Справа № 2-а-139/2007
Суддя: Лизенко І.В.
Дата ухвалення: 2007-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
грудня 2007 року м.
Лисичанськ

Лисичанський
міський суд Луганської області у складі:

головуючої
судді
Лизенко І.В.,

при
секретарі Головіній А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління міністерства внутрішніх
справ України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду
України в Луганській області, третя особа Лисичанський міський відділ
управління міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, про
стягнення недоотриманої пенсії, -

встановив:

Позивачка
звернулася до суду з вищеназваним адміністративним позовом, посилаючись на те,
що до 31.03.2005 року проходила службу на посаді начальницького складу
Лисичанського МВ УМВС України в Луганській області, звідки звільнена на пенсію.
Під час служби отримувала 100% розміру належної пенсії у разі виходу на пенсію.
Розмір даної доплати був врахований при виплаті грошового утримання під час
служби, вихідної допомоги та при розрахунку розміру пенсії. 17.04.2007 року їй
стало відомо, що розмір належної пенсії був вирахуваний невірно, у зв'язку з
цим Головним управлінням ПФУ в Луганській області зроблено перерахунок її
пенсії з 01.01.2007 року. Відповідач відмовляється перерахувати розмір пенсії
до 01.01.2007 року. Просила суд зобов'язати відповідача виплатити їй
недоотриману пенсію за період з 31.03.2005 року по 01.01.2007 року у сумі
16867,45 грн.

У судовому
засіданні позивачка збільшила позовні вимоги, просила суд стягнути з
відповідача недоотриману пенсію за період з 31.03.2005 року по 01.01.2007 року
у сумі 18896,43 грн. згідно розрахунку ГУ ПФУ в Луганській області, підтвердила
викладене у позові, доповнивши, що внаслідок розрахункової помилки при нарахуванні
розміру грошового утримання для призначення пенсії їй невірно було встановлено
розмір пенсії, про що вона дізналася лише 17.04.2007 року, отримавши відповідь
ДФРБО МВС України про допущення помилки при нарахуванні доплати від належної
суми пенсії.

Представник
позивача у судовому засіданні підтримав пояснення позивачки, просив позов
задовольнити.

Представник
другого відповідача ГУ ПФУ в Луганській області у судовому засіданні позов не
визнала та пояснила, що з 01.01.2007 року здійснено передачу Пенсійному Фонду
пенсійних справ з УМВС України на підставі постанови КМУ від 02.11.2006р.
№1522. Разом з тим, ГУ ПФУ в Луганській області не є правонаступником УМВС
України в Луганській області, оскільки жодним нормативно-правовим актом не
передбачено правонаступництво органами Пенсійного фонду України прав та
обов'язків таких державних органів як Міністерство внутрішніх справ України. До
2007 року кошти на призначення та виплату пенсії військовослужбовцям, особам
начальницького і рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення на
умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб», передбачалися у законах України про Державний бюджет на відповідний рік
державним органам, в тому числі МВС України, а лише з 01.01.2007 року кошти на
призначення та виплату пенсії таким особам передбачені Пенсійному Фонду
України. Заборгованість по пенсії перед позивачкою утворилася через допущення
помилки при призначенні пенсії УМВС України в Луганській області, тому відсутні
підстави для стягнення заборгованості по пенсії з ГУ ПФУ в Луганській області.
За період з 01.01.2007 року позивачу перераховано пенсію та виплачено
недоплачену пенсію з 01.01.2007 року.

Представник
відповідача УМВС України в Луганській області у судове засідання не
з'явився, суду надав письмові
заперечення, у яких просив суд розглянути справу за його відсутності,
зазначивши, що позов не визнає, оскільки УМВС України в Луганській області є
неналежним відповідачем у справі, так як згідно ст. 99 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» особам рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ пенсії призначаються та перераховуються органами
Пенсійного фонду України. Таким чином, належним відповідачем вважає ГУ ПФУ в
Луганській області. Заявив про застосування річного строку звернення до
адміністративного суду, який вважає пропущеним, оскільки позов подано
07.08.2007 року, а позивач повинен був дізнатися про порушення його прав з
моменту видання відповідних нормативно-правових актів. Позивач не навів
поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Представник
третьої особи - Лисичанського МВ УМВС України в Луганській області, у судове
засідання не з'явився, у письмовій заяві просив розглянути справу за його
відсутності.

Судом досліджено
наступні докази: копія заяви від 12.06.2007р., копія відповіді від
05.07.2007р., копія відповіді від 15.06.2007р., копія заяви від 12.05.2007р.,
копія відповіді від 31.05.2007р., копія заяви від 22.03.2007р., копія відповіді
від 16.04.2007р., копія відповіді від 07.05.2007р., копія заяви від
01.12.2006р., копія відповіді від 14.12.2006р., копія відповіді від
17.01.2007р., копія заяви від 30.08.2006р., копія відповіді від 02.10.2006р.,
квитанція про сплату судового збору, письмові заперечення УМВС України в
Луганській області, довідка про види грошового утримання позивачки, довідка про
перерахування заборгованості позивачу, копія висновку про призначення пенсії,
розрахунок недоплаченої суми пенсії, копія наказу №297 від 14.05.2007р.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає
задоволенню частково.

Судом
встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.

Позивачка проходила
службу на посаді старшого слідчого слідчого відділу Лисичанського МВ УМВС
України в Луганській області. 31 березня 2005 року звільнена з органів
внутрішніх справ за п. 65 «а» Положення про проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів внутрішніх справ України, що не заперечується
сторонами.

Згідно копії
висновку про призначення пенсії (а.с.75) з 31 березня 2005 року позивачці
призначено пенсію у сумі 1749,07 грн. щомісячно, виходячи з грошового
забезпечення, що складається з посадового окладу, окладу за військове звання,
35% надбавка за вислугу років, 25% надбавка за слідчу роботу, 50% надбавка за
особливі умови служби, 100% надбавка, доплати від належної суми пенсії, 70%
надбавка за безперервну службу, 33,3% премії.

Згідно копії
протоколу по пенсійній справі від 01.01.2007р. (а.с.76) позивачці проведено
перерахунок розміру пенсії та призначено пенсію у сумі 2647,52 грн. щомісячно.

Задовольняючи
позов частково, суд виходить з наступного.

Відповідно до
ч.3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, що діяла на час
призначення позивачці пенсії 31.03.2005 року, пенсії
особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право
на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених
законодавством.

У судовому засіданні встановлено, що пенсійним органом, яким на час
призначення пенсії був УМВС України в Луганській області, було невірно
визначено розмір пенсії позивачки при призначенні пенсії. Це обумовлено
допущеною Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області помилкою при
розрахунку грошового забезпечення позивачки, яка виразилась у неврахуванні
вимог вказівки МВС України від 14.05.2005 року в частині встановлення
додаткових видів грошового забезпечення, а саме: доплати від належної суми
пенсії на день звільнення позивачки. Зазначене підтверджується копією відповіді
ДФРБО МВС України від 16.04.2007 року (а.с.13), копією наказу Лисичанського МВ
УМВС України в Луганській області від 14.05.2007 року №297 про результати
службового розслідування за фактом заниження пенсії колишнього співробітника
підполковника міліції ОСОБА_1 (а.с.93-94).

Згідно наданого на виконання ухвали суду розрахунку ГУ ПФУ в Луганській
області (а.с.91) розмір пенсії позивачки, яку вона недоотримала внаслідок
допущеної при призначенні пенсії помилки, складає 18896,43 грн.

Суд вважає, що позивачкою не пропущено передбачений ст. 99 КАС України
строк звернення до адміністартивного суду, оскільки про допущення зазначеної
помилки їй стало відомо у квітні 2007 року з відповіді ДФРБО МВС
України від 16.04.2007 року (а.с.13).

Посилання
представника УМВС України в Луганській області про те, що строк звернення до
суду починає перебіг з дня видання відповідних нормативно-правових актів, суд
не бере до уваги, оскільки з висновку про призначення пенсії (а.с.75) видно, що
пенсія призначена з врахуванням всіх видів грошового забезпечення, передбачених
ст. 43 вищеназваного закону, тому
позивачка могла дізнатися про порушення її прав лише при виявленні
розрахункової помилки.

Таким чином, на
користь позивачки підлягає стягненню недоотримана нею пенсія за період з
31.05.2005 року по 01.01.2007 року у сумі 18896,43 грн.

Враховуючи, що
призначення та виплата пенсії позивачці у меншому за належний розмірі за період
з 31.03.2005 року по 01.01.2007 року здійснювалась пенсійним органом - УМВС
України в Луганській області, помилкове визначення розміру пенсії допущено з
вини посадових осіб Лисичанського МВ УМВС України згідно наказу від
14.05.2007р. №297 (а.с.93-94), суд
доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог до відповідача - УМВС України
в Луганській області.

Посилання представника УМВС України в Луганській області про те, що
належним відповідачем у справі є ГУ ПФУ в Луганській області, суд вважає
безпідставними, оскільки постановою Кабінету Міністрів України № 1522 від
02.11.2006 року «Про затвердження Порядку передачі органам Пенсійного Фонду
України функцій з призначення і виплати
пенсій деяким категоріям громадян»
врегульовано конкретний порядок передачі від органів пенсійного
забезпечення МВС України органам Пенсійного Фонду України функцій з
призначення, нарахування та перерахунку пенсій особам, що мають право на
пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Тобто, до органів
Пенсійного фонду України перейшли повноваження щодо призначення, нарахування та
перерахунку пенсій деяким категоріям осіб. Суд вважає, що, виплата пенсії,
недонарахованої внаслідок допущеної помилки при її призначенні до 01.01.2007
року, не охоплюється зазначеним обсягом повноважень.

Таким чином, суд
доходить висновку про те, що у задоволенні позову до ГУ ПФУ в Луганській
області слід відмовити.

Згідно ст. 94
КАС України понесені позивачкою судові витрати, підтверджені квитанцією
(а.с.26), підлягають відшкодуванню з державного бюджету у розмірі 188,96 грн.,
що відповідає розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.
ст. 2, 11, 159-163 КАС України, суд, -

постановив:

Позов
ОСОБА_1 до Управління міністерства внутрішніх справ України в Луганській
області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області,
третя особа Лисичанський міський відділ управління міністерства внутрішніх
справ України в Луганській області, про стягнення недоотриманої пенсії
задовольнити частково.

Стягнути
з Управління міністерства внутрішніх справ України в Луганській області за
рахунок коштів державного бюджету на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію за
період з 31 березня 2005 року по 01 січня 2007 року у сумі 18896 (вісімнадцять
тисяч вісімсот дев'яносто шість) гривень 43 копійки.

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в
Луганській області про стягнення недоотриманої пенсії відмовити.

Відшкодувати
ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір у сумі 188 (сто вісімдесят вісім)
гривень 96 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Донецького
апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Лисичанського міського
суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня складення
постанови у повному обсязі або подання апеляційної скарги у той самий строк.
Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду Луганської області.

Суддя: