Справа № 22-а-1554/2008
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2008-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Присяжнюк О.В.
Доповідач 2 інстанції:
суддя
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2008 року

№ 22-а-1554/08

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Мельнікова Л.В.

Суддів - Григоров А.М., Сіренко О.І.

при секретарі: Спесивцева О.В.

за участі:

позивач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2007 року
по справі № 2а-4455/07

за позовом ОСОБА_1

до Апеляційного суду Харківської області

про не ознайомлення з доказами за справою №22-а-188/06,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до
Апеляційного суду Харківської області про не ознайомлення з доказами за справою
№22-а-188/06.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2007 року у відкритті провадження у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Харківської області
про не ознайомлення з доказами за справою №22-а-188/06 відмовлено.

ОСОБА_1 не погоджується із зазначеною ухвалою суду, подав
апеляційну скаргу, вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм
матеріального та процесуального права, ухвала є безпідставною, висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1, просить суд апеляційної
інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2007 року по справі № 2а-4455/07.

В суді апеляційної інстанції позивач підтримав доводи
апеляційної скарги, надав уточнення.

Відповідачем надано клопотання про розгляд апеляційної
скарги без участі його представника.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено та підтверджено у
суді апеляційної інстанції наступне.

Згідно зі ст. 104 КАС України, до адміністративного суду
має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено
її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до
апеляційного суду Харківської області про зобов'язання вчинення дій, в якому
просить зобов'язати відповідача надати йому на паперових носіях копії перевірки
від 13 червня 2002 р. і заяв від 09 серпня 1998 р., від 18 квітня 2002 р.,
засвідчені належним чином, за рахунок заявника згідно ч. 4 ст. 49 КАС України.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що при ознайомленні в апеляційному суді
Харківської області з матеріалами справи № 22-а-188/06, ним було виявлений факт
відсутності в матеріалах справи доказів: перевірки від 13 червня 2002 р.,
звернень від 09 серпня 1998 р. і від 18 квітня 2002 р. Його звернення щодо
надання можливості ознайомлення з вищезазначеними доказами залишені без відповідного
реагування. Вважає, що зазначеними діями відповідача порушено його право на
ознайомлення з доказами справи № 22-а-188/06. що спричинило до появи у позивача
нервового стресу.

Позивач фактично оскаржує дії апеляційного суду
Харківської області при здійсненні правосуддя при розгляді в апеляційному суді
Харківської області справи за його скаргою на дії Управління МВС України в
Харківській області. Розгляд скарги позивача розглядався в апеляційному суді
Харківської області в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів зазначає, що як вбачається з позовної
заяви, позивач в позовних вимогах просить зобов'язати надати йому документи на
які йдеться посилання в ухвалі Апеляційного суду Харківської області і які, як
він зазначає, відсутні в матеріалах справи. Тобто позивач фактично ставить
питання щодо наявності в справі доказів на які посилається суд в процесуальному
документі, що не пов'язано з управлінськими функціями суддів та працівників
суду, а безпосередньо пов'язано з здійсненням правосуддя.

Відповідно до ст. 304 ЦПК України, справа розглядається
апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої
інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Право знайомитися з матеріалами справи, знімати копії з
документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у
дослідження доказів є процесуальним правом особи, яка бере участь у справі,
передбаченим ст. 27 ЦПК України.

Перевірка правильності застосування судом апеляційної
інстанції норм процесуального права відповідно до глави 2 розділу V ЦПК України
відноситься до компетенції суду касаційної інстанції. Згідно зі ст. 338 ЦПК
України, порушення або неправильне застосування норм процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення справи, можуть бути підставами для
скасування рішення суду.

Статтями 126 та 129 Конституції України встановлено, що
судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону і вплив на
них у будь-який спосіб забороняється. Однією з основних конституційних засад
судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків встановлених законом. Згідно із зазначеними положеннями
Конституції рішення суду і відповідно до них дії або бездіяльність суддів у
питаннях здійснення правосуддя (пов'язаних із відкриттям провадження у справі,
її підготовкою та розглядом у судовому засідання) можуть бути оскаржені у
визначеному порядку до суду вищої інстанції, а не шляхом звернень до іншого
суду першої інстанції із скаргами про зобов'язання суддів до вчинення певних
процесуальних дій, що одночасно порушило б і принцип незалежності суддів, і
заборону втручатися у вирішення справи незалежним судом. Таким чином, заяви та
скарги судді при здійсненні правосуддя не підлягають розгляду в судах першої
інстанції, оскільки помилки, інші процесуальні порушення, допущені при
здійсненні правосуддя, усуваються в іншому судовому порядку.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 8 від 13 червня 2007 р. «Про незалежність судової влади», відповідно
до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання
на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в
апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому
порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій
вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових
рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у
будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та
вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не
допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким
предметом.

Також, колегія суддів зазначає, що в позові міститься
вимога про надання правової оцінки листам отриманих заявником від суду. Але
відповідно до ст. 17 КАС України, адміністративний суд вирішує спір, а не дає
правову оцінку листам. Вимога про надання правової оцінки листам не є вирішенням
спору.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правомірно
прийшов до висновку, що відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України,
необхідно відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки
зазначену заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції правомірно прийшов до
висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду, не впливають на правомірність висновків суду
першої інстанції.

Враховуючи наведене, підстави для скасування рішення суду
першої інстанції відсутні.

До апеляційного суду позивачем надане клопотання про
розгляд питання щодо повернення зайво сплаченого державного мита в сумі 17 грн.

Колегія суддів, розглянувши зазначене питання, приходить
до висновку, що клопотання про повернення
зайво сплаченого державного мита підлягає задоволенню.

Колегія суддів, зазначає, що відповідно до Декрету
Кабінету Міністрів України «Про державне мито» при апеляційному оскаржені ухвал
суду першої інстанції мито не стягується.

За таких обставин зайве сплачено мито в сумі 17 грн.
підлягає поверненню ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 28 листопада 2007 року по справі № 2а-4455/07 залишити без змін.

Головному Управлінню Державного казначейства
України в Харківській області повернути ОСОБА_1 зайво сплачений судовий збір у
розмірі 17 грн., сплачений 19.12.2007 року через Харківське обласне управління
Ощадбанка ТВБВ 326, платіж № 93.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Повний текст виготовлено та підписано 11
березня 2008 року

Головуючий
Мельнікова Л.В.

Судді
Григоров А.М.

Сіренко О.І.