Справа № 2а-40/2007
Суддя: Питель С.М.
Дата ухвалення: 2007-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№2а-40/2007р.

14 лютого 2007
року Крижопільський
районний суд Вінницької області

В складі: головуючого - судді Пителя С.М.

при секретарі Вінніченко
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Крижопіль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до
Управління праці та соціального захисту населення Крижопільської районної
державної адміністрації, Управління державного казначейства в Крижопільському
районі про стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту
населення Крижопільської районної державної адміністрації, Управління
державного казначейства в Крижопільському районі про стягнення недоплаченої
разової щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій.

Вказав, що
являється учасником бойових дій, про що їй офіційно видане відповідне
посвідчення, згідно ст.ст. 2,
13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" має право на отримання щорічно до 5 травня відповідного року разової грошової допомоги у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Незважаючи на
це, без урахування розмірів мінімальних пенсій, які встановлювались на 2004,2005 та 2006 роки,
відповідачем із посиланням на Закони України "Про Державний бюджет
України" на відповідні роки, зазначена допомога позивачеві була виплачена
за 2005 рік -250 грн. та 2006 рік-250 грн..

У зв'язку з цим
позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на
свою користь недоплачену частину разової грошової допомоги за 2004, 2005 та 2006 роки.

В судовому
засіданні встановлено, що в, 2005
та 2006 роках
щорічна разова грошова допомога позивачуОСОБА_1була виплачена, відповідно, в
сумах 250грн. та 250 грн.,
мінімальна пенсія складала в 2005,
2006 роках відповідно 332,
359 гривень. Таким чином позивачу у 2005
році - 1660 грн. (332x5), у 2006 році - 1795 грн. (359x5), однак вказані
суми були виплачені не в повному обсязі тому недоплата склала у 2005 році 1410 грн. (1660грн. - 250грн.), у 2006 році 1545 грн. (1795грн. - 250 грн.), а всього
2955грн.

В судовому
засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги і просив суд
винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача як учаснику
бойових дій -2955 гривень а
також витрати на правову допомогу в сумі 50
гривень. Разом 3005 гривень

Представник
відповідача позов не визнав і, заперечивши проти його задоволення пояснив, що
розмір щорічних виплат встановлений Законом України «Про Державний бюджет
України на 2004 рік»,
Законом України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» та Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» і,
відповідно, до цих законів виплачувалась одноразова грошова допомога позивачу,
а тому порушень із боку Управління праці та соціального захисту населення
немає. Крім того вважає, що позивач пропустив, встановлений ст.99 КАС України
строк звернення до суду.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що позивач
ОСОБА_1являється учасником бойових дій, про що компетентними органами їй видане
відповідне посвідчення, а саме серії НОМЕР_1від 25 квітня 2005
року. Цей факт представник відповідача визнав. Заперечення представника
відповідача про відсутність законних підстав та бюджетних асигнувань для
задоволення вимог позивача суд взяти не може, оскільки наведені вище мотиви,
переконливо свідчать про наявність в нього законних підстав для обґрунтування
своїх вимог, доказів про відсутність асигнувань суду не

2

надано, але й за умови наявності
таких доказів, невиконання чи неналежне виконання законів про виплати через
відсутність грошей для виплати не є підставою для виправдання дискримінуючої
недоплати одноразової грошової допомоги учасникам бойових дій.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню також на
користь позивача слід стягнути недоплачену частину разової щорічної грошової
допомоги як учаснику бойових дій, за 2004,
2005 і 2006 роки,
оскільки рішенням Конституційного Суду України N 20-рп/2004 від 1.12.2004
року у справі за Конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституцій
України (конституційності) положень статей 44, 47, 78, 80 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2004 рік"
та Конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності) положень частин другої, третьої,
четвертої статті 78 Закону
України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" (справа про зупинення дії або обмеження пільг,
компенсацій і гарантій) визнано такими, що не відповідають Конституції України
(є неконституційними), положення статті 44
Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік", якими
встановлено, що у 2004 році
виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" здійснюється у таких
розмірах: інвалідам війни І групи -
195 гривень, інвалідам війни II групи -
160 гривень, інвалідам війни III групи -
130 гривень, учасникам бойових дій -
120 гривень, особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною - 195 гривень, членам
сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і
учасників війни, визнаних за життя інвалідам - 65 гривень.

Хоча згідно ч. 2 ст. 152 Конституції
України закони, інші правові акти або окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність, а виплата одноразової грошової
допомоги учасникам бойових дій за 2004
рік згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2004 рік"
відбулась у травні 2004 року,
тобто до винесення вищевказаного рішення Конституційного Суду України, суд
вважає, що недоплачена частина зазначеної грошової допомоги підлягає стягненню
на користь позивача в зв'язку з визнанням неконституційними положень закону,
згідно яких проводилась її виплата. Аналогічним чином повинне вирішуватись і
питання щодо виплати грошової допомоги учасникам бойових дій за 2005 та 2006 роки.

Правовідносини,
що виникли, регламентуються ч. 5
ст. 12 Закону
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту".

Оскільки позивач
та відповідач звільнені від сплати судового збору, тому згідно до ст. 94 КАС України слід
компенсувати дані витрати за рахунок Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.. 70, 71, 94, 158, 161 - 164 КАС
України, ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту",

суд-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1до
Управління праці та соціального захисту населення Крижопільської районної
державної адміністрації, Управління державного казначейства в Крижопільському
районі про отримання недоплаченої разової щорічної грошової допомоги учаснику
бойових дій - задовольнити.

Стягнути з
Управління праці та соціального захисту населення Крижопільської районної
державної адміністрації недоплачену грошову допомогу за 2005 і 2006 роки на користь
ОСОБА_1в розмірі 3005 гривень.

Судові витрати в розмірі 51 гривень компенсувати за рахунок Державного бюджету
України.

На постанову
суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня її
проголошення.

Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя підпис