Справа № 2-а-1062/2007
Суддя: Юрчук М.І.
Дата ухвалення: 2007-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1062/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» грудня 2007 року

10год. 20хв.

м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд під
головуванням судді Юрчука М.І. за участю секретаря судового засідання помічника
судді Гломба Ю.О. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,
представникОСОБА_2 - адвокат

відповідача: представник Москаленко І.Ю. - спец. І кат.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління земельних ресурсів у
Рівненському районі Рівненської області про визнання протиправною бездіяльності
суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 - звернувся до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності
суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити дії відповідача -
Рівненського районного відділу земельних ресурсів. Обгрунтовуючи
адміністративний позов зазначає, що протиправна бездіяльність відповідача
виразилася в частині не підписання Державного акту на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ 249519 площею 0,13га, яка розташована у с.Омеляна Рівненського
району Рівненської області. Цільове призначення земельної ділянки - будівництво
та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Також
просить зобов'язати відповідача підписати Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ 249519 площею 0,13га.

Відповідач в
усному порядку подав заперечення на адміністративний позов, позовні вимоги
заперечує. До початку судового засідання представник відповідача заявила
клопотання про належного заміну неналежного відповідача - Рівненського
районного відділу земельних ресурсів на належного - Управління земельних
ресурсів у Рівненському районі Рівненської області внаслідок проведеної
реорганізації.

Позивач у судовому засіданні надав пояснення, які
повністю співпадають із позицією, яка викладена в позовній заяві.

Судом досліджені письмові докази, наявні у матеріалах
справи, які подані позивачем одночасно із позовною заявою. Нових доказів
позивач суду не надавав.

Судом досліджені письмові докази, наявні у матеріалах справи,
які подані відповідачем одночасно із запереченнями на адміністративний позов.
Додатково представник відповідача надала суду докази проведення реорганізації,
внаслідок якого Рівненський районний відділ земельних ресурсів реорганізовано у
Управління земельних ресурсів у Рівненському районі Рівненської області.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення
представників сторін, дослідивши подані ними письмові докази, оцінивши їх за
своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,
суд прийшов до висновку, що в позові
слід відмовити.

Суд виходив з такого.

Рішенням Третейського суду при Рівненській
торгово-промисловій палаті від 27 червня 2007 року у справі 37/1-2007р. (з
урахуванням ухвали цього ж Третейського суду від 19 липня 2007 року) визнано
дійсним та таким, що не потребує нотаріального посвідчення договір
кіпівлі-продажу земельної ділянки площею 0,13га, яка розташована у с.Омеляна
Рівненського району Рівненської області, цільове призначення земельної ділянки
- будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і
споруд, укладений 9 червня 2007 року між громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з
такого.

По-перше.

Згідно із статтею 16 Цивільного кодексу України (ЦКУ)
кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав
та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення;
7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)
відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором або законом.

За змістом частини 2 статті 220 ЦКУ якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов
договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або
часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі
наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Із системного аналізу норм Конституції України, ЦКУ,
Закону України «Про судоустрій України», Закону України «Про третейські суди»
слідує, що термін «суд» стосується саме суду загальної юрисдикції.

Відповідно до частини 2, 3, 5 статті 124 Конституції України
юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у державі . Судочинство здійснюється Конституційним Судом України та
судами загальної юрисдикції. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій території України .

Система судів
загальної юрисдикції в Україні будується за принципами територіальності і
спеціалізації. Найвищим судовим органом у системі судів загальної юрисдикції є
Верховний Суд України. Вищими судовими органами спеціалізованих судів є
відповідні вищі суди. Відповідно до
закону діють апеляційні
та місцеві суди. Створення надзвичайних та особливих
судів не допускається (стаття 125 Конституції України).

В силу статті 127 Конституції України (частина 1)
правосуддя здійснюють професійні судді
та, у визначених законом випадках, народні засідателі і присяжні.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про
судоустрій України» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.
Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи
посадовими особами не допускаються. А за змістом статті 1 цього ж Закону
державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу,
виконавчу та судову. Органи судової влади здійснюють свої повноваження виключно
на підставах, у межах та порядку, передбачених Конституцією України та
законами. Судова влада реалізується шляхом здійснення правосуддя у формі
цивільного, господарського, адміністративного, кримінального, а також
конституційного судочинства. Судочинство здійснюється Конституційним Судом України та судами загальної юрисдикції.
Юрисдикція судів поширюється на всі
правовідносини, що виникають у
державі.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 2 Закону України
«Про третейські суди» третейський суд - недержавний незалежний орган, що
утворюється за угодою або відповідним
рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому
цим Законом, для вирішення
спорів, що виникають
із цивільних та господарських
правовідносин.

