Справа № 22а-0896/2008
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД_
справа № 22а - 0896/08
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Категорія статзвітності - 28
Дадим Ю.М. (справа № 2а-129/07)
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2008 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Поплавського В.Ю. ,

суддів - Уханенка С.А., Стежко В.А.,

при секретарі - Яловому Д.С..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління праці та соціального
захисту населення в м.Павлограді
Павлоградської міської ради Дніпропетровської області

на постанову Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від
12 липня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення в м.Павлограді Павлоградської міської
ради Дніпропетровської області про стягнення коштів на оздоровлення, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 12 липня 2007 року з Управління праці та соціального захисту населення в
місті Павлограді на користь позивача стягнуто невиплачену суму щорічної
допомоги на оздоровлення за період часу 2003-2005 років у розмірі 3159,50 грн.,
та на користь державного бюджету м. Павлограда з відповідача стягнуто витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 1,50 грн. В іншій
частині позову відмовлено.

Управління праці та соціального захисту населення в м.Павлограді звернулося
з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить
постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних вимог та закрити провадження.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріалів справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивач є інвалідом третьої групи, має
статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої
категорії, та перебуває на обліку
Управління праці та соціального захисту в м. Павлограді, що надає йому право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат, відповідно до вимог ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ (надалі ЗУ №
796-ХІІ від 28.02.1991 р.).

Як
вбачається з матеріалів справи, Управління праці та соціального захисту в
м.Павлограді керуючись положеннями постанов Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 836 від 26.07.1996 р.
та № 562 від 12.07.2005 р. - виплатило позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за період 2003-2005 р.р. у розмірі по
21,50 грн. за кожен рік, та за 2006 р. в розмірі 90 грн. (а.с.21)

Судом
правильно було встановлено, що відповідно до ст.48 Закону України „Про статус
та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 року, щорічна допомога на оздоровлення
інвалідам третьої категорії виплачується
у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. При цьому розмір мінімальної
заробітної плати визначається на момент виплати ( абзац 7 частини 4 ст. 28
Закону №796-Х1І).

Суд вірно встановив пріоритетність
законів над урядовими нормативно-правовими актами, при вирішенні даного спору
необхідно застосовувати саме норми Закону, а не постанови Кабінету Міністрів.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 1 Закону України "Про встановлення
мінімальної заробітної плати на 2003 рік" від 26.12.2002 р. № 372-IV (далі - Закон № 372-ІV) розмір мінімальної
заробітної плати встановлений з 1 січня 2003 року у розмірі 185 грн. на місяць,
з 1 грудня 2003 року - 205 грн.

Згідно зі ст. 89 Закону України "Про Держаний бюджет України на 2004
рік" розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1 вересня 2004
року - 237 гривень на місяць.

Відповідно до ст. 83 Закону України "Про Держаний бюджет України на
2005 розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1 січня 2005 року у
розмірі 262 гривні на місяць, з 1 квітня 2005 року - 290 гривень на місяць.

Зі змісту вимог законів України про
державний бюджет України на 2003, 2004, 2005 роки не вбачається будь-яких
обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з
метою реалізації норми статті 48 Закону № 796-ХИ, на що вірно в своєму рішенні
вказував суд першої інстанції.

Крім того, встановлений ще в 1996 році постановою КМУ № 836 розмір щорічної
допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає
розміру, встановленому іншими законами України.

За таких обставин та з урахуванням вимог статті 48 Закону №796- II, Управління праці та
соціального захисту населення в місті Павлограді повинно виплатити позивачу
щорічну допомогу на оздоровлення за 2003-2005 роки, виходячи із суми
мінімальної заробітної плати на момент виникнення права на виплату.

З урахуванням викладеного, розрахунок сум наступний:

виплата за 2003 рік повинна встановити:
185 ( вересень) x 4 - 21,50 = 718,50 грн.

виплата за 2004 рік повинна становити:
205 (липень) x 4 - 21,50 = 798,50
грн.

виплата за 2005 рік повинна становити:
290 (червень) x 4 - 21,50 =
1138,50 грн.

а всього = 2655,50 грн.

Таким чином, судом першої інстанції помилково було взято до розрахунків
інший розмір мінімальної заробітної плати у відповідний період проведення
виплат позивачу (а.с.15).

Судом обґрунтовано було відмовлено в стягненні з відповідача на користь
позивача несплаченої суми на
оздоровлення за 2006 рік у розмірі 1600 гривень, оскільки дію абзацу 5 частини 4 ст.48 Закону
України „Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" зупинено на 2006рік, в частині виплати
компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати,
згідно із Законом України „ Про державний бюджет України на 2006рік".

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити
частково, а постанову суду змінити в частині стягнення з відповідача на користь
ОСОБА_2 несплаченої суми на оздоровлення
за 2003 - 2005 роки.

Крім того, необхідно скасувати і постанову в частині стягнення 1,50 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення, оскільки нормами КАС такі витрати
не передбачені.

Керуючись п.3 ст. 202 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці
та соціального захисту населення в м. Павлограді Павлоградської міської ради
Дніпропетровської області - задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
12 липня 2007 року в частині стягнення
суми на оздоровлення позивача змінити.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення в м.
Павлограді Павлоградської міської ради Дніпропетровської області на користь
ОСОБА_1 несплачену суму на оздоровлення за 2003 рік - 718,50 грн., за 2004 рік -
798,50 грн., за 2005 рік - 1138,50 грн., а всього - 2655,50 грн.

Постанову суду в частині стягнення 1,50 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення - скасувати.

Постанову в частині відмови в задоволені позову про стягнення з відповідача
на користь позивача суми на оздоровлення за 2006 рік - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту набрання
законної сили.

Судді: