажу позивача період його роботи у Тернопільському
державному медичному інституті з 01 березня 1960 року по 30 червня 1960 року та
з 31 жовтня 1961 року по 21 лютого 1962 року.

Управління ПФУ у поданій апеляційній скарзі просить
зазначену постанову скасувати та прийняти нову, зобов'язавши Тернопільський
державний медичний університет ім. І.Я. Горбачевського внести виправлення у
трудову книжку позивача. У обґрунтування своїх вимог покликається на те, що
трудова книжка є основним документом, який підтверджує стаж роботи. Відповідно
до записів у трудовій книжці позивача його науковий стаж становить 19 років 7
місяців 8 днів. Ставить під сумнів висновки суду, зроблені на підставі наказів
№ 108-к від 04.04.1960 року, № 118-к від 06.04.1961 року, архівних довідок від
29.11.2006 року № 371/к та від 14.12.2006 року № 06/3399.

Представники апелянта у ході апеляційного
розгляду вимоги, викладені у апеляційній скарзі, підтримали повністю, давши
пояснення, аналогічні до викладеного у самій скарзі.

Позивач ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні
вимоги апелянта заперечили, просять залишити оскаржувану постанову суду першої
інстанції без змін.

Представник третьої особи - Тернопільського державного
медичного університету ім. І.Я. Горбачевського - у ході апеляційного розгляду
вимоги апелянта підтримав.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників судового
розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає
задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив
із того, що у період з 01.03.1960 року по 30.06.1960 року та у період з
31.10.1961 року по 21.02.1962 року позивач перебував у трудових відносинах з
Тернопільським державним медичним інститутом (на даний час - Тернопільський
державний медичний університет ім. І.Я. Горбачевського) за основним місцем
праці. Даний висновок судом було зроблено на підставі даних, які містяться у
наказах вказаного навчального закладу № 77-к від 07.03.1960 року, № 108-к від
04.04.1960 року, № 118-к від 06.04.1961 року, а також у довідці № 293 від 17.09.2007
року, архівній довідці № 371/к від 29.11.2006 року Тернопільського медичного
державного університету, та даних трудової книжки ОСОБА_1 При цьому суд першої
інстанції свої висновки обґрунтовував тим, що у зазначених наказах не було
зазначено про працевлаштування позивача за сумісництвом, а трудова книжка
ОСОБА_1 не містить даних про те, що він у спірний період працював на постійній
основі за іншим місце праці.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів
не погоджується і вважає їх помилковими, виходячи з таких міркувань.

Питання пенсійного забезпечення наукових та
науково-технічних працівників регламентується нормами Закону України “Про
наукову та науково-технічну діяльність”, які носять по відношенню до даних
правовідносин спеціальний характер.

Відповідно до положень ст. 1 вказаного Закону науковим
працівником слід вважати вченого, який за основним місцем роботи та відповідно
до трудового договору (контракту) професійно займається науковою,
науково-технічною, науково-організаційною або науково-педагогічною діяльністю
та має відповідну кваліфікацію незалежно від наявності наукового ступеня або
вченого звання, підтверджену результатами атестації.

Відповідно
до п.1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників,
затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції
України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93
N 58, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за №
110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в
установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п'ять днів
На осіб, які працюють за сумісництвом, трудові книжки ведуться тільки за місцем
основної роботи.

Як
безспірно встановлено у ході судового розгляду, відповідно до записів трудової
книжки позивача його науковий стаж становить 19 років 7 місяців 8 днів.

Положеннями
ст. 24 Закону України “Про наукову та науково-технічну діяльність” передбачено,
що пенсія науковим (науково-педагогічним) працівникам чоловічої статі
призначається при досягненні пенсійного віку за наявності стажу роботи не менше
25 років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років.

Суд
першої інстанції при задоволенні вимог позивача виходив із положень п. 3
Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, який
передбачає можливість за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках,
коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи
неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу прийому довідок,
виписок із наказів, особових рахунків і відомостей на видачу заробітної плати,
посвідчень, характеристик, письмових трудових договорів і угод з відмітками про
їх виконання та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Разом
із тим, судом першої інстанції не було враховано ту обставину, що зазначений
Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993
р. N 637, стосується положень статті 62 Закону України “Про пенсійне
забезпечення” та не поширюється на положення ст. 24 Закону України “Про наукову
та науково-технічну діяльність”, яка встановлює спеціальний порядок пенсійного
забезпечення наукових (науково-педагогічних) працівників.

Тому
колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції при
вирішення даного спору було допущено недоведеність обставин, що мають значення
для справи, які суд вважав встановленими, а також порушення норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи. За таких обставин вимоги апеляційної скарги підлягають
задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нової
про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 202 п. 2, 4, 205, 207 КАС України колегія суддів, -

п о с т а н о в и
л а :

апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у
м. Тернополі задовольнити.

Скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 20 вересня 2007 року у справі № 2-а-410/07 за
позовом ОСОБА_1до управління Пенсійного фонду України у м. Тернополі, третя
особа Тернопільський державний медичний університет ім. І.Я. Горбачевського про
зобов'язання вчинити дії та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
Т.В.Онишкевич

Судді
В.З.Улицький

В.М.Багрій