Справа № К-24280/06
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2007-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2007
року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України у складі :

Головуючого: судді Сіроша М.В.,

суддів: Гордійчук М.П., Гончар Л.Я.,
Кравченко О.О., Чалого С.Я.

при секретарі Капустинському
М.В.,

за участю представника відповідача Мартинюка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві
касаційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1на постанову Житомирського
апеляційного господарського суду від 23 травня 2006 року у справі за позовом
Приватного підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2006 року Приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до Державної податкової інспекції (надалі - ДПІ) у м.
Хмельницькому про визнання протиправним та скасування податкового
повідомлення-рішення від 14.11.2005 року №/1/3805 про застосування
фінансових санкцій у розмірі 840 грн.

Позов мотивований тим, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийняте з порушенням норм чинного законодавства України,
не відповідає дійсним обставинам по справі.

Постановою господарського суду Хмельницької області від
20 лютого 2006 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та
скасовано спірне повідомлення-рішення в частині застосування штрафних санкцій у
розмірі 500 грн., в решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду
від 23 травня 2006 року частково скасовано рішення суду першої інстанції і
фактично в позові відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням суду апеляційної
інстанції по справі позивач звернувся з касаційною скаргою.

У поданій касаційній скарзі Приватний
підприємець ОСОБА_1 просить скасувати зазначене судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції. При цьому
посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 220 КАС України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин
у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу.

Розглянувши
касаційну скаргу та обговоривши її доводи за матеріалами справи, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно
до ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Судами першої та апеляційної інстанцій в
ході з'ясування обставин по справі та перевірки їх доказами встановлено, що ДПІ
у м. Хмельницькому проведено перевірку гральних автоматів за адресою АДРЕСА_1,
що належать підприємцю ОСОБА_1, про що складено акт № 002615 від 23.09.2005
року.

Перевіркою встановлено: незабезпечення
підприємцем зберігання z-звітів №№207, 298 в Книзі ОРО №/2;
незабезпечення відповідності сум готівкових коштів на місці проведення
розрахунків 540,00 грн. сумі коштів, яка зазначена в РО по х-звіту 640,00 грн.,
невідповідність становить 100,00 грн.

Згідно денного звіту реєстратора
розрахункових операцій від 23.09.2005 року сума коштів складає 640,00 грн.

Позивач відмовився від підписання
матеріалів перевірки, що підтверджується відповідним актом №002615 від
23.09.2005 р.

На підставі вищезазначеного акта перевірки
ДПІ у м. Хмельницькому 14 листопада 2005 року прийнято рішення №
/1/3805 про застосування до підприємця штрафних (фінансових) санкцій
у розмірі 840,00 грн. за порушення Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг».

Відповідно до статті 3 зазначеного Закону
суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів, тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема: щоденно
друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з
продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в
книгах обліку розрахункових операцій; забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової
книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня.

Згідно ст.17 Закону, у разі невиконання
щоденного друку фіскального звітного чеку або його незберігання в книзі обліку
розрахункових операцій до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють
розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів
державної податкової служби України застосовується фінансова санкція у розмірі
двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 2 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» визначено, що місце проведення розрахунків - це місце, де
здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та
зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а
також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

Відповідно до ст. 22 вищевказаного Закону у
разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено
невідповідність.

Відповідно до вимог пункту 4.5 Порядку
реєстрації, опломбування та застосування реєстраторів розрахункових операцій за
товари (послуги) унесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків
повинні реєструватись через реєстратор розрахункових операцій з використанням
операцій "службове внесення" та "службова видача", що
означає у випадку наявності призового фонду, дана сума повинна зберігатися у
місці проведення розрахунків, а не в будь-якому іншому місці та реєструватися
через реєстратор розрахункових операцій з використанням операцій "службове
внесення", "службова видача", якщо таке внесення чи видача
не пов'язані з проведенням розрахункових операцій.

"

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства України, рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі
обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права,
що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене суд касаційної
інстанції погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відмову в
задоволенні позову, оскільки позивач порушив вимоги Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» та Порядок реєстрації, опломбування та застосування
реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги).

Судом апеляційної інстанції також вірно
застосовані норми матеріального і процесуального права до спірних
правовідносин, дана вірна правова оцінка встановленим у справі обставинам.

За вказаних обставин доводи касаційної
скарги є безпідставними і не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Приватного підприємця
ОСОБА_1залишити без задоволення, постанову Житомирського апеляційного господарського
суду від 23 травня 2006 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім із
підстав, у строки та порядку, визначених ст.ст. 237 - 239 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Судді: