Справа № 22-а-572/2008
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2008-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
Справа
№3/127
Головуючий 1 інстанції: Бунякіна Г.І.
Доповідач: Філатов Ю.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня
2008 р.
Справа № 22-а-572/2008

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Філатов Ю.М., судді
Водолажська Н.С., Шевцова Н.В..

при секретарі Житєньова Н.М.

за участю представників:

позивача -ОСОБА_2

відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
приміщенні Харківського апеляційного
адміністративного суду апеляційну скаргу відповідача, Кременчуцької МДПІ, на
постанову господарського суду Полтавської області від 22.08.2007р. по справі
№3/127

за позовом СПД ФО ОСОБА_1

до Кременчуцької МДПІ

про визнання нечинними податкових повідомлень
- рішень

ВСТАНОВИЛА:

Позивач,
СПД ФО ОСОБА_1, звернулась до суду з адміністративним позовом про визнання
нечинними податкових повідомлень-рішень КОДПІ: (1) від 19.03.2007р. №/0/292, за яким позивачу визначено
загальну суму податкових зобов'язань з податку з доходів фізичних осіб, що є
суб'єктами підприємницької діяльності, в 148 909,22 грн. , в т.ч. за основним
платежем - 148 909, 22 грн., (2) від 31.05.2007р. №/1/634, за яким
позивачу визначено загальну суму податкових зобов'язань з податку з доходів
фізичних осіб, що є суб'єктами підприємницької діяльності, в 148 909,22 грн. ,
в т.ч. за основним платежем - 148 909, 22 грн., та (3) №/1/633, за
яким позивачу визначено загальну суму податкових зобов'язань з податку з доходів
фізичних осіб, що є суб'єктами підприємницької діяльності, в 37 151,82 грн., в
т.ч. за основним платежем - 37 151, 82 грн.

Постановою
господарського суду Полтавської області від 22.08.2007р. по справі №3/127
вимоги позивача задоволені. Визнані нечинними податкові повідомлення-рішення
Кременчуцької ОДПІ від 19.03.2007р. №/0/292, за яким суб'єкту
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1, с. Садки Кременчуцького
району Полтавської області визначено загальну суму податкових зобов'язань з податку
з доходів фізичних осіб, що є суб'єктами підприємницької діяльності, в 148
909,22 грн. , в т.ч. за основним платежем - 148 909, 22 грн., від 31.05.2007р.
№/1/634, за яким суб'єкту підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_1, с. Садки Кременчуцького району Полтавської області визначено загальну
суму податкових зобов'язань з податку з доходів фізичних осіб, що є суб'єктами
підприємницької діяльності, в 148 909,22 грн. , в т.ч. за основним платежем -
148 909, 22 грн., №/1/633, за яким суб'єкту підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1, с. Садки Кременчуцького району Полтавської
області визначено загальну суму податкових зобов'язань з податку з доходів
фізичних осіб, що є суб'єктами підприємницької діяльності, в 37 151,82 грн., в
т.ч. за основним платежем -37 151,82 грн.

Не
погоджуючись з постановою господарського суду Полтавської області від
22.08.2007р. по справі №3/127 відповідач, Кременчуцька МДПІ, подав апеляційну
скаргу, просить її скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити, вважає,
що судом першої інстанції порушені норми матеріального права.

Позивач
вважає, що постанова господарського суду Полтавської області від 22.08.2007р.
по справі №3/127 прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому
підстави для її скасування відсутні.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача та представників сторін колегія
суддів встановила, що працівниками відповідача - Кременчуцької ОДПІ (далі -
КОДПІ) була проведена виїзна планова перевірка з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого законодавства суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 за період з 04.03.2004р. по 30.09.2006р.

Результати
даної перевірки були відображені у акті перевірки №28/17-206/ від 13
березня 2007 року, за яким було констатовано про порушення позивачем ст. 1
Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва" №727 від 03.07.98р. (зі змінами
і доповненнями), пп. „в", „є" п. 19. 1 ст. 19 Закону України „Про
податок з доходів фізичних осіб" №889-ІУ від 22.05.2003р. (зі змінами і
доповненнями), в результаті чого занижено податок з доходів фізичних осіб за
2004 рік на суму 39 470, 92 грн., за 2005 рік на суму 63 075, 69 грн., за 2006
рік на суму 46 362, 61 грн. (див. розділ 4 „Висновок" акту перевірки та
стор. 11, таблиця №6 цього акту). При цьому податкова служба виходила з того,
що СПД ОСОБА_1 включала до обсягів виручки звітів суб'єкта малого

підприємництва-фізичної
особи - платника єдиного податку тільки суми винагороди за надання послуг
(різницю між коштами, які надійшли на її розрахунковий рахунок від підприємств
для сплати митних платежів та брокерських послуг (згідно актів виконаних

робіт) і
коштами, які були відправлені до Держмитниці для сплати митних платежів (згідно
вантажно-митних декларацій), згідно п. 5 Указу президента України від
03.07.98р. №727/98 „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва" у разі перевищення граничної межі отриманої виручки, платник єдиного податку повинен і
перейти на загальну
систему оподаткування, обліку
та звітності, починаючи
з наступного звітного періоду (кварталу), в зв'язку з досягненням граничної суми
отриманої виручки в III кварталі 2004 року (691
301, 03 грн.), в ІУ кварталі 2004 року суб'єкт господарювання ОСОБА_1 повинна
була перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності.

В акті
перевірки відповідач визначає валовий доход позивача за період з 01.10.2004р. по 30.09.2006р. в
таблиці №2 на стор. 9, посилаючись на ст. 13 Декрету КМУ „Про прибутковий
податок громадян" від 26.12.92р., яка діє в редакції п.22.10 ст. 22 ЗУ
„Про податок з доходів фізичних осіб" №889-ІУ, за яким сума цього доходу
не перевищує 500,0 тис. грн. Одночасно відповідач зазначає, що „ в зв'язку з
тим, що суб'єкт господарюванняОСОБА_1здійснює діяльність з митного оформлення
вантажів і за дорученням замовника сплачує митні збори та інші платежі до
бюджету, та не має права власності на такі кошти (вони є транзитними)",
відповідач вважає, що ці транзитні кошти
не повинні бути об'єктом оподаткування з податку з доходів фізичних осіб, але
повинні бути включені в обсяги виручки від реалізації брокерських послуг, які надає позивач.

З
урахуванням зазначеного та розцінюючи, що СПД ОСОБА_1 є платником податку з
доходів фізичних осіб, при скорегованому валовому доході, що є рівним в
сумарному виразі з обсягами виручки від реалізації брокерських послуг позивача:
(1) за період з 01.10.2004р. по 31.12.2004р. - 311616,83 грн., (2) за 2005 рік - 490 247, 59
грн., (3) за період з 01.01.2006р. по 30.09.2006р. - 361
685 грн. (дані перевірки, таблиця №2 на стор. 9 акту відповідач робить
висновок, з посиланням на ст. 7 ЗУ „Про Податок з доходів фізичних осіб",
що позивач повинен сплатити до бюджету з зазначених сум ( за мінусом витрат,
про які йдеться в розділі 3.1.2 акту) за ставкою в 13% суми недоплаченого
податку з доходів фізичних осіб за зазначені періоди, відповідно, 39 470, 92
грн., 63 075, 69 грн. та 46 362,61 грн. (стор. 11,15 акту).

За
наслідками перевірки відповідачем було
прийнято податкове повідомлення-рішення
від 19.03.2007р. №/0/292, за яким позивачу визначено суму податкових
зобов'язань з ПДФО в 148 909,22 грн. в вигляді основного платежу.

Після оскарження позивачем цього податкового повідомлення-рішення в
адміністративному порядку відповідачем були
прийнятті податкові повідомлення-рішення від 31.05.2007р.
№/1/, від 19.03.2007р. №/0/292, та податкове
повідомлення-рішення від 31.05.2007р. №002281702/1/633, за яким додатково
донараховано позивачу податок з доходів фізичних осіб в сумі основного платежу в 37 151,82 грн. В
цьому додатковому податковому повідомленні-рішенні відсилка (як підстава для
донарахування) зроблена до того ж акту перевірки №28/17-206/ від
13.03.2007р., хоча останній щодо цієї суми донарахувань даних не містить.

Колегія
суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні виходячи
з наступного.

Матеріали
справи свідчать про те, що позивач , у період, що був охоплений перевіркою,
перебував на спрощеній системі оподаткування на підставі свідоцтв платника
єдиного податку, виданого відповідачем (залучені до матеріалів справи). Видом
діяльності позивача є послуги з митного оформлення вантажів.

Відповідно
до ст. 1 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1998р. №727/98 суб'єкти малого підприємництва, які
обрали спрощену систему оподаткування та на яких розповсюджується дія цього Указу, зційснюють
підприємницьку діяльність, облік та звітність за касовим методом,
оскільки можливість застосування такої системи оподаткування безпосередньо
залежить від визначеного розміру виручки, отриманої платником єдиного податку
на розрахунковий рахунок або в касу.

За
визначенням зазначеного Указу (абз. 4 ст. 1) „виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підпри­ємницької
діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг)",
тобто не усі кошти, а лише ті з них, які надійшли СПД ОСОБА_1
безпосередньо за послуги, надані нею при митному оформленні вантажів.

При цьому
кошти, що не є оплатою послуг та які, хоча й надійшли на розрахунковий рахунок позивача, але у вигляді
цільового призначення як митні платежі (митні процедури, мито, акцизний
збір) і в подальшому фактично перераховані до Державного бюджету України за
доручення замовника таких послуг (довірителя), про що зазначено і в матеріалах перевірк, не є складовою обсягів
виручки від реалізації брокерських послуг.

Матеріали
справи свідчать про те, що позивач діяв
виключно в межах цивільно-правового правочину (угоди) доручення, не набував
права власності як на кошти митних
платежів, так і на самі вантажі, що
підлягали митному оформленню, а фактично вчиняв юридичні дії на
підставі повноважень, наданих
йому безпосереднім власником. Зазначені
обставини підтверджуються ще й
тим, що на письмову вимогу довірителя (замовника митного оформлення), повірений
(позивач) повертав залишок таких коштів або залишав їх в рахунок майбутніх
митних платежів чи залишав їх на розрахунковому рахунку без користування ними до вказівки довірителя (власника), про що
підтверджено і відповідачем в матеріалах перевірки.

Отже
позивач, дотримуючись приписів норм вище
зазначеного Указу, правомірно включала до
обсягу виручки за здійснення операцій з надання послугу лише їх
вартість, що дорівнювала розміру винагороди, передбаченому в договорі доручення
та деталізованого у рахунку, акті прийому-передачі (звіті) наданих послуг!
після фактичного закінчення митного оформлення вантажів.

Колегія
суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач довільно
трактує правову норму (ст. 1 Указу Президента України «Про спрощену систему
оподаткування обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» від
03.07.1998р. №727/98), ототожнюючи визначення „виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг)" за цим Указом
зі своїм розумінням її (виручки) як загальної суми надходжень коштів на
розрахунковий рахунок позивача, в тому числі і тих з них, які безпосередньо не
пов'язані із послугами та не включалися до їх складу.

Не була
взята до уваги відповідачем і та
обставина, що за приписами пп. 4.3.25 п. 4.3 ст. 4 Закону України „Про Податок
з доходів фізичних осіб" №889-ІУ не включається до складу загального
місячного або річного оподаткування дохід
(прибуток), одержаний самозайнятою особою від здійснення нею підприємницької діяльності або
незалежної професійної діяльності, якщо така особа обрала спеціальну (спрощену)
систему оподаткування такого доходу ( прибутку) відповідно до закону.

Позивач є
саме такою самозайнятою особою, що здійснює підприємницьку
діяльність. Тому з погляду на положення зазначених норм Закону України „Про
податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003р. №889-ІУ та ст. 6 Указу
Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності" суб'єктів малого підприємництва" від 03.07.98р. №727/98,
позивач не є платником податку з доходів фізичних осіб.

На
підставі викладеного колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення
з додержанням норм матеріального та процесуального права, керуючись ст.. ст..
160,167, 195, 196, 198, 200, 205 ,206, 209, 254 КАС України

ухвалила:

Постанову
господарського суду Сумської області від 13.09.2007р. по справі №АС - 5/342-07
залишити без змін.

Апеляційну
скаргу позивача, ВВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Суми, на постанову
господарського суду Сумської області від 13.09.2007р. по справі №АС - 5/342-07 залишити без задоволення.

Роз'яснити
сторонам, що вони мають право подати касаційну скаргу на дану ухвалу до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після виготовлення її
повного тексту.

Справу
направити до суду першої інстанції.

Повний
текст ухвали виготовлений 11.03.2008 р.

Головуючий суддя підпис Філатов Ю.М.

Судді підпис Водолажська Н.С.

підпис Шевцова Н.В.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:

Суддя
Ю.М. Філатов