Справа № К-22681/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака
В.І.

суддів Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього
А.Ф.

Заїки
М.М.

при
секретарі Полинько Д. М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
апеляційного суду Чернігівської області від 14 червня 2006 року у справі за
його позовом до військової частини А 4245 про стягнення недоплаченого грошового
забезпечення, -

в с т а н о в и л а:

У
квітні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до військової частини А
4245 про стягнення недоплаченого грошового забезпечення.

Постановою
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 травня 2006 року позов
задоволено. Постановою апеляційного суду Чернігівської області від 14 червня
2006 року скасовано постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської
області від 04 травня 2006 року та ухвалено нову, якою відмовлено в задоволенні
позову.

На зазначене судове рішення надійшла
касаційна скарга ОСОБА_1, в якій ставиться питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права, та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та перевіривши
судові рішення у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду
апеляційної інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи
касаційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав, які передбачені
статтями 225-229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи
скасування судового рішення.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої
інстанції, правильно зазначив, що згідно пункту 1 Указу Президента України від
05 травня 2003 року №389 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил
України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління державної охорони України за
безперервну службу» Міністру оборони України надано право встановлювати
військовослужбовцям щомісячні надбавки за безперервну військову службу в
Збройних Силах України у відсотках до грошового забезпечення, які мають високі
результати у службовій діяльності, залежно від стажу служби в таких розмірах:
понад 5 років - до 10; понад 10 років - до 30; понад 15 років - до 50; понад 20
років до 70; понад 25 років - до 09 відсотків.

ОСОБА_1 проходив військову службу до 30 листопада 2005
року і на момент звільнення його вислуга років у календарному обчисленні
складала понад 20 років.

Указом Президента не встановлено точний фіксований розмір
надбавки, про що свідчить приписка «до», вона не є обов'язковою для виплати, а
конкретний розмір виплат встановлює Міністр оборони України, виходячи з із
наявності коштів та фінансування.

За таких обставин постанова апеляційного суду є законною
і обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
залишити без задоволення, а постанову
апеляційного суду Чернігівської області від 14 червня 2006 року у справі за
його позовом до військової частини А 4245 про стягнення недоплаченого грошового
забезпечення - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній

М.М. Заїка