Справа № К-6151/06
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2007-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
листопада
2007 року м. Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Смоковича М. І.,

Лиски Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Штульмана І. В.,

провівши
в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи
за скаргою ОСОБА_1 на постанову Відділу державної виконавчої служби
Московського районного управління юстиції м. Харкова, за касаційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3
на рішення Апеляційного суду Харківської області від 16 травня 2005 року, -

В С
Т А Н
О В И
Л А:

У червні 2003 року ОСОБА_1 звернулася до Московського районного суду м.
Харкова із скаргою на постанову Відділу державної виконавчої служби
Московського районного управління юстиції м. Харкова від 14.03.03 про
закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 12 червня 2001 року про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 44380,80 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22 грудня 2004 року в
задоволенні скарги відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 16 травня 2005 року
скарга ОСОБА_2 задоволена. Визнана неправомірною постанова Відділу державної
виконавчої служби Московського районного управління юстиції м. Харкова від
14.03.03.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2,
ОСОБА_3звернулися з касаційною скаргою до Верховного Суду України, який передав
її в порядку, визначеному п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України для вирішення до Вищого адміністративного
суду України.

У касаційній скарзі на рішення Апеляційного суду Харківської області від 16
травня 2005 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 ставлять питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції в зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального
і процесуального права та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Справа розглянута судами першої та апеляційної інстанцій до набрання
чинності Кодексом адміністративного судочинства України, а тому суд касаційної
інстанції перевіряє додержання норм матеріального і процесуального права, що
діяли під час розгляду справи.

Задовольняючи скаргу, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з
того, що постанова державного виконавця Відділу державної виконавчої служби
Московського районного управління юстиції м. Харкова від 14.03.03 не відповідає
ст.. 37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у державного
виконавця не було достатніх підстав для зарахування на погашення боргових
зобов'язань ОСОБА_3 по виконавчому документу суми в 9000 грн., перерахованої
ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_2 12.05.2000 на погашення своїх боргових зобов'язань.
Відповідно і не було підстав визнавати, що боржник ОСОБА_3повністю виконала
рішення суду про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 44380,80 грн.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов правильного
висновку, що вимоги заявника є
обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3
ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу
слід відхилити, оскільки рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з
додержанням норм матеріального і процесуального
права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної
скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.
2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У Х В
А Л И
Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити, а рішення Апеляційного суду
Харківської області від 16 травня 2005 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст.. 237 КАС України.

Судді :

М.
І. Смокович

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

М.
О. Сорока

І.
В. Штульман