Справа № 22а-587/2007
Суддя: Левенець В.П.
Дата ухвалення: 2007-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
березня 2007 року м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого -
ЛевенцяБ.Б.

суддів -
Кварталової А.М., Плавич Н.Д.

при секретарі
Кодінцевій С В. за
участі представника відповідача Кульчицької НО,

розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від
20 жовтня 2006 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління
Служби безпеки України в Одеській області про визнання права і проведення
перерахунку пенсії, -

встановила:

У квітні 2006 року позивач звернувся до суду з позовом з проханням визнати
за ним право і зобов'язати відповідача провести перерахунок і виплату
призначеної пенсії з урахуванням:

- з 1 серпня 2003
року надбавки у розмірі 100% грошового забезпечення,

передбаченої Указом Президента України № 173 від 23. 02.
2002 p.;

· з 1
серпня 2003 року надбавки за безперервну службу у розмірі 30% грошового
забезпечення, передбаченої Указом Президента України № 389 від 05. 05. 2003 p.;

· з 1
січня 2004 року з урахуванням передбачених пунктом 2 Постанови КМ України від
28.07.03р. № 1167 надбавок за особливі умови служби, кваліфікацію та виконання
особливо важливих завдань або значного обсягу робіт - до 50 відсотків окладу
грошового забезпечення; і що виплачуються військовослужбовцям, які мають право
на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і яких залишено на
військовій службі -50 відсотків окладу грошового забезпечення;

· підвищення
пенсії в розмірі 150% мінімальної пенсії за віком за участь у бойових діях,
відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", а саме: з 1 січня 2000 року - 324,84грн., 1 січня
2001 року -373,15грн., 1 січня 2002 року - 402грн., 1 січня 2003 року -
402грн., 1 січня 2004 року -427,03грн., 1 січня 2005 року - 498 грн.(а.с. 3-6).

Відповідач проти
позову заперечував.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 20
жовтня 2006 року в задоволені вимог позивача відмовлено.(ас. 21-24)

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким
позовні вимоги задовольнити.

Справа №
22а-587/07 Категорія
ЦП: 38

Головуючий у
першій інстанції Шенцева О.П.. Доповідач Левенець Б.Б.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача
заперечувала доводи скарги, яку попросила відхилити.

Інші особи були повідомлені належним чином про час та місце судового
розгляду про що у справі є докази(а.с.37-40), до суду не прибули про причини
неявки не повідомили. Представник позивача подав письмову заяву в якій попросив
розглянути справу без його участі(а.с. 39). Відповідно до вимог ст. 196 ч. 4
КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про час та місце судового
засідання не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи
скарги, перевіривши законність й обґрунтованість рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до ч. З ст. 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших
осіб" від 09.04.92г. № 2262(надалі-Закон), п. 6 Порядку обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та
військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 p. N 393,
пенсії обчислюються із суми грошового забезпечення, що виплачується цим
військовослужбовцям, на день звільнення зі служби, а звільненим зі служби до
введення в дію Закону - із суми грошового забезпечення, встановленого для
відповідних категорій військовослужбовців, осіб начальницького та рядового
складу органів внутрішніх справ на день введення в дію цього Закону.

Перелік видів грошового забезпечення з яких обчислюється пенсія
встановлений п. 7 вищевказаного Порядку.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" від 22.10.93р. №3551(у ред. Закону, чинної
на час виникнення спірних відносин), учасникам бойових дій пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії підвищуються в розмірі 150 процентів мінімальної пенсії за
віком. З 1 липня 2006 року до частини четвертої статті 12 були внесені зміни,
передбачені пунктом 2 Закону України від 05.10.2005 p. N 2939-IV і
пунктом 1 розділу II його Прикінцевих положень, за якими зазначеній категорії
осіб, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість пенсії, мали підвищуватись в розмірі 25
процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

За
роз'ясненнями, що містяться у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України
від 22 квітня 2005 року № 4 „Про окремі питання застосування судами України
законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім
військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", особам які мають право на
пенсію згідно з вищенаведеним Законом і є ветеранами війни або особами, на
котрих поширюється дія Закону від 22 жовтня 1993 p. N
3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту", пенсії за вислугу років підвищуються у відповідних відсотках від
розміру мінімальної пенсії за віком. Таке підвищення провадиться виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком - 19 грн. 91 коп., встановленого постановою
Кабінету Міністрів України від 3 січня 2002 p. N 1
"Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету", дію якої з 1 жовтня 2003 р. поширено на вказаних осіб
постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2003 p. N 1350
"Про підвищення рівня пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб".

Судом першої
інстанції встановлено, що позивач був звільнений в запас за віком 11.12.1997 р.
і з цього ж часу він отримував пенсію за вислугу років.(а.с.9-10)

На час звільнення з військової служби у грудні 1997 року позивач отримував
оклад за військове звання, посадовий оклад і відсоткові надбавки за вислугу
років, кваліфікаційний клас. Саме з урахуванням цих видів грошового
забезпечення, відповідач призначив позивачу пенсію. Із цього ж розрахунку
видно, що пенсію позивачу із часу її призначення, підвищено як учаснику бойових
дій у розмірі, встановленому законодавством(а.с. 9). Тому, колегія суддів
прийшла до висновку, що позивачу з часу звільнення була призначена пенсія в
порядку і на умовах встановлених чинним законодавством на час його звільнення
зі служби.

Надбавок і доплат, врахування яких до пенсії просить позивач, останній під
час служби не отримував.

Із набранням чинності Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб " від 09.04.92г. №
2262, пенсія позивачу виплачувалась на умовах, встановлених цим Законом, (а. с.
7,8)

За
вищевказаних вимог законодавства і роз'яснень, які містяться у п.п. 8, 13
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15. 04. 2005 р. № 4, суд першої
інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що чинним законодавством вказані
надбавки не повинні були враховуватись для обчислення пенсії позивачу до
01.01.05р., а підвищення пенсії як учаснику бойових дій визначено відповідно до
законодавства і врахувавши положення закону, що регулюють правовідносини, які
виникли між сторонами, прийшов до обгрунтованого висновку про відмову у позові.
При цьому колегія суддів враховує, що в випадку незгоди з числовим розміром
перерахованої пенсії з 01.01.2005р., або розміром підвищення пенсії(у розмірі
25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність), як
учаснику бойових дій з 01.07.06р. позивач має право звернутись до суду із
позовом, але таких вимог останній не заявляв.

Правових підстав для скасування рішення суду не має. Доводи у скарзі про
те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні вимог не можуть бути прийняті до
уваги, оскільки не грунтуються на законі.

Керуючись ст.ст.
195, 198 ч.І п. 1,200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з дня набрання нею законної
сили до Вищого адміністративного суду України.