Справа № 22а-1301/2007
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2007-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Виноградова В.В. Справа
№ 22а-1301/07
Господарський суд Хмельницької обл. (справа № 10/331-НА) Рядок
статзвіту № 23
Доповідач: Шавель Р.М.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
вересня 2007 року Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Шавеля
суддів: Кушнерика
М.П. та Олендера М.А.,
при секретарі - Поворознику
з участю осіб, які взяли участь у справі:
пред-ка відповідача - Дмитрієвої
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому на постанову
господарського суду Хмельницької обл. від 25.04.2007р. по справі за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Гамма» до Державної податкової
інспекції /ДПІ/ у м.Хмельницькому про визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення про донарахування податку на прибуток
підприємства та застосування штрафних (фінансових) санкцій, -
в с т а н о в и л а:
19.09.2006р. позивач - ТзОВ “Гамма” звернувся до суду з позовом (а.с.2-5),
в якому просить визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення
Постановою господарського суду Хмельницької обл. від 25.04.2007р. позов
ТзОВ «Гамма» задоволений, визнано нечинним та скасовано податкове
державного бюджету на користь позивача понесені судові витрати.
Постанова господарського суду мотивована тим, що матеріалами справи, в тому
числі висновком судово-бухгалтерської експертизи, підтверджується згідно п.3.1.
ст.3 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» за період,
охоплений перевіркою відповідача - з 01.10.2004р. по 31.12.2005р., по результатам
якої складений акт перевірки № 1383/23/4/23837098 від 15.03.2006р., відсутність
об'єкта оподаткування прибутку підприємства, тому донарахування позивачу
оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням 65639 грн. податкових
зобов'язань по податку на прибуток є неправомірним і таким, що не відповідає
фактичним обставинам справи і чинному законодавству.

Також необґрунтованим є нарахування податковим органом 28171 грн. штрафних
санкцій згідно п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами», оскільки підставою для нарахування штрафної санкції є визначення
контролюючим органом суми податкового зобов'язання платника податків. В
розглядуваній ситуації порушення позивачем правил оподаткування є відсутніми.

Не погодившись з постановою суду, її оскаржив відповідач ДПІ у
м.Хмельницькому, який просить скасувати постанову господарського суду та
прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, покликаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Апелянт вважає, що позивачем в порушення ч.1 п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону
України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валового доходу в IV кварталі
2005р. не віднесено суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої у вигляді
умовно нарахованих процентів в сумі 53125 грн. на поворотну фінансову допомогу,
отриману від ТзОВ НВП «Гамма», яка залишилася неповернутою на кінець звітного
періоду (на 31.12.2005р.).

При винесенні судового рішення судом не взято до уваги вимоги п.п.5.2.1.
п.5.2. ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», не
відображено і не дотримано процесуального порядку, визначеного законодавством,
відносно віднесення до валових витрат сум будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією,
веденням виробництва, продажем товарів (робіт, послуг).

Спірним податковим повідомленням-рішення податковим органом збільшено
платнику податків об'єкт оподаткування на 65639 грн. внаслідок проведення
відповідачем в сфері оподаткування позивача наступних дій: збільшення валових
доходів на 70487 грн., зменшення валових витрат на 190626 грн. і зменшення
амортизаційних відрахувань на 1334 грн. Валові витрати позивача зменшені за
рахунок безпідставно віднесених до складу валових витрат транспортних витрат на
суму 263000 грн.

Поряд з цим, під час розгляду справи позивач надав додаткові документи, які
не були надані працівникам податкового органу під час проведення перевірки, що
судом не було взято до уваги.

Також в судовому рішення не відображений той факт, що первинною
транспортною документацією є товарно-транспортна накладна, ведення якої є
обов'язковою для суб'єктів господарювання всіх форм власності, а тому в разі
відсутності первинної транспортної документації платник податків не має права
віднести такі витрати до складу валових витрат.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на
підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну
скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як слідує з оскаржуваної постанови,
задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що за охоплений
перевіркою період у ТзОВ «Гамма» був відсутній об'єкт оподаткування прибутку
підприємства, через що донарахування оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням 65639 грн. податкових зобов'язань по податку на прибуток
не відповідає вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи.

При цьому неправомірним є також
нарахування штрафних санкцій в розмірі 28171 грн.

У поданій апеляційній скарзі
відповідач вказує на те, що позивачем в порушення ч.1 п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4
Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валового
доходу в IV кварталі 2005р. не віднесено суми безповоротної фінансової допомоги,
отриманої у вигляді умовно нарахованих процентів в сумі 53125 грн. на поворотну
фінансову допомогу, отриману від ТзОВ НВП «Гамма», яка залишилася неповернутою
на кінець звітного періоду (на 31.12.2005р.).

Між тим, саме з таким твердженням
відповідача погодився суд, про що зазначив у своїй постанові (Т.2, зворот
а.с.150). Також наведені суми були враховані судом при обчисленні об'єкта
оподаткування прибутку підприємства (Т.2, зворот а.с.151).

Аналогічно враховані судом першої
інстанції й доводи відповідач про те, що позивачем в порушення вимог п.5.9.
ст.5 Закону України «Про оподаткування підприємств» невірно визначався приріст
балансової вартості товарів, матеріалів і малоцінних предметів, оскільки не
враховані запаси, які не були використані в господарській діяльності на суму
17362 грн., через що має місце заниження валових доходів на вказану суму (Т.2,
а.с.151).

Правомірність проведених судом
першої інстанції обчислень об'єкта оподаткування прибутку підприємства
стверджується висновком судово-бухгалтерської експертизи (Т.2, а.с.127-131),
висновки якого відповідачем під час розгляду справи не були спростовані.

Стосовно доводів апелянта про
відсутність у позивача первинної транспортної документації у виді
товарно-транспортних накладних, що свідчить про відсутність у платника податків
підстав для віднесення таких транспортних витрат до складу валових витрат, то
такі спростовуються матеріалами справи і вимогами чинного законодавства.

Виконання послуг по перевезенню
обумовлювалися договорами, укладеними між позивачем та ПП ОСОБА_1 та ПП ОСОБА_2
(Т.2, а.с.1, 6), документально підтверджується актами здачі-прийому робіт,
подорожніми листами (Т.1, а.с.88-144; Т.2, а.с.5, 10), відповідно до яких
зроблено розрахунок вартості наданих послуг та проведено їх оплату згідно
розрахункових квитанцій та квитанцій до прибуткових касових ордерів.

За таких обставин віднесення до
валових витрат вартості послуг по перевезенню в сумі 263000 грн. відповідає
вимогам п.5.2.1. і не суперечить п.5.3.9. Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств».

Наявні в матеріалах справи документи
по виконанню транспортних послуг відповідають вимогам ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про
документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затв. наказом
Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995р.

Доводи відповідача щодо
непредставлення представниками позивача всіх документів для проведення
перевірки, які вже представлялися після складання акта перевірки, колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки такі не спростовують висновків суду першої
інстанції, а дійсність таких документів відповідачем не оспорюється у
встановленому порядку.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і
повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують
висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів
не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.195, 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Хмельницькому на
постанову господарського суду Хмельницької обл. від 25.04.2007р. залишити без
задоволення, а згадану постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Р.М.Шавель

Судді: М.П.Кушнерик

І.Я.Олендер