Справа № к-21682/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака
В.І.,

суддів Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

Загороднього А.Ф.,

Заїки М.М.,

при секретарі Міненко
І.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2003р. та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 01.04.2004р. по
справі за позовом ОСОБА_1 до
Державної податкової адміністрації України про перерахунок пенсії, стягнення
недоплаченої вихідної допомоги при звільненні, грошової компенсації взамін
речового майна, грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки, -

встановила:

У червні 2001 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до Державної
податкової адміністрації України про перерахунок пенсії, стягнення недоплаченої
вихідної допомоги при звільненні, грошової компенсації взамін речового майна,
грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки.

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2003р. у задоволенні позову
ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 01.04.2004р.
апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, а рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 22.12.2003р. залишено без змін.

На
зазначені судові рішення судів першої та апеляційної інстанції надійшла
касаційна скарга ОСОБА_1, в якій
ставиться питання про їх скасування та направлення справи на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції.

Заслухавши
доповідь судді - доповідача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки
судові рішення суду першої та апеляційної інстанції постановлені з додержанням
норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування судового рішення.

Згідно статті 27 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»
форми і розміри матеріального забезпечення осіб начальницького складу
податкової міліції, включаючи грошове утримання, встановлюються Кабінетом
Міністрів України. Пенсійне забезпечення осіб начальницького складу податкової
міліції та оподаткування їх доходів здійснюються в порядку, встановленому
законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ.

Підпунктом 3 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від
17.07.1992р. № 393, на момент звільнення позивача було передбачено, що розмір
грошової допомоги при звільненні з військової служби або з органів внутрішніх
справ за вислугою строку служби, за віком, за станом здоров'я, у зв'язку із скороченням
штатів або з проведенням організаційних заходів у разі неможливості
використання на службі (в органах) не повинен перевищувати п'яти місячних
посадових окладів.

Відповідно до статті 24 вищенаведеного закону особи начальницького складу
податкової міліції мають формений одяг та знаки розрізнення і забезпечуються
ними безкоштовно. Грошова компенсація взамін речового майна не передбачена.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.03.2002р. № 5-рп-2002 року
положення ст.ст. 58,60 Закону України «Про державний бюджет України на 2001
рік» та п. 1 ст. 1 Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів» визнано неконституційними та вони втратили чинність з дня ухвалення
цього рішення, тобто з 20.03.2002р., а тому на вимоги позивача щодо виплати грошової компенсації в розмірі
середньої вартості путівки в Україні
не розповсюджуються.

Отже суди першої та апеляційної інстанції дійшли вірного висновку щодо
безпідставності вимог позивача, оскільки розрахунки при звільненні були з ним
проведенні у відповідності з законодавством, яке діяло у той час.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати
та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні,
та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись ст.ст. 212, 215, 2201. 223, 224,
230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22.12.2003р. та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 01.04.2004р. по справі
за позовом ОСОБА_1 до
Державної податкової адміністрації України про перерахунок пенсії, стягнення
недоплаченої вихідної допомоги при звільненні, грошової компенсації взамін
речового майна, грошової компенсації в розмірі середньої вартості путівки - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

Судді С.В.
Білуга

О.І.
Гаманко

А.Ф. Загородній

М.М.
Заїка

Згідно з оригіналом
Суддя
С.В. Білуга