Справа № 22-а-129/2007
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2007-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Дворнік О.С. Справа
№ 22-а-129/07
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької обл Рядок
статзвіту № 22
Доповідач: Шавель Р.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17 липня 2007 року
м.Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого - судді Шавеля
Р.М.,

суддів: Улицького
В.З. та Обрізка І.М.,

при секретарі - Соколовській
А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької
області від 15 березня 2007 року у справі за його позовом до Хмельницького
обласного військового комісаріату про визнання бездіяльності щодо перерахунку
пенсії неправомірною та виплату недоплаченої суми пенсії, -

в с т а н о в и л а:

28.11.2006р. ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, в якому просить визнати бездіяльність Хмельницького обласного
військового комісаріату щодо перерахунку і виплати недоплаченої суми пенсії за
минулий час протиправними; зобов'язати військовий комісаріат провести
перерахунок та здійснити виплату недоплаченої пенсії з урахуванням: з
01.09.1999р. по 31.12.2002р - надбавки в розмірі 40 відсотків, передбаченої
Указом Президента України № 847/99 від 14.07.1999р.; з 01.01.2003р. до
31.12.2004р. - щомісячної надбавки грошового забезпечення у розмірі 100
відсотків, передбаченої Указом Президента України № 173/2002 від 23.02.2002р.
«Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ»; з 01.05.2003р. до 31.12.2004р.
- щомісячної надбавки в розмірі 90 відсотків за безперервну службу,
передбаченої Указом Президента України № 389/03 від 05.05.2003р. «Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, МВС України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління державної охорони України за
безперервну службу»; з 01.10.1996р. до 31.12.2004р. - премії в розмірі 33,3
відсотка, передбаченої Указом Президента України № 923/96 від 04.10.1996р. «Про
грошове забезпечення військовослужбовців», п.3 постанови КМ України від
22.05.2000р. № 829 і п.34.5 «Положення про порядок виплати грошового
забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України», затв. наказом Міністра
оборони України від 05.03.2001р. № 75; а також провести перерахунок призначеної
за січень-грудень 2005 року пенсії у розмірі 50 відсотків (за винятком 50
відсотків нарахованої та виплаченої пенсії за січень - грудень 2005 року
відповідно до частини 2 Прикінцевих положень до Закону України «Про внесення
змін до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців…» від 15.06.2004р. № 1769) з урахуванням вищезазначених
надбавок і премії; проіндексувавши виплачувані суми відповідно до ст. 4 Закону
України «Про індексацію грошових доходів населення».

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької
області від 15.03.2007р. в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про
визнання бездіяльності щодо перерахунку пенсії неправомірною та виплату
недоплаченої суми пенсії відмовлено.

Не погоджуючись з винесеним рішення, позивач ОСОБА_1 вказану постанову суду
оскаржив у апеляційному порядку, покликаючись на те, що вона суперечить вимогам
ст. 24 Конституції України, яка гарантує рівність перед законом всіх громадян,
а також ст.ст. 43, 51, 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб”, які передбачають перерахунок пенсій з підвищенням
грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців або у зв'язку
із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Вважає помилковим покликання суду першої інстанції на те, що щомісячні
надбавки та премії, які були введені після його звільнення, приймаються у
розрахунок при нарахуванні пенсій лише тим особам, які отримували їх під час
проходження служби і звільнені після їх запровадження.

Дискримінаційним називає той факт, що йому як військовому пенсіонеру,
відповідачем не враховуються надбавки і премія, введені після його звільнення,
які отримують сьогодні військовослужбовці відповідної категорії. Просить
постанову суду першої інстанції скасувати, а його позов задоволити у повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, обговоривши доводи апеляційної
скарги і перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що ОСОБА_1
після проходження військової служби в лавах Збройних Сил України наказом № 9
від 16.11.1992р. командира військової частини № 48986 був звільнений у запас і
направлений до Хмельницького міського військового комісаріату для постановки на
облік (а.с. 11, 12).

З приводу перерахунку
пенсії ОСОБА_1 за минулий час (до 01.01.2005р.) відповідачем відмовлено, про що
позивачу скерований лист-відповідь № ф/3442 від 19.10.2006р. (а.с. 7).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої
інстанції вірно виходив з того, що до складу грошового забезпечення, з якого
позивачу повинна обчислюватися пенсія, не повинні включатися: надбавки,
встановлені Указами Президента України № 847/99 від 14.07.1999р. та № 173 від
23.02.2003р., № 389/03 від 05.05.2003р., та
премія в розмірі 33,3 відсотка, передбачена Указом
Президента України № 923/96 від 04.10.1996р.,
п.34.5 «Положення про порядок виплати грошового забезпечення
військовослужбовцям Збройних Сил України», затв. наказом Міністра оборони
України від 05.03.2001р. № 75.

Згідно із ч.3 ст. 43 Закону України від
09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб», пенсії особам, які мають право на неї за цим законом, обчислюється із
урахуванням відповідного окладу за посаду, спеціального звання, процентної
надбавки за вислугу років, надбавки за вчене звання й вчену ступінь,
кваліфікацію і умови служби в порядку і розмірах, визначених Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до п.7 постанови КМ України від 17.07.1992р. за № 393 «Про
порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової
допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії названим особам обчислюються з таких видів грошового
забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;
окладу за військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу
років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки
за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Щомісячні надбавки, запроваджені Указами Президента
України № 173/2002 від 23.02.2002р. «Про посилення соціального захисту
військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх
справ» та № 389/03 від 05.05.2003р. «Про надбавки військовослужбовцям Збройних
Сил України, МВС України, Адміністрації Державної прикордонної служби України
та Управління державної охорони України за безперервну службу», відносяться до
додаткових видів грошового забезпечення і приймаються у розрахунок при
нарахуванні пенсій особам, які отримували їх під час проходження військової
служби та звільнені з лав Збройних Сил України після їх запровадження.

Оскільки ОСОБА_1 був звільнений зі служби до
01.01.2003р., то вказані надбавки як додатковий вид грошового забезпечення під
час проходження служби не отримував, через що дія вищеназваних Указів
Президента України на нього не поширюється.

Постановою КМ України від 06.04.1998р. № 452 «Про
упорядкування додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців»,
якою затверджені додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил України, премія, що виплачується військовослужбовцям, не віднесена
до додаткових вимог грошового забезпечення.

Зазначене преміювання військовослужбовців було
запроваджене на підставі Указу Президента України від 04.10.1996р. № 923 «Про
грошове забезпечення військовослужбовців» та здійснювалося на підставі
постанови КМ України від 22.06.2000р. № 829 «Про грошове забезпечення
військовослужбовців». Вказаними нормативними актами не визначено, що ці премії
віднесені до додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців і що
вони підлягають врахуванню при визначенні суми грошового забезпечення, з якого
обчислюється пенсія.

Оскільки, премія розміром 33,3 відсотки не віднесена до
додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій
військовослужбовцям, остання також не враховується при нарахуванні пенсії чи
проведенні перерахунку її розміру.

Крім цього, законодавство з питань пенсійного
забезпечення, яке діяло до 01.01.2005р., не передбачало можливості перерахунку
раніше призначених пенсій у зв'язку із запровадженням, після звільнення
військовослужбовців, нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення,
а Закон України «Про внесення змін до ст. 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів
внутрішніх справ» вступив в законну силу з 01.01.2005р., і на правовідносини,
що виникли раніше, не поширюється.

З врахуванням наведеного, колегія суддів
приходить до висновку про те, що при звільненні з дійсної військової служби в
запас позивачу була призначена пенсія у відповідності з вимогами чинного на той
час законодавства; підстав для проведення перерахунку пенсії та індексації її
розміру немає, а відповідачем було правомірно відмовлено позивачу в проведенні
таких.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено
фактичні обставини справи, а судове рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає
і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206 КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької
області від 15 березня 2007 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Шавель
Р.М.

Судді: Улицький
В.З.

Обрізко
І.М.