Справа № 22а-84/2007
Суддя: Сидоренко І.П.
Дата ухвалення: 2007-03-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
березня 2007 року м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого судді - Сидоренко І.П.

суддів - Каранфілової В.М.,
Фальчука В.П.

при
секретарі - Пугачової Н.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці на постанову
Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2006року по
справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Одеської митниці про обов'язок оформити транспортний засіб,

встановила:

23.12.2005р. позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду із адміністративним позовом до відповідача, посилаючись
на те, що їй на праві власності з 1999 року належить автомобіль
„Ніссан-Е", 1993року випуску, яким вона користувалася на території
Одеської області протягом 6 років, у зв'язку з переїздом на постійне місце
проживання в Україну. 07.10.2005р. вона виїхала в Брянську область РФ для зняття
зазначеного автомобіля з обліку і 10.10.2005р. Чернігівська митниця дозволила
їй ввезення автомобіля на митну територію України та направила цей автомобіль
для реєстрації в Одеську митницю, де позивачці було відмовлено у реєстрації
автомобіля. На підставі наведеного, позивачка вважала незаконною відмову відповідача
та просила суд зобов'язати Одеську митницю провести мите оформлення
транспортного засобу „Ніссан-Е", що належить їй на праві власності
(а.с.1).

Постановою суду від 24.10.2006р. адміністративний позов ОСОБА_1задоволений.
Суд зобов'язав Одеську митницю оформити реєстрацію автомашини „Ніссан-Е" з
реєстраційним номером НОМЕР_1 регіон 32, 1993роу випуску, який належить
ОСОБА_1. на підставі свідоцтва про реєстрацію серія НОМЕР_3 (а.с.78-79).

В апеляційній скарзі Одеської митниці ставиться питання про скасування
постанови суду та ухвалення нового судового рішення про відмову у позові, при
цьому апелянт посилається на те, що судом неправильно застосовано норми
матеріального та процесуального права (а.с.91-94).

У судовому засіданні апеляційної інстанції справа розглянута за відсутністю
представника Одеської митниці, який належним чином сповіщений про слухання
справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, позивачку та її представника,
перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає
за необхідне скаргу відхилити, а постанову суду першої інстанції залишити без
змін з наступних підстав.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої

Справа №
22а-84/07

2

інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що позивачка володіє автомобілем на праві власності понад

7 років і протягом 6 років машина
експлуатувалася на території Одеської області, а в

Брянську область РФ позивачка
виїжджала тільки на 3 дні для зняття автомобіля з обліку,

де отримала посвідку на постійне проживання на території України.

Колегія погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають
обставинам справи, зібраним доказам, яким суд дав належну оцінку.

Судом першої інстанції встановлено, що автомобіль марки „Ніссан-Е", 1993року
випуску, належить позивачці з 1999року на підставі свідоцтва про реєстрацію
НОМЕР_2 (а.с. 11).

07.10.2005р. позивачка виїхала в Брянську область РФ для зняття
зазначеного автомобіля з обліку і через 3 дні знов перетнула кордон.

10.10.2005р. Чернігівська митниця дозволила позивачці ввезення автомобіля
на митну територію України, зробивши у митній декларації на ввезення
транспортного засобу за № 10205/5/360 службову відмітку: „Пропущено на підставі
листа комітету ВР України від 19.09.2005р. № 06-10/10-956". Крім того,
даний транспортний засіб направлено до Одеської митниці для реєстрації
(а.с.13).

12.10.2005р. ОСОБА_1
звернулась до Одеської митниці для митного оформлення транспортного засобу
„Ніссан-Е", 1993року, при переселенні в Україну на постійне місце
проживання.

04.11.2005року листом Одеської митниці за № 19/28-95/6204 позивачці було
відмовлено у митному оформленні її автомобіля, у зв'язку з тим, що згідно ст.1
Закону України за № 2739-IV
від 06.07.2005р., забороняється ввезення на митну територію України для
постійного користування автомобілів, які на момент ввезення виготовлені та/або
експлуатувалися більш ніж 8 років (а.с.10).

Відповідно до вищезазначеного листа комітету Верховної
Ради України Закон України „Про деякі питання ввезення на митну територію
України транспортних засобів" від 06.07.2005р. має застосовуватися з
урахуванням інших законодавчих норм, і в першу чергу Закону України за № 2681-Ш
від 13.09.2001р. та постанови КМУ за № 341 від 31.05.94р.

Так, згідно Закону України „Про порядок ввезення (пересилання) в Україну,
митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних
засобів, що ввозяться на митну територію України" від 13.09.2001р.
встановлено спеціальний особливий режим ввезення транспортних засобів без сплати
податків та з вимогою про те, що такий громадянин є власником транспортного
засобу не менше року та перебуває на обліку в країні постійного місця
попереднього проживання не менше року. Законом визначено, що кожен повнолітній
громадянин, що повертається на постійне місце проживання в Україну, може ввезти
в такому режимі тільки один транспортний засіб, а також з метою обмеження
можливостей перепродажу встановлено спеціальний режим реєстрації цих
автомобілів.

Рішенням КСУ від 09.02.1999року у справі № 1-7/99
встановлено, що закони мають

зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом'якшують або
відміняють відповідальність

осіб.

Крім того, суд першої інстанції врахував, що через місяць після перетину
позивачкою на автомобілі кордону був прийнятий Закон України „Про внесення змін
до Закону України "Про деякі питання ввезення на митну територію України
транспортних засобів" згідно якому дозволено ввозити на митну територію
України автомашини старше

8 років при переселенні громадян на ПМЖ до
України.

Як вбачається з
матеріалів справи, 05.12.2005р. позивачці була видана посвідка на постійне
проживання серії ОЖД № 3022/05 (а.с.68).

3

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд 1
інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і
закон, який їх регулює.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч.1 п.1 ст.198, ст.ст.200, 205, 206 КАС України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Одеської митниці - відхилити.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 жовтня
2006року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці про обов'язок оформити транспортний
засіб - залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак, може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного Суду України протягом
одного місяця з дня набрання нею законної сили.