Справа № К-31399/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2008 року м. Київ
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
суддів : Бутенка В.І.(доповідач),
провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Херсонській області про перерахунок пенсії, -
в с т а н о в и л а :
У грудні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду
із вказаною позовною заявою, в якій просив визнати неправомірними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області
(далі - УМВС України в Херсонській області) щодо перерахунку розміру його
пенсії та зобов'язати відповідача перерахувати йому пенсію з 01.01.2005р.
відповідно до положень Закону України "Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", включивши в
розрахунок грошового забезпечення для обчислення пенсії щомісячну доплату від
суми належної пенсії в розмірі 50 відсотків.
При цьому позивач посилався на те, що він
27.09.2005р. звернувся до відповідача із скаргою на неправильний перерахунок
пенсії, однак останній своїм листом за № С-12 відмовив йому в цьому, в зв'язку
з чим вважав, що такі дії відповідача порушують його особисті права і свободи.
Суворовського районного суду м. Херсона від 05 травня 2006 року, залишеною без
змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 07 вересня 2006 року, у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
В касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказані
судові рішення та ухвалити нове судове
рішення, яким задовольнити його позов.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, а
суд апеляційної інстанції обґрунтовано погодився
з тим, що при звільненні зі служби ОСОБА_1 призначена
пенсія у відповідності з правилами Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб".

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем при проведенні
перерахунку розміру пенсії позивача враховані всі додаткові види забезпечення в
розмірах, встановлених діючим законодавством, в тому числі й ті, які під час
проходження служби не отримувались, а
саме: щомісячна надбавка в розмірі 100% грошового забезпечення, встановлена
Указом Президента України від 04.10.1996р. N 926/96 (в редакції Указу
Президента України від 31.08.2001 р. N 771/2001,) щомісячна надбавка за
безперервну службу в органах внутрішніх справ у розмірі 70% грошового
забезпечення, встановлена Указом Президента України від 24 квітня 2003 року N
370/2003, щомісячна надбавка за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний
ризик та виконання особливо важливих завдань в розмірі 50 відсотків окладів
грошового забезпечення відповідно до Указу Президента України від 04.10.1996р.
N 926/96 (в редакції Указу Президента України від 16.06.99 р. N 650/99,)
щомісячна премія в розмірі 33,3 % згідно п.б ст.3 Указу Президента України від
04.10.1996р. N 926/96.

Згідно ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб"., пенсії особам, які мають право на неї за цим
законом, та членам їх сімей, обчислюються з грошового забезпечення з
урахуванням відповідного окладу за посадою, спеціального звання, процентної
надбавки за вислугу років, надбавки за вчене звання й вчену ступінь, кваліфікацію
і умови служби в порядку й розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17
липня 1992 року № 393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та
виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
членам їх сімей” встановлено, що пенсії обчислюються з таких видів грошового
забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;
окладу за військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу
років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки
за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби). Розмір
додаткових видів грошового забезпечення визначається (за вибором тих, хто
звернувся за пенсією) за 24 останні календарні місяці служби підряд перед
зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців служби підряд
протягом усієї служби перед зверненням за пенсією незалежно від наявних перерв
у службі.

Таким чином, зазначеними нормами права визначено, що
грошове забезпечення військовослужбовців та прирівняних до них осіб складається
із основних видів (окладу за штатною посадою, окладу за військове або
спеціальне-звання та процентної надбавки за вислугу років) і додаткових, що
надаються щомісяця (надбавки за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію
та умови служби).

При призначенні пенсії основні види грошового
забезпечення враховуються в установленому розмірі за останньою штатною посадою,
займаною перед звільненням, а додаткові види грошового забезпечення -
середньомісячної їх суми за 24 або 60 календарних місяців.

Відповідно ж до абзацу 3 п."а" ст.3 Указу Президента України від
04.10.1996р. N 926/96 керівникам внутрішніх справ надано право у межах
асигнувань, що виділяються на утримання цих органів установлювати особам
рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають право на
пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їхньою згодою та
в інтересах справи на службі, - щомісячну доплату в розмірі від 25 до 50
відсотків суми пенсії, яка б могла бути їм нарахована.

Між тим, вказана надбавка позивачу не встановлювалась і він її під час
проходження служби не отримував, в зв'язку з чим судами зроблено обґрунтований
висновок про те, що підстав для врахування цієї надбавки ОСОБА_1 не вбачається.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у
задоволенні позову, з чим правильно погодився і суд апеляційної інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги
зроблених судами висновків не спростовують і при ухваленні оскаржуваних судових
рішень порушень норм матеріального та процесуального права ними допущено не
було.

За правилами ч.3 ст. 2201, ч.1 ст.224 КАС України, якщо відсутні
підстави для скасування судових рішень, то суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 221,
223, 224, 230 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову
Суворовського районного суду м. Херсона від 05 травня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Херсонської області від 07 вересня 2006 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду касаційної інстанції може
бути оскаржено до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :