Справа № 2-А-118/2008
Суддя: Негода А.М.
Дата ухвалення: 2008-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-118/ 2008 року
П О С Т А Н О В А

ІМ”ЯМ УКРАЇНИ

22
лютого 2008 року Ічнянський районний
суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді А.М. Негода

при секретарі С.М. Бульба

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Ічня справу в порядку письмового провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Ічнянської районної
держадміністрації про стягнення грошової допомоги в сумі 7052 гривні 77
копійок,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1.
звернувся до суду з адміністративним позовом до УПСЗН Ічнянської РДА про
стягнення грошової допомоги в сумі 7052
гривні 77 копійок, вказуючи на
те, що являється ветераном війни, згідно
ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» йому до 5 травня щорічно повинні виплачувати разову грошову допомогу у
розмірі семи мінімальних пенсій за
віком, однак в порушення вимог даного закону відповідач в 2005 році виплатив
150 гривень, в 2006 році - 270 гривень і
в 2007 році 270 гривень, і недоплачена
сума допомоги складає 7052 гривень 77 копійок, яку і просить стягнути з
відповідача.

В судове
засідання позивач не з'явився, але надав
суду заяву в якій просить суд розглянути справу у його
відсутності.

Представник відповідача УПСЗН Ічнянської РДА в судове засідання не
з'явилася, але надала суду заяву
про розгляд справи
у її відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Вивчивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, виходячи із
слідуючого.

При прийнятті
постанови суд керувався Конституцією України, Законом України « Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», рішенням Конституційного
Суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007.

В судовому
засіданні встановлено, що позивач є
ветераном війни - учасником війни. Це підтверджується ксерокопією посвідчення
серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Згідно ч.5
ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» № 3551 -ХII від 22.Х.1993р. з послідуючими змінами, щорічно до 5
травня учасникам війни, інвалідам 3 групи, виплачується разова грошова
допомога у розмірі семи мінімальних
пенсій за віком.

Із
заперечення УПСЗН Ічнянської РДА вбачається, що позивачу в 2005-2006р.
виплачувалося по 270 грн., а в 2007р. - 300 грн., хоча мінімальна пенсія в 2005
році становила 332грн. 00 коп., в 2006 році - 359 грн. 00 коп., в 2007 році -
410грн. 06 коп., і тому розмір разової грошової допомоги повинен був становити
: 2005р. - 332.00 х 7= 2324 гривні; 2006р. - 359.00 х 7 = 2513 гривень 00 коп.;
2007 рік - 410.06 х 7= 2870 гривень 42 копійки.

Однак
Законами України Про державний бюджет України на 2005-2007рр. дію ч.5 ст. 14 ЗУ
від 22.Х.1993р. № 3551-ХII було зупинено, тому виплати і проводилися в тому розмірі,
які передбачені даним законом. Таким чином, законом про Державний бюджет
України призупинено на певний строк правове регулювання відносин у сфері
соціального захисту, зупинено дію механізму реалізації конституційних
соціально-економічних прав громадян.

У
Конституції України ( 254 к/96-ВР) Україну проголошено демократичною,
соціальною, правовою державою (стаття 1), визнано, що найвищою соціальною
цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним
обов'язком держави (стаття 3), права і свободи людини є невідчужуваними та
непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Зупинення
дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та
обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках,
передбачених Конституцією України. У ст. 64 Конституції України вичерпно
визначено такі випадки, а саме передбачено, що в умовах воєнного або
надзвичайного стану можуть
встановлюватися окремі обмеження прав і свобод людини із зазначенням
строку дій цих обмежень, та визначено
ряд прав і свобод, які не можуть бути обмежені за жодних обставин.

Тому
Конституційний Суд України в рішенні від 9 липня 2007року № 6-рп/2007р. вказав, що відповідно до ч.3
ст.22, ст. 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші
соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії
законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану
на певний строк, а звідси випливає, що
закон про Державний бюджет України не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг, компенсацій і
гарантій, передбачених іншими законами. Даним рішенням Конституційний Суд
України визнав неконституційним
положення ст. 29 Закону України «Про державний бюджет України на 2007рік», за
якою у 2007році виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам
війни здійснюється в розмірі 55грн., при
цьому вказавши, що аналогічними рішеннями Конституційного Суду України
визнавалися неконституційними положення аналогічних статей ЗУ «Про державний
бюджет України на 2005 і 2006р.р.». Згідно п.5 даного рішення, рішення
Конституційного Суду України має преюдиціальне значення для судів загальною юрисдикції при розгляді
ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень
статей, що визнані неконституційними.

Виходячи з цього суд вважає, що позивачу незаконно виплачувалася в
2005,2006 і 2007 роках одноразова грошова допомога в розмірі відповідно 270,
270 та 300 гривень, замість семи
мінімальних пенсій за віком, а тому з відповідача на користь позивача необхідно
достягнути за 2005 рік 2054 грн.(332.00 х7-270), за 2006 рік 2243 грн. ( 359.00 х 7 - 270) і за 2007 рік 2570 гривень 42 копійки (410.06 х 7 - 300), а всього 6867 гривень
42 копійки.

Одночасно з Державного бюджету України в особі Ічнянського відділення Держказначейства слід стягнути на користь позивачки 80
гривень в рахунок повернення витрат за
надання правової допомоги та 3 гривні 40 копійок в рахунок повернення
сплаченого державного мита, а всього 83 гривні 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 69,70,71,163 КАС України, Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовільнити частково.

Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення Ічнянської райдержадміністрації на користь ОСОБА_1
недоплачену щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за період 2005 -
2007 років в сумі 6867 (шість тисяч
вісімсот шістдесят сім) гривень 42 копійки.

Стягнути з Державного бюджету України в особі Ічнянського відділення Держказначейства на користь
ОСОБА_1 80 гривень в рахунок повернення витрат за надання
правової допомоги та 3 гривні 40 копійок в рахунок повернення сплаченого
державного мита, а всього 83 гривні 40 копійок.

В
іншій частині позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

На постанову на протязі 20 днів з дня подачі заяви про
апеляційне оскарження постанови, яка подається на протязі 10 днів
з дня її винесення, може бути
подана апеляційна скарга в Київський апеляційний адміністративний суд.

Суддя
А.М.
Негода