До третейського
суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських
правовідносин, крім випадків, передбачених законом (частина 2 статті 1 Закону
України «Про третейські суди»).

Таким чином питання про визнання договору дійсним, у
разі, якщо одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, повинне
розглядатися судом загальної юрисдикції, а не третейським судом.

По-друге.

Відповідно до 1.4. Інструкції (далі - Інструкція) про
порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі
державний акт на право власності на земельну ділянку та державний акт на
право постійного користування земельною ділянкою видається на підставі рішення
Кабінету Міністрів України,

обласної, районної, Київської і Севастопольської міських,
міської, селищної, сільської ради, Ради міністрів Автономної Республіки Крим,
обласної, районної Київської і Севастопольської
міських державних адміністрацій.

Розробку технічної
документації зі складання державного акта на право власності
на земельну ділянку або на право постійного користування земельною
ділянкою здійснюють суб'єкти
господарювання, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності
щодо проведення землевпорядних робіт, або територіальні органи земельних
ресурсів (пункт 1.15 Інструкції) .

Технічна документація (пункт 1.16. Інструкції) зі
складання державного акта на

право власності на земельну ділянку або на право
постійного користування земельною ділянкою включає, зокрема, виписку з рішення
відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне
користування, передачу у власність або продаж
земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір
купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду.

При цьому у даному пункті Інструкції відсутні посилання
(уточнення) що це може бути рішення третейського суду.

Відтак підстава, яка зазначена у Державному акті серія ЯЕ
№249519 не відповідає вимогам даної Інструкції та постанові Кабінету Міністрів
України №449 від 02.04.02р. «Про затвердження форм державного акта на право
власності на земельну ділянку та
державного акта на право постійного користування земельною ділянкою».

По-третє.

Відповідно до норм Земельного кодексу України (частина 7
статті 128) договір купівлі-продажу
земельної ділянки підлягає нотаріальному
посвідченню. Документ про
оплату є підставою для видачі державного акта на право власності на
земельну ділянку та її державної
реєстрації.

Жодних винятків із цього правила у зазначеній нормі
закону не відображено.

Дана норма Земельного кодексу України по відношенню до
загальної норми ЦКУ (стаття 220) є спеціальною, а відтак підлягає застосуванню
сторонами саме щодо правовідносин, пов'язаних із відчуженням земельних ділянок.

І насамкінець. Позивач як у адміністративному позові, так
і в усних поясненнях місцерозташування земельної ділянки зазначає за адресою
с.Омеляна, Рівненського району Рівненської області.

Про те, відповідно до адмінстративно-територіального
поділу України, на території Рівненського району Рівненської області такого
населеного пункту не існує. Це ж стверджується і за даними Інтернет-сайту
Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта»
(http://www.ukrposhta.com) в розділі «Електронний довідник поштових індексів».

На території Рівненського району Рівненської області
наявний населений пункт Велика Омеляна, що можна також прослідкувати із
Державного акту серії ЯЕ №249519.

Однак у рішенні Третейського суду при Рівненській
торгово-промисловій палаті від 27 червня 2007 року у справі 37/1-2007р. (з
урахуванням ухвали цього ж Третейського суду від 19 липня 2007 року)
зазначається населений пункт не село Велика Омеляна, а село Омеляна, що в черговий раз ставить
законність та легітимність даного рішення під сумнів.

З огляду на зазначене позивачем не дотримано вимог
чинного законодавства в частині належного оформлення правовідносин, пов'язаних
із відчуженням (придбанням) земельної ділянки.

В судовому засіданні не доведено бездіяльність суб'єкта
владних повноважень, а навпаки, наданими усними поясненнями представника
відповідача, спростовано твердження позивача.

З огляду на вищезазначене позивачу в позові слід
відмовити.

Керуючись статтями 52, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відповідача - Рівненський районний відділ земельних
ресурсів замінити на належного відповідача - Управління земельних ресурсів у
Рівненському районі Рівненської області.

Позивачу - ОСОБА_1 - в позові відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного
суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне
оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
М.І.Юрчук

Постанова законної сили на набрала.