Справа № 22а-2374/2007
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2007-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Дильний Г.М. Справа
№ 22а-2374/07
Іваничівський районний суд Волинської обл. (№ 2а-10/07) Рядок
статзвіту № 38
Доповідач: Шавель Р.М.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2007 року м.Львів
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Шавеля Р.М.,
суддів Кушнерика
при секретарі - Соколовській А.С.,
з участю: представника
відповідача Наливайко А.М. (довіреність
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ягодинської
митниці на постанову Іваничівського районного суду Волинської обл. від
21.05.2007р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ягодинської
митниці про визнання протиправними рішення митниці та покладання обов'язку по
оплаті вартості зберігання автомобіля, -
в с т а н о в и л а:
03.05.2007р. позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом (а.с.2), в якому просить визнати протиправним
рішення Ягодинської митниці про вивезення ним закордон ввезеного автомобіля із
сплатою 3082 грн. 45 коп. за його зберігання та зобов`язати Ягодинську митницю
дозволити йому вивезти автомобіль марки «Хюндай-НІ» CKW 654, кузов НОМЕР_1,
1997 року випуску, закордон без сплати вартості його зберігання на митниці.

Постановою суду від 21.05.2007р.
рішення Ягодинської митниці про вимогу сплати ОСОБА_1 коштів за зберігання
вищевказаного автомобіля визнано протиправним, зобов'язано Ягодинську митницю
утриматися від вимоги сплати ОСОБА_1 коштів за зберігання автомобіля та на
дозвіл про його зворотнє вивезення закордон, яке надано начальником Ягодинської
митниці.

Постанова мотивована тим, що між
сторонами не укладалося будь-якої угоди про оплатне зберігання автомобіля;
невивезений ОСОБА_1 автомобіль був затриманий митним органом на підставах
ст.ст.166, 168 Митного кодексу України. Давши дозвіл на зворотнє вивезення
автомобіля по заяві ОСОБА_1, митний орган висунув вимогу про оплату його зберігання
на митному складі на підставі постанови КМ України від 27.01.1997р. № 65
всупереч ст.ст.377, 384, 385 Митного кодексу України. За наведених обставин,
таке рішення митного органу не ґрунтується на законних підставах і є
протиправним.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Ягодинська митниця подала
апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, покликаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм
матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт вказує, що позивачем в зону митного контролю митниці був ввезений
автомобіль марки «Хюндай-НІ» CKW 654, кузов НОМЕР_1, 1997 року випуску, митне
оформлення якого не проведено через недотримання останнім п.1.9. розділу І
наказу Держмитслужби України № 1118 від 17.11.2005р. «Про затвердження Правил
митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються
громадянами через митний кордон України»та п.7 постанови КМ України № 341 від
31.05.1994р. «Про затвердження Правил ввезення транспортних засобів на
територію України», оскільки вік ввезеного автомобіля становив 8 і більше
років. За таких обставин позивач залишив митний пост, а ввезений автомобіль
продовжував перебувати у зоні митного контролю. 12.12.2006р. вказаний
автомобіль був в порядку ст.166 Митного кодексу України зданий на склад митного
поста «Устилуг» Ягодинської митниці і прийнятий на зберігання, при цьому митне
законодавство не передбачає укладення будь-яких цивільно-правових угод. Вказані
правовідносини є адміністративно-правовими, тому до них цивільне законодавство
не застосовується.

Підкреслює, що особа, яка переміщає через митний кордон України
транспортний засіб, вік якого перевищує на момент ввезення 8 років, згідно
наказу Держмитслужби України № 1118 від 17.10.2005р. повинна або вивезти такий
автомобіль з території України, або передати його на склад митного органу, при
цьому вказані дії вчиняються особою добровільно.

Питання стягнення складського збору за зберігання автомобіля
регламентується п.4 наказу Держмитслужби України № 1118 від 17.10.2005р. та
п.10 додатку № 1 постанови КМ України № 65, при цьому при поміщенні товару на
складське зберігання особа ознайомлюється з порядком зберігання під розпис.

Звідси, дії митниці є правомірними і не виходять за межі її компетенції,
через що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на
підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну
скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Нормативно-правовими
актами, що регулюють порядок передачі на склад митниці та отримання зі складу
товарів і транспортних засобів, нарахування митних зборів за їх перебування,
окрім діючого Митного кодексу України, є статті 47, 85-87 та глава 2 «Митні
збори» розділу V «Мито та митні збори» Митного кодексу України 1991р. та постанова
КМ України № 65 від 27.01.1997р. «Про ставки митних зборів» із змінами і
доповненнями. Дію зазначених документів продовжено Законом України від
20.12.2006р. «Про державний бюджет України на 2006 рік» до набуття Україною
членства в Світовій організації торгівлі.

Порядок митного контролю
та оформлення транспортних засобів, ввезених на територію України,
регламентований наказом Держмитслужби України № 1118 від 17.11.2005р. «Про затвердження Правил митного контролю та митного
оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний
кордон України» та постановою КМ України № 341 від 31.05.1994р. «Про
затвердження Правил ввезення транспортних засобів на територію України», а
порядок роботи складу митного органу визначений наказом Держмитслужби України №
835 від 05.12.2003р. «Про затвердження Порядку роботи складу митного органу».

Як слідує з матеріалів
справи, 16.11.2006р. в зону митного контролю митного поста «Устилуг»
Ягодинської митниці був ввезений гр.ОСОБА_1 автомобіль марки «Хюндай-НІ» CKW 654, кузов НОМЕР_1, 1997 року випуску, в режимі
«Імпорт» (а.с.6-8).

Митне оформлення вказаного
автомобіля не було проведено через недотримання позивачем п.1.9. розділу І
наказу Держмитслужби України № 1118 від 17.11.2005р. «Про затвердження Правил
митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються
громадянами через митний кордон України»та п.7 постанови КМ України № 341 від
31.05.1994р. «Про затвердження Правил ввезення транспортних засобів на
територію України», оскільки вік ввезеного автомобіля становив 8 і більше
років.

За таких обставин позивач залишив митний пост, а ввезений автомобіль
продовжував перебувати у зоні митного контролю.

12.12.2006р. відносно ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних
правил за ст.330 Митного кодексу України по факту неподання митному органу
документів для митного оформлення транспортного засобу, цього ж дня вказаний
автомобіль був в порядку ст.166 Митного кодексу України по квитанції МД-1 серії
НК 1 № 463033 від 12.12.2006. зданий на склад митного поста «Устилуг»
Ягодинської митниці і прийнятий на зберігання (а.с.26).

Покликання суду першої
інстанції стосовно відсутності будь-якої угоди між сторонами на зберігання
ввезеного автомобіля колегія суддів вважає невірними і такими, що не
відповідають фактичним обставинам справи.

Так, згідно п.1.10 наказу
Держмитслужби України № 1118 від 17.11.2005р. транспортні засоби, не пропущені через митний кордон
України внаслідок установлених заборон чи обмежень на їх увезення в Україну, а
також несплати встановлених податків і зборів (обов'язкових платежів),
підлягають вивезенню з території України або переданню на склад митного органу
оформлення для зберігання відповідно до Митного кодексу України.

Відповідно до п.1 ст.166
Митного кодексу України обов'язковій передачі митному органу для зберігання
підлягають товари, не пропущені під час ввезення на митну територію України
внаслідок установлених законом заборон чи обмежень на їх ввезення в Україну або
транзит через територію України і не вивезені з території України в день їх
ввезення.

Товари, які підлягають
обов'язковій передачі для зберігання митному органу, зберігаються на складах
митних органів (ч.2 ст.166 Митного кодексу України); порядок роботи складу
митного органу визначається спеціально уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної справи (ст.167 Митного кодексу України).

Відповідно до п.1.3.
Порядку роботи складу митного органу, затв. наказом Держмитслужби України № 835
від 05.12.2003р., строк зберігання
товарів і транспортних засобів під митним контролем на складі митного органу
обчислюється з дати їх фактичного передання на зберігання, тобто з дати
оформлення первинного документа (уніфікованої митної квитанції форми МД-1; акта
про прийняття-передання; опису предметів) про прийняття товарів на зберігання.

Ввезений автомобіль був
переданий в порядку ст.166 Митного кодексу України на зберігання на склад
митниці згідно квитанції МД-1 від 12.12.2006р. серії НК 1 № 463033 (а.с.26).

Аналіз вищевказаних норм
чинного митного законодавства та фактичних обставин справи вказує на те, що
митне оформлення не передбачає укладення будь-яких цивільно-правових угод, а
виниклі правовідносини є адміністративно-правовими, через що до їхнього
регулювання не застосовуються вимоги цивільного законодавства.

Також неправильним є
покликання суду на те, що ввезений позивачем автомобіль був затриманий митним
органом на підставі ст.ст.166, 168 Митного кодексу України, оскільки в
розглядуваній ситуації передача ввезеного автомобіля, вік якого перевищує 8
років, здійснювалася позивачем добровільно і на власний розсуд; альтернативою
цих дій могло бути зворотнє вивезення автомобіля, що передбачено наказом
Держмитслужби України № 1118 від 17.10.2005р.

Питання стягнення збору за
зберігання автомобіля на складі митниці регламентується п.4.3. Порядку роботи
складу митного органу, затв. наказом Держмитслужби України № 835 від
05.12.2003р., який вказує, що збори за перебування товарів під митним контролем та за їх зберігання на
складі митного органу справляються за ставками митних зборів, установлених
постановою КМ України від 27.01.97 № 65 “Про ставки митних зборів” відповідно
до ст.82 Закону України від 27.11.2003р. № 1344-IV “Про Державний бюджет
України на 2004 рік”.

Плата за зберігання
товарів та інших предметів, що підлягають обов'язковій передачі митниці для
зберігання визначена п.1 додатку 10 постанови КМ України від 27.01.97 N 65 “Про ставки митних зборів”,
згідно якої відповідачем була визначена сума вартості зберігання автомобіля в
розмірі 3082 грн. 45 коп.

Окрім цього, належним
доказом поінформованості позивача про порядок зберігання транспортного засобу
на складі митниці слугує уніфікована митна квитанція МД-1, яка підписана
позивачем (а.с.26).

Відповідно до ч.2 ст.19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України

Оцінюючи в сукупності наявні в
матеріалах справи докази, фактичні обставини справи, а також виходячи з
системного аналізу вимог чинного митного законодавства, здійснені митним
органом дії по поміщенню транспортного засобу на склад митного органу, його
зберігання та нарахування збору за перебування товарів під митним контролем,
колегія суддів вважає правомірними, оскільки такі вчинені на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що визначені законом; також відповідачем в порядку ч.2
ст.71 КАС України доведено правильність та обґрунтованість своїх дій.

З урахуванням вище наведеного та
обставин справи в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про те,
що вимоги позивача є безпідставними і необґрунтованими, через що позов не
підлягає до задоволення.

Оскільки постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм
матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, її висновки
не відповідають фактичним обставинам справи, то оскаржувана постанова підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.195, п.3 ч.1 ст.198, п.п.3, 4 ст.202, ч.2
ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Ягодинської митниці задоволити
частково.

Постанову Іваничівського районного суду Волинської обл.
від 21.05.2007р. скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до Ягодинської митниці про визнання протиправними
рішення митниці та покладання обов'язку по оплаті вартості зберігання
автомобіля - відмовити за безпідставністю необгрунтованістю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції
протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий: Р.М.Шавель

Судді: М.П.Кушнерик

М.А.Пліш