Справа № 22-а-1764/2007
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2007-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
в першій інстанції Пушкарчук В.П. Справа № 22-а-1764/07
Луцкий міськрайонний суд
Волинської області Рядок статзвіту 38
Справа
№ 2-а-328/07
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 листопада
2007 року колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Носа
С.П.

суддів
Любашевського
В.П.

Яворського
І.О.

при
секретарі Поворознику
Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові
адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської області від 23 квітня 2007 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної медико-соціальної
експертної комісії про визнання протиправним рішення, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 23 квітня 2007 відмовлено в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до Волинської обласної МСЕК про визнання
неправомірним рішення Волинської обласної МСЕК від 28.03.2006 року про відмову
у визнанні інвалідом та про призначення провденення незалежної медичної
експертизи.

Постанову оскаржив позивач. Вважає, що
постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову, зобов'язати Волинську обласну МСЕК відповідно
до медичних висновків Нововолинської міської центральної лікарні,
лікарсько-консультативних заключень Волинської обласної клінічної лікарні та
Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом МОЗ України
від 07.04.2004 року № 183, визнати його інвалідом з дитинства - однієї з груп,
покликаючись на обставини, викладені в апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, перевіривши матеріали справи, розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивач при народженні (1965 рік) отримав травму лівого
плечового суглобу. В квітні 1993 року відповідно до висновку МСЕК визнаний
інвалідом третьої групи з дитинства. В 1994 році інвалідність була знята і на
даний час не встановлена.

Відповідно
висновку Волинської обласної МСЕК від 28.03.2006 року відмовлено у визнанні
позивача інвалідом.

Позивач
вважає дану відмову неправомірно, оскільки оскаржуваний висновок відповідача
суперечить заключенням лікарів Поліклінічного відділення Волинської обласної
клінічної лікарні, Нововолинської центральної міської лікарні та Українського
науково-дослідного інституту медико-соціальних проблем інвалідності. Також суд
відмовив у задоволенні клопотання позивача про витребування медичної картки
останнього з Українського науково-дослідного інституту медико-соціальних
проблем інвалідності, де позивач перебував на консультативному обстеженні.

Оскільки є
розбіжності у висновках і заключеннях відповідача та інших медичних установ, де
позивач проходив обстеження (Поліклінічне відділення Волинської обласної
клінічної лікарні, Нововолинська центральна міська лікарня, Український
науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності) і дані
обставини не досліджені судом першої інстанції в повному обсязі, колегія суддів
вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати і направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Судова колегія також окремо обумовлює ту обставину, що судом першої
інстанції до розгляду справи не було залучено Поліклінічне
відділення Волинської обласної клінічної лікарні, Нововолинську центральну
міську лікарню та Український науково-дослідний інститут медико-соціальних
проблем інвалідності хоча вирішення спору без їх участі, на думку колегії
суддів, порушуватиме їх права та обов'язки, а також свідчить про неповноту
судового розгляду спору.

Відповідно до ч.
7 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності
закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює
подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону, суд
виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Відповідно до
вимог п. 4 ч. 1 ст. 311 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду
підлягає скасуванню з направленням на новий розгляд якщо суд вирішив питання
про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку, що постанову суду
першої інстанції слід скасувати, а справу направити на новий розгляд із
залученням Поліклінічного відділення Волинської обласної клінічної лікарні,
Нововолинської центральної міської лікарні та Українського науково-дослідного
інституту медико-соціальних проблем інвалідності відповідно до ст. 204 КАС України
з підстав вимог п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.
196, 204, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 23 квітня 2007 року у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Волинської обласної медико-соціальної експертної комісії про
визнання протиправним рішення скасувати і направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий С.П.
Нос

Судді В.П.
Любашевський

І.О.
Яворський