Справа № 2-а-68/2008
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2008-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„14” січня 2008 р.
м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд

В особі головуючого судді

Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання позивача:
представника позивача: представника відповідачів:

Минько Н.З. ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до
Управління пенсійного Фонду України в м.Рівне, Головного управління пенсійного
фонду України в Рівненській області, про визнання дій протиправними та
стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
- ОСОБА_1, звернувшись до суду просить визнати протиправними дії, Головного
Управління Пенсійного Фонду України в Рівненській області пов'язані з неправильним нарахуванням його пенсії та стягнути
з відповідачів - суб'єктів владних повноважень -
Управління Пенсійного Фонду України в м. Рівне та Головного Управління Пенсійного Фонду
України в Рівненській області моральну шкоду в сумі 10000 грн.

В
судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні
вимоги. В обґрунтування позовних вимог пояснив, будучи інвалідом 1 групи,
станом на 01.01.2004 року отримував пенсію по інвалідності внаслідок загального
захворювання. В подальшому, після набрання
чинності Законом України „Про загальнообов'язкове пенсійне страхування” маючи
право на перерахування та виплату пенсії у відповідності з цим Законом
неодноразово, протягом 2005 - 2007 р. р. усно звертався до працівників
Управління Пенсійного Фонду України в м. Рівне з проханням правильно
перерахувати та виплачувати йому пенсію, однак відповіді не отримав. Пенсійний
Фонд України, розглянувши письмове звернення позивача надав йому відповідь від
10 жовтня 2007 р., якою повідомив його про неправильність нарахування та
виплати йому пенсії за період з 1 січня 2004 року по 31 жовтня 2007 року,
приніс вибачення та повідомив що виплата недоотриманої пенсії буде проведена в
листопаді 2007 року. Також, позивач рахує, що моральну шкоду йому завдано
наступним: безпосереднім порушенням його права на пенсію належного розміру;
душевними стражданнями, які були спричинені йому неправомірними діями
відповідачів; ускладненням його буденних людських зв'язків, утрудненням його
спілкування та товариського співжиття; спонуканням неправомірними діями до
сімейних непорозумінь та чвар, чим було більше ускладнене його повсякденне
життя, що створило додатковий психічний, моральний, побутовий дискомфорт.
Визначаючи розмір моральної шкоди, позивач, виходить із міркувань виваженості,
справедливості та розумності.

Представники
відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, надали суду
аналогічні письмові заперечення.
Пояснили, що не заперечують фактів неодноразового звернення позивача до органів
Пенсійного Фонду з питання перерахунку пенсії. Однак, свої дії неправомірними
не визнають, на даний час позивачу виплачена недоотримана пенсія. Вважають, що
позивач не довів факт заподіяння йому моральної шкоди, не виклав обставин на
яких ґрунтуються позовні вимоги, якими саме неправомірними діями відповідачів
йому було завдано цієї шкоди, не зазначив докази, які підтверджують причинний
зв'язок між шкодою та протиправними діями відповідачів. Крім того, відповідачі
звернули увагу на те, що діючим пенсійним законодавством не передбачено
відшкодування моральної шкоди Пенсійним Фондом України.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд, дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

При
цьому суд виходив з наступного.

Позивач
отримував пенсію по інвалідності призначену згідно Закону України „Про пенсійне
забезпечення”. Згідно довідки медико - соціальної експертизи ОСОБА_1є інвалідом
1 групи внаслідок трудового каліцтва.

Під час
розгляду звернення позивача до Пенсійного Фонду України було з'ясовано, що в
матеріалах пенсійної справи позивача знаходиться акт форми БТ, яким
підтверджено факт настання інвалідності внаслідок побутової травми.

З 1
січня 2004 року розмір пенсії позивачу перераховано відповідно до Закону України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування”. Виплата недоотриманої пенсії за період з 1 січня 2004 року по 31
жовтня 2007 року здійснена відповідачем у справі в листопаді 2007 року. Даний
факт не заперечується позивачем.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні
права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших
цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших
негативних наслідків.

Позивач, не довів факт заподіяння йому моральної шкоди саме
відповідачами у даній справі, не надав письмових доказів, які б підтверджували
даний факт.

До показів ОСОБА_5, суд, відноситься критично, так як остання
являється дружиною позивача та надала суду протиречіві покази з йаких неможливо
встановити наявність причинного зв'язку між
діями відповідачів та сімейними чварами.

Крім
того, позивач в позові посилається на норми ЦКУ України, а саме ст. 23 та 1167

Відповідно до ч.2 ст.1 ЦК України До майнових
відносин, заснованих на
адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї
сторони другій стороні, а також до
податкових, бюджетних відносин цивільне
законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено
законом.

Спеціальним законом, яким в даному випадку є Закон України ”Про пенсійне забезпечення” відшкодування моральної шкоди не передбачено.

Керуючись
статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В
задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного
суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне
оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя підпис І.С.Чалий

З оригіналом згідно

Суддя І.С Чалий