Справа № 2-а-1545/2008
Суддя: Сторчак В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
січня 2008 р. Справа № 2-а-17886/07

Н.н. 2-а-1545/08

Суддя Вінницького окружного
адміністративного суду Сторчак Володимир Юрійович, розглянувши матеріали
справи

за позовом: ОСОБА_1

до: Жмеринська Районної Державної Адміністрації

3-я особа ОСОБА_2

про: про визнання
акту недйсним

При секретарі судового засідання:
Гонті Інні Олександрівні

За участю представників сторін :

позивача
: ОСОБА_1

відповідача :
Сенько Ю.Я.

3-я особа:
ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_2

Заявлено
позов ОСОБА_1, м. Жмеринка до
Жмеринської районної державної адміністрації, м. Жмеринка про скасування
розпорядження про надання в оренду
водного об'єкту загальнодержавного значення.

Позов мотивований тим, що оскаржуване
Розпорядження “Про продовження терміну оренди земельної ділянки водного фонду
фізичній особі -підприємцю ОСОБА_2. на території Станіславчинської сільської
ради”винесено з порушенням вимог законодавства, а саме, продовжено термін
оренди договору, дія якого не припинена.

Крім того, при винесені даного розпорядження, не врахована
наявність двох заяв на оренду одного
й того самого об'єкту, що тягне за собою
проведення відповідними органами виконавчої влади аукціону або конкурсу. Такий
конкурс проведено не було, чим порушені інтереси позивача.

За клопотанням відповідача, ухвалою суду від 27.12.2007 р. гр.
ОСОБА_2. залучено в якості 3-ої особи на
стороні відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги уточнив та просить скасувати розпорядження, яким продовжено термін дії
договору оренди.

Відповідач проти позову заперечив,
зокрема, з тих мотивів, що позивач звернувся з заявою про надання в оренду водного об'єкту після того, як було продовжено термін дії
договору оренди з ОСОБА_2

Представник 3-ої особи в судовому засіданні пояснив, що
позивачем не дотримано вимог законодавства, якими передбачено, що разом з
заявою/клопотанням про надання в оренду земельної ділянки потрібно надавати
відповідну технічну документацію.

Крім того, як виходить з пояснень позивача, останній ще
в серпні 2008 р. знав про те, що в листопаді закінчується термін договору
оренди, тоді як звернувся до райдержадміністрації в жовтні 2007 р.

Керуючись ст. 11 КАС України, суд, при вирішені даного
спору, вирішив вийти за межі позовних
вимог та розглянути питання щодо визнання недійсним договір оренди від
10.09.2007 р. та стосовно проведення конкурсу, оскільки вважає, що це необхідно для повного захисту прав, свобод
та інтересів позивача.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази, вислухавши пояснення представників сторін та 3-ої особи,
суд, -

В С Т А Н О В И В:

1 листопада 2002 року (відповідно до
розпорядження голови
райдержадміністрації № 353 від 23.10.2002 р.) між Жмеринською районною державною адміністрацією
(далі-відповідач) та гр. ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки
водного фонду загальної площі 95,2963 га, яка знаходиться на території
Станіславчицької сільської ради.

Відповідно до п. 6 даного договору,
його укладено на 5 років. Після закінчення
строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий
строк, повідомивши про це письмово, не пізніше ніж за 90 днів до закінчення
строку дії договору, орендодавця.

Дія договору припиняється у разі
закінчення строку, на який його було укладено (п. 31 Договору оренди).

15.08.2007 р. ОСОБА_2 звернувся до відповідача з заявою про
продовження терміну дії договору оренди.

Розпорядженням Жмеринської районної
державної адміністрації № 620 від 6.09.2007р.
продовжено фізичній особі
-підприємцю ОСОБА_2. термін оренди земельної ділянки водного фонду на 10 років.

Відповідно до вказаного
розпорядження, 10 вересня 2007 р. між
Жмеринською райдержадміністрацією та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної
ділянки водного фонду загальною площею 95,2963 га із земель Станіславчицької сільської ради.

25.10.2007 р.ОСОБА_1 звернувся з
заявою до Станіславчицької сільської ради та Жмеринської районної
адміністрації про надання в оренду землі водного об'єкта, що є предметом
договору оренди від 1.11.2002 р.

Листом відділу земельних ресурсів у Жмеринському районі Вінницької області №
177 від 27.11.2007 р. відмовлено у
наданні зазначеної ділянки в оренду, в зв'язку з находженням її в оренді.

Згідно п. є ст. 19 Земельного Кодексу України землі України можуть бути
такої категорії як землі водного фонду,
до яких належать землі, зайняті
морями, річками,
озерами, водосховищами, іншими
водними об'єктами ( п. а, ч. 1 ст. 58 ЗК України).

Отже, в договорі оренди від 1.11.2002
р. вірно визначено предмет оренди - земельна ділянка водного фонду.

Відповідно до ст. 6. Закону України “Про оренду землі”орендарі
набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених
Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом
України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 33 Закону України “Про оренду землі”встановлено,
що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі,
орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за
інших рівних умов переважне право на поновлення договору.

З аналізу наведеної норми закону убачається, що поновлення договору оренди можливе лише після закінчення строку, на який
його укладено.

З наведених обставин
суд робить висновки про наступне.

Договір оренди
від 1.11.2002 р. (укладений між
Жмеринською райдержадміністрацією та гр. ОСОБА_2.) на момент
укладання договору оренди від 10.09.2007 р. (між Жмеринською
райдержадміністрацією та фізичною особою
-підприємцем ОСОБА_2.) не припинив свою дію, а отже був чинний.

Таким чином
відсутні підстави для поновлення
строку дії договору, термін дії якого не припинявся, шляхом укладання нового договору.

Крім того, як вбачається, в наданих договорах
оренди юридично різні орендарі.

Так, в договорі оренди від 1.11.2002 р. орендарем є гр.
ОСОБА_2, тоді як в договорі від 10.09.2007 р. -приватний підприємець ОСОБА_2

Вказана особа в зазначених договорах має різні статуси
-фізична особа та суб'єкта підприємницької діяльності, що тягне за собою різні
юридичні наслідки.

В даному випадку
слід зробити висновок, що за наявності чинного договору оренди земель
водного фонду загальною площею 95,2963 га, що знаходиться на
території Станіславчицької сільської ради від 1.11.2002 р. укладено інший договір на ту ж саму земельну ділянку, що є
неправомірним.

Відповідно до ст. 15
Закону України “Про оренду землі”відсутність у договорі
оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також
порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в
державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним
відповідно до закону.

Статтею 6 даного Закону (в редакції чинній на момент
укладання договору від 10.09.2007р.) встановлено , що орендарі набувають права
оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України,
цим та іншими законами України і договором оренди землі.

У разі набуття права оренди земельної ділянки на
конкурентних засадах підставою для укладення договору оренди є результати аукціону
чи конкурсу.

Згідно абз. 6 ст. 16 Закону у разі надходження двох або
більше заяв (клопотань) на оренду однієї і тієї самої земельної ділянки, що
перебуває в державній або комунальній
власності, відповідні органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування
проводять аукціон або конкурс щодо набуття права оренди земельної ділянки, якщо
законом не встановлено інший порядок.

Проаналізувавши
та фактичні обставини справи, суд
дійшов висновку про те, що відповідачем порушені норми вказаної статті, а саме,
за наявності двох заяв на оренду однієї
і тієї самої ділянки
райдержадміністрацією не проведено конкурсу.

Позивач пояснив, що про його наміри орендувати землі
водного фонду, які є предметом договору
оренди від 1.11.2002 р. відповідачеві
було відомо, оскільки про таке звертався
до останнього заздалегідь з усними
заявами.

Розпорядження про продовження терміну дії правочину, як
вже зазначалось, видано завчасно, коли договір оренди ще не припинив свою дію,
що дає суду підставу вважати, що відповідач навмисно обійшов
вимоги закону щодо проведення конкурсу, чим порушено вимоги щодо конкурентних засад.

Відповідно до
абз. 2 ст. 43 Закону України “Про місцеві державні адміністрації”розпорядження
голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам
України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є
недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними
результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою
місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Відповідно до п. в, ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу
України одним із способів захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні
ділянки є визнання угоди недійсною.

В силу п. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень (що є предметом
спору у даній справі) обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідач не довів
правомірності винесення розпорядження.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень.
Частина 3 вказаної норми встановлює, що у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України;

2) з
використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4)
безсторонньо (неупереджено);

5)
добросовісно;

6)
розсудливо;

7) з
дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації;

8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з
урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10)
своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки оскаржуване розпорядження видано безпідставно,
без дотриманням принципу рівності перед законом, упереджено, без урахування
всіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення, з порушенням норм Закону, без дотримання принципу рівності
перед Законом то воно підлягає скасуванню.

За сукупністю
наведених обставин, дослідивши
правомірність та законність
укладання договору оренди від 10.09.2007р., суд дійшов висновку, що
даний договір слід визнати недійсним та
зобов'язати Жмеринську райдержадміністрацію провести конкурс щодо набуття
права оренди землі водного фонду, яка є предметом договору оренди від
1.11.2002 р.

Керуючись
ст.ст. 2, 11, 70, 71, 79, 86, 94, 102, 128, 158, 162, 163, 167, 254, 255, 257
Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати розпорядження Жмеринської районної державної адміністрації
Вінницької області № 620 від 6.09.2007 р.

3.
Зобов'язати Жмеринську райдержадміністрацію
провести конкурс щодо набуття
права оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 95,2963 га із
земель Станіславчицької сільської ради.

4.
Стягнути з Державного бюджету України на
користь ОСОБА_1, АДРЕСА_1 3,40 (три
грн. 40 коп.) судового збору.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний
текс постанови оформлено 29.01.2008 р.

Суддя/підпис/

копія вірна

суддя:

секретар: