Справа № К-4663/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу
Приморського районного суду м. Одеси від 22 січня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 16 лютого 2005 року у справі за
скаргою ОСОБА_1на постанову президії центральної ради Профспілки робітників
морського транспорту України № 9-4 від 21.04.2003 р. в редакції від 20.05.2003
року, -

встановила:

В липні 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку
глави 31-А ЦПК України 1963 року зі скаргою на постанову президії центральної
ради Профспілки робітників морського транспорту України №9-4 від 21.04.2003
року в редакції від 20.05.2003 року.

Посилаючись на те, що президія центральної ради
Профспілки робітників морського транспорту поза межами своєї компетенції
прийняла рішення про перереєстрацію газети "Моряк" і про ліквідацію
підприємства "Редакція газети Моряк", тому що рішення за цим питанням
може бути прийнято тільки Центральною радою профспілки, просив суд визнати
постанову президії №9-4 від 21.04.2003 року в редакції від 20.05.2003 року
неправомірною і скасувати її.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 січня
2004 року скаргу ОСОБА_1 у зв'язку з непідвідомчістю даної скарги судам на
підставі ст. 2483 ЦПК України 1963 року було залишено без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 лютого
2005 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково та скасовано ухвалу
суду першої інстанції. Постановлено по справі нову ухвалу, якою провадження у
справі закрито у зв'язку з непідвідомчістю даної скарги судам на підставі п.1
ст. 227 ЦПК України 1963 року.

Не погоджуючись із ухваленими по справі судовими
рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до
Верховного Суду України з касаційною скаргою в порядку визначеному ЦПК України
1963 року, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив
вказані судові рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Листом Верховного Суду України від 04.10.2005 р. на
підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України зазначену касаційну скаргу було передано до Вищого
адміністративного суду України для вирішення в порядку касаційного провадження.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 211 КАС України, підставами касаційного
оскарження судового рішення є порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст. 2201 КАС України, суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування судового рішення.

Так судом першої інстанції було встановлено і це
відповідає матеріалам справи, що оскаржувана постанова президії центральної
ради Профспілки робітників морського транспорту України №9-4 від 21.04.2003
року відноситься до виключної компетенції профспілкової організації, у зв'язку
з чим суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги, заявлені
скаржником, суду непідвідомчі, оскільки
скарги на акти і дії об'єднань громадян, які відповідно до закону,
статуту, положення належать до їх внутріорганізаційної діяльності або їх
виключної компетенції, не можуть
відповідно до ст. 2483 ЦПК України 1963 року розглядатися в
порядку глави 31-А ЦПК України.

Проте, районний суд, залишаючи скаргу без розгляду,
допустив помилку у застосуванні норми процесуального права, на що вірно
звернула увагу апеляційна судова інстанція скасувавши його ухвалу та ухваливши
нову, якою провадження у справі закрито
на підставі п.1 ст. 227 ЦПК України 1963 року.

Зазначений висновок суду відповідає вимогам діючого на
час вирішення скарги законодавства, доводами касаційної скарги не
спростовується, а відтак вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 86 КАС
України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази
за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

При вирішенні справи
судом правильно встановлені фактичні обставини справи, порушень норм
процесуального права, які б могли призвести до неправильного вирішення справи,
колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 224
КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення,
а судове рішення - без змін, якщо визнає, що судом не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення, а
ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 лютого 2005 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає, крім випадків,
передбачених ст. 237 КАС України.

Судді: