Справа № К-19044/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2007 року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Донецької області від 14 березня
2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Краснолиманського міського
відділу УМВС України в Донецькій області про стягнення грошової компенсації за
невикористане форменне обмундирування та заборгованості по виплаті матеріальної
допомоги до відпустки, -

встановила:

В серпні 2005 року ОСОБА_1
звернувся до суду із зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказував, що з
14.09.1987 року він проходив службу в органах внутрішніх справ та наказом
начальника УМВС України в Донецькій області №56 від 25.02.2005 року був
звільнений зі служби у відставку за п.65 "а" (за віком). При звільнені
він не одержав передбачену чинним законодавством грошову компенсацію замість
форменого одягу, а також матеріальну допомогу до відпустки за період 1998-1999
роки. У зв'язку з цим просив суд стягнути з відповідача на його користь грошову
компенсацію у розмірі 4218,52 грн.

Постановою Краснолиманського
міського суду Донецької області від 05 січня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1
було задоволено та стягнуто з відповідача на його користь грошову компенсацію
за невикористане форменне обмундирування в розмірі 4218,52 грн. і
заборгованість по виплаті матеріальної допомоги до відпустки в розмірі 733,50
грн.

Рішенням апеляційного суду
Донецької області від 14 березня 2006 року частково задоволено апеляційну
скаргу Краснолиманського МВ УМВС України в Донецькій області та скасовано
постанову суду першої інстанції. Постановлено нове рішення, яким позов ОСОБА_1
задоволено частково та стягнуто з відповідача на його користь грошову
компенсацію замість належних предметів форменного обмундирування в розмірі
1717,12 грн.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
апеляційного суду, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України з касаційною
скаргою в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального
права, просив рішення апеляційного суду Донецької області від 14 березня 2006
року скасувати та залишити в силі постанову Краснолиманського міського суду від
05 січня 2006 року.

Ухвалою Верховного Суду України від
06.05.2006 р. на підставі ст. 210 Кодексу адміністративного судочинства України
касаційну скаргу було передано до Вищого адміністративного суду України для
вирішення.

Заслухавши доповідача, перевіривши
правильність застосування судами норм процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Розглядаючи дану справу та
задовольняючи вимоги заявника, суд першої інстанції виходив з того, що дана
справа є справою адміністративної юрисдикції та вирішив спір згідно правил
адміністративного судочинства.

Втім, апеляційний перегляд даного рішення
колегією суддів апеляційного суду здійснено за правилами цивільного
судочинства, незважаючи на те, що ухвала про відкриття апеляційного провадження
від 06.02.2006 р. та ухвала про призначення справи до розгляду від 10.02.2006
р. винесені за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Вказане порушення норм
процесуального не може бути усунено самостійно судом касаційної інстанції, у
зв'язку з чим та на підставі ч.ч. 2, 4 ст. 227 КАС України, ухвала апеляційної
судової інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню на новий
апеляційний розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 227,
230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 14 березня 2006 року - скасувати, а справу направити на новий
апеляційний розгляд в порядку адміністративного судочинства до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту підписання та за наявності підстав, встановлених ст. 237 КАС України,
може бути оскаржена до Верховного Суду України.

Судді: