Справа № К-3796/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2007-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України у складі:

головуючого: Смоковича М.І.

суддів:
Весельської Т.Ф.

Горбатюка
С.А.

Мироненка
О.В.

Чумаченко
Т.А.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну
скаргу ОСОБА_1на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 12
травня 2005 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського міського відділу управління Міністерства
внутрішніх справ України в Кіровоградській області про стягнення заборгованості по грошовим виплатам, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1. звернувся
до суду з позовом до Кіровоградського
міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в
Кіровоградській області про стягнення
заборгованості по грошовим виплатам.

Рішенням
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 жовтня 2004 року позов задоволено
частково. Стягнуто з Кіровоградського міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ
України в Кіровоградській області на
користь ОСОБА_1 995,68 грн. заборгованості за
речове забезпечення, 1601,37 грн.
матеріальної допомоги та 110
грн. одноразової допомоги.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської
області від 12 травня 2005 року рішення Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 06
жовтня 2004 року в
частині вирішення спору про стягнення заборгованості з
виплати матеріальної допомоги
скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості з виплати
матеріальної допомоги відмовлено.
В решті
позовних вимог рішення
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 жовтня
2004 року залишено без зміни.

Не погоджуючись з постановленим у справі
рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Вищого
адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на
неправильне застосування судом норм
матеріального права, просить скасувати постанову апеляційного суду і
залишити в силі рішення Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 06 жовтня
2004 року.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин
необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи
касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та
застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Пунктом
2 Указу Президента України
№ 926/26 від 04.10.1996 року «Про умови
грошового забезпечення осіб
рядового і начальницького складу та оплати праці
працівників органів внутрішніх
справ» передбачена виплата грошової
допомоги працівникам
органів внутрішніх справ в розмірі
грошового забезпечення за один
місяць на рік.

Відповідно до статті 95 Конституції України
будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове
спрямування цих видатків визначаються виключно Законом України «Про
Державний бюджет України».

Згідно
зі статтею 57 Закону України «Про державний бюджет України на
2001 рік», статтею 53 Закону
України «Про Державний бюджет
України на 2002 рік», статтею 59 Закону України
«Про Державний бюджет України на
2003 рік», статтею 78 Закону України «Про Державний бюджет України на
2004 рік» керівники бюджетних
установ і організацій (військових формувань) утримують чисельність працівників
(військовослужбовців) та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату
(грошове утримання), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи
винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового
утримання), затверджених для бюджетних установ і організацій (військових
формувань) у кошторисах доходів і видатків.

Відповідно до частини 5 статті 51 Бюджетного кодексу України розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та провадять видатки тільки в
межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами.

Судами встановлено, що позивач
працював в органах внутрішніх
справ з 2001 р. по 2004 р. за кошторисами
доходів та видатків в 2001 р.,
2002 р., 2003 р., 2004 р., затвердженими
Міністерством внутрішніх справ
України. При цьому за кошторисами по
Кіровоградському міському відділу
управління внутрішніх справ України в Кіровоградській області виплата матеріальної
допомоги не передбачалась.

Виходячи
з наведеного, колегія суддів
погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, який частково скасовуючи
рішення суду першої інстанції, виходив з того, що матеріальна
допомога сплачується лише
в межах коштів, затверджених
у кошторисах для бюджетних
установ.

Доводи касаційної скарги не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи процесуального права, які зазначені у статтях
225-229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскаржуване судове рішення ухвалене з
додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його
зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1залишити без
задоволення.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської
області від 12 травня 2005 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського
міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в
Кіровоградській області про стягнення
заборгованості по грошовим виплатам - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає, крім як у порядку та з підстав, передбачених
статтями 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)

З
оригіналом згідно:
відповідальний секретар