Справа № 22-а-1411/2008
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2008-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
Справа №2-а-274/07 Головуючий 1 інстанції:
Доповідач: Філатов Ю.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6
березня 2008 р.
Справа № 22-а-1411/2008

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Філатов Ю.М., судді Водолажська Н.С.,
Шевцова Н.В..

при секретарі Волошиній Я.В.

за
участю представників:

позивача
-

відповідача
-

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного
адміністративного суду апеляційну скаргу відповідача, Управління праці та
соціального захисту населення ВК Автозаводської районної ради м. Кременчука, на
постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.11.2007р. по
справі №2-а-274/07

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці
та соціального захисту населення ВК Автозаводської районної ради м. Кременчука

про стягнення недоотриманих сум одноразової
допомоги на оздоровлення

встановила:

Позивач, ОСОБА_1., звернулася до суду з адміністративним
позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого
комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про стягнення недоотриманих
сум одноразової допомоги на оздоровлення, посилаючись, що вона евакуйована із
зони відчуження в 1986 році та має посвідчення громадянина, евакуйованого у 1986
році із зони відчуження категорії 2.

Просила стягнути з
Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Автозаводської районної ради м. Кременчука недоплачені суми одноразової
грошової допомоги на оздоровлення за 2003, 2004, 2005 роки в розмірі 2563,6
грн.

Під час судового розгляду
справи в суді першої інстанції позивач збільшила свої позовні вимоги та просила
стягнути з Управління праці та соціального захисту населення недоплачені суми
одноразової допомоги на оздоровлення за 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, в
розмірі 4617, 20 грн.

Постановою Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 13.11.2007р. по справі №2-а-274/07 вимоги
позивача задоволені частково. Стягнуто з Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.
Кременчука на користьОСОБА_1 - 4173, 20 грн. недоплаченої суми щорічної
допомоги на оздоровлення за 2001 - 2006 роки.

Не погоджуючись з
постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука від
13.11.2007р. по справі №2-а-274/07 відповідач подав апеляційну скаргу, просить
її скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити, вважає, що судом першої
інстанції порушені норми матеріального права.

Позивач вважає, що
постанова Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13.11.2007р. по
справі №2-а-274/07 прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, а
тому підстави для її скасування відсутні.

Розглянувши матеріали
справи та заслухавши суддю - доповідача колегія суддів встановила, що позивач є
евакуйованою із зони відчуження в 1986 році у зв'язку з аварією на
Чорнобильській АЕС 1986р. 2 категорії.

В 2007 року позивач
дізналася, що згідно Закону України „Про статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" їй невірно
нараховували допомогу на оздоровлення.

На заяву позивача до
Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Автозаводської районної ради м. Кременчука про перерахунок та виплату недонарахованих сум відповідно до ст. 48
вищевказаного Закону, отримала відмову в проведення доплат по допомозі
на оздоровлення.

Позивачу,
як евакуйованій із зони відчуження у 1986 році другої категорії згідно Закону
України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильські катастрофи" нараховували і виплачували щорічну допомогу
на оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат
за 2001 -2004 р.р. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №836 від 26 липня 1996 року по 15,7
грн., а за 2005 -2006 роки відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України № 562 від 12 липня 2006 року по 75 грн., всього за період
2001- 2006 року виплатили 212,8 грн.

Колегія
суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції
відсутні виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст. 19
Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст.
48 Закону України „Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення евакуйованим із зони відчуження у 1986 році виплачується в
розмірі трьох мінімальних зарплат.

Згідно
ч.7 ст. 48 вищенаведеного закону розмір мінімальної заробітної плати визначається на
момент виплати.

Зі
змісту законів України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат на 1999-2005
роки не вбачається будь-яких обмежень щодо можливості застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації
норми ст. 48 Закону України „Про
соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Суд
першої інстанції правомірно зазначив, що
встановлений ще в 1996 році постановою КМУ № 386 розмір щорічної
допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими законами України. Оскільки ні
Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в
наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то
виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними
нормативними актами при вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме ст. 48 „Про соціальний статус громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" та законодавство щодо розмірів
мінімальних заробітних плат на 1999-2005 роки, а не Постанова Кабінету Міністрів
України „Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996
року за № 836.

Отже з урахуванням вимог ст. 48 Закону України „Про соціальний статус громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідач по справі - Управління
праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука повинен виплатити позивачу щорічну допомогу із сум
мінімальної заробітної плати на момент виплати.

Відповідно
до Законів України розмір мінімальної заробітної на момент виплати грошової допомоги позивачу склав у 2002р. - 140 грн., 2003р. - 185 грн.,
2004р. - 205 грн., 2005р. - 332 грн., 2006р. - 375 грн.

З
урахуванням наведених розмірів мінімальної заробітної плати у 1999-2005 роках, недовиплачені суми компенсації на оздоровлення повинні бути
розраховані наступним чином:

2001р. 140 грн. х З = 420 -15,7 = 404,30 грн. 2002р.
205 грн. х 3 = 615 -15,70 = 599,30 грн. 2003р. 205 грн. х 3 =
615 - 15,70 = 599,30 грн. 2004р. 205 грн. х 3 = 615 -15,70 =
599,30 грн. 2005р. 332 гри. х 3 = 1310 - 75 = 921 грн. 2006р.
375 гри. х 3 = 1125 - 75 = 1050 грн.

Колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що за вищевказаний період
недовиплачено 4173,20 гривень.

Не може вважатись
обґрунтованим посилання відповідача на пропущення позивачем строку звернення до
суду оскільки ст. 99 КАС України набрала
чинності з 01.09.2005 року, в той час, як спірні правовідносини стосуються
періоду до 01.09.2005 року, протягом якого зазначена норма не діяла.

На підставі викладеного
колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального права, керуючись ст.. ст.. 160,167, 195,
196, 198, 200, 205 ,206, 209, 254 КАС України

ухвалила:

Постанову Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 13.11.2007р. по справі №2-а-274/07 залишити
без змін.

Апеляційну скаргу
відповідача, Управління праці та соціального захисту населення ВК
Автозаводської районної ради м. Кременчука, на постанову Автозаводського
районного суду м. Кременчука від 13.11.2007р. по справі №2-а-274/07 залишити без задоволення.

Роз'яснити сторонам, що
вони мають право подати касаційну скаргу на дану ухвалу до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після виготовлення її
повного тексту.

Справу направити до суду
першої інстанції.

Повний текст ухвали
виготовлений 11.03.2008 р.

Головуючий
суддя підпис Філатов Ю.М.

Судді підпис Водолажська Н.С.

підпис Шевцова Н.В.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:

Суддя
Ю.М. Філатов

.