Справа № 2а-1384/2007
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2007-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1384/07
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2007 р.
м. Харків

Харківський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого
- судді
Бартош Н.С.

при
секретарі судового засідання Зблоцькій
Г.П.

за
участю : позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до прокурора Київського району м. Харкова
ОСОБА_3 про визнання його діяльності
неправомірною, стягнення 32 грн. матеріальної та 1000 грн. моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до прокурора
Київського району м. Харкова ОСОБА_3, в якому просив визнати незаконними дії
прокурора Київського району м.Харкова стосовно
не надання відповіді на його скаргу про оскарження постанови про відмову
в порушенні кримінальної справи, зобов'язати відповідача дати
аргументовану відповідь на його скаргу,
притягнути прокурора Київського району м. Харкова до адміністративної відповідальності,
стягнути з відповідача на користь позивача
матеріальну шкоду в сумі 32 грн. та моральну шкоду в сумі 1000грн.

В обґрунтування позовних вимов вказав, що 26 квітня 2007 року
він направив на адресу прокурора Київського району м. Харкова скаргу відповідно
до вимог ст.99-1 КПК України на постанову слідчого прокуратури Київського
району м. Харкова про відмову в порушенні
кримінальної справи стосовно
позивача на підставі п.2 ст.6 КПК
України. Проте на час звернення до суду
з даним адміністративним позовом відповідач відповіді на скаргу не надав, чим
порушив конституційні права позивача та вимоги Закону України „Про звернення
громадян”. Для поновлення своїх прав
позивач вимушений був неодноразово
звертатись до прокуратури Київського
району м. Харкова, в зв'язку з чим йому спричинені збитки в сумі 32 грн.
Нехтуванням конституційних прав прокурором району на отримання своєчасної відповіді на скаргу, позивачу
завдано моральну шкоду в сумі 1000 грн. у вигляді почування неповноцінним
громадянином України, погіршення стану
здоров'я, страждання на головний біль, підвищення тиску.

В судовому засіданні позивач
змінював та доповнював позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному об'ємі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та
пояснила суду, що скарга позивача, датована 26 квітня 2007 року, в порядку
вимог ст.99-1 КПК України на постанову старшого помічника прокурора
Київського району м. Харкова від 27
квітня 2006 року про відмову в порушенні
кримінальної справи, надійшла до
прокуратури Київського району м. Харкова 08.05.2007р. Зазначена скарга позивача
розглянута, постанова про відмову в порушенні кримінальної справи
від 27.04.2006року за матеріалами перевірки окремої постанови судді
Дзержинського районного суду м. Харкова Лазюка С.В. визнана обґрунтованою,
підстав для її скасування не
встановлено, про що позивачеві 23.05.2007року
за вихідним номером 1-266 пр-01 направлена письмова
відповідь за підписом прокурора Київського району м. Харкова ОСОБА_3 по
вказаній у скарзі адресі простою кореспонденцією. Прокуратура району діяла в
межах повноважень, відповідно до вимог кримінально-процесуального
законодавства. Скарга позивача та відповідь на неї містяться в відмовному
матеріалі по факту зловживання службовими повноваженнями посадовими особами поліклініки УМВС в Харківській області по зверненню ОСОБА_1

Вислухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши представлені докази та матеріали справи суд
встановив наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено в ст.ст. 3, 4 Закону України „Про прокуратуру”
- повноваження прокурорів, організація, засади та
порядок діяльності прокуратури визначається Конституцією України, цим Законом,
іншими законодавчими актами. Органи прокуратури у встановленому порядку в межах
своєї компетенції вирішують питання, що випливають із загальновизнаних норм
міжнародного права, а також укладених Україною міждержавних договорів.
Діяльність органів прокуратури спрямована на всемірне утвердження верховенства
закону, зміцнення правопорядку і має своїм завданням захист від неправомірних
посягань закріплених Конституцією України незалежності республіки, суспільного
та державного ладу, політичної та економічної системи, прав національних груп і
територіальних утворень; гарантованих Конституцією, іншими законами України та
міжнародними правовими актами соціально-економічних, політичних, особистих прав
і свобод людини та громадянина; основ демократичного устрою державної влади,
правового статусу місцевих Рад, органів самоорганізації населення.

Стаття 97 КПК України передбачає, що
прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані прийняти заяви і
повідомлення про вчинені або
підготовлювані злочини. По заяві або повідомленню про злочин прокурор, слідчий,
орган дізнання або суддя зобов'язані прийняти одне з таких рішень: порушити
кримінальну справу, відмовити в порушенні кримінальної справи, направити заяву
або повідомлення за належністю.

Відповідно до ст. 99-1 КПК України
постанову слідчого і органу дізнання про відмову в порушенні кримінальної
справи може бути оскаржено відповідному
прокуророві протягом семи днів з дня одержання копії постанови.

До прокуратури Київського району м.
Харкова 23.10.2001року надійшла копія
окремої постанови Дзержинського районного суду від 27 вересня 2001 року по кримінальній справі за обвинуваченням
ОСОБА_4 за ст. 215 ч.1 КК України, в якій зазначено що працівники поліклініки
УМВС в Харківській області вчинили
умисні дії, що перешкоджали відправленню правосуддя. Ініціатором всіх
незаконних дій працівників поліклініки є ОСОБА_1 - співробітник міліції, котрий
по кримінальній справі є цивільним позивачем та батьком потерпілого. Суд
направив зазначену окрему постанову
прокурору Київського району для перевірки і прийняття рішення відповідно
до вимог ст.97 КПК України. Прокуратурою Київського району за результатами
проведеної перевірки 02 листопада 2001 року винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі п.2 ст. 6 КПК
України за відсутністю складу злочину в діях посадових осіб поліклініки.
Зазначена постанова була предметом
оскаржень, перевірок та скасувань, в
тому числі і за скаргами ОСОБА_1 27
квітня 2006 року за результатами
додаткової перевірки прокуратурою Київського району м. Харкова винесена
постанова про відмову в порушенні
кримінальної справи за матеріалами перевірки окремої постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова
про вчинення злочину посадовими особами поліклініки УМВС України Харківській
області та ОСОБА_1 Копія цієї постанови направлена ОСОБА_1 27.04.2006р. за №
1-266-пр/07. Зазначена постанова неодноразово оскаржувалась ОСОБА_1 в різні
інстанції. Позивач наполягав на скасуванні постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи на
підставі п.2 ст. 6 КПК України стосовно нього та вважає за потрібне винести
постанову про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно нього на
підставі п.1 ст.6 КПК України та надати йому копію такої постанови. З цього
приводу відповіді ОСОБА_1 прокуратурою району надані 29.06.2006р.,
10.11.2006р., 11.12.2006р., 30.01.2007р.

08 травня 2007 року до прокуратури
Київського району м. Харкова надійшла заява позивача в порядку вимог ст. 99-1 КПК України, датована 26 квітня
2007, року про оскарження постанови прокуратури Київського району м.
Харкова про відмову в порушенні
кримінальної справи від 27 квітня 2006року з вимогою винести постанову про відмову в
порушенні кримінальної справи на
підставі п.2 ст. 6 КПК України.

Прокурором Київського району м.
Харкова ОСОБА_3 за вихідним номером
1-266-пр-01 23 травня 2007 року
надана позивачу письмова
відповідь, де зазначено, що його
заява стосовно перегляду постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 27 квітня 2006
року стосовно посадових осіб поліклініки
УМВС України в Харківській області та стосовно нього розглянута. Зазначено, що
оскаржена ним постанова винесена прокуратурою району обґрунтовано та підстав
для її скасування не вбачається.

В судовому засіданні оглянуті
відмовний матеріал № 1-266 пр/2001 по
факту зловживання службовими повноваженнями посадовими особами поліклініки УМВС в Харківській області по зверненню ОСОБА_1
на 184 аркушах, де на аркуші № 184
міститься копія відповіді позивачу за його заяву про перегляд постанови про
відмову в порушенні кримінальної справи
від 27 квітня 2006р. за підписом прокурора Київського району м.Харкова ОСОБА_3 датована 23 травня 2007р. за № 1-266
пр/01, а також Книга обліку
кореспонденції, яка відправлена поштою прокуратурою Київського району
м.Харкова, з написами: «почата 09.01.2007 закінчена 24.05.2007», де на аркуші з позначкою «22.05 - 23.05» в
дев'ятій строчці значиться запис: «Х-в 1-266 пр /01 ОСОБА_1»

Посилання позивача на невідповідність Книги обліку
кореспонденції, яка відправлена поштою, прокуратури Київського району м.
Харкова вимогам діючого законодавства стосовно того, що вона не прошнурована та
не пронумерована, спростовується наданою
представником відповідача в судовому засіданні копією витягу з Інструкції з
діловодства в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального
прокурора України № 90 від 28 грудня 2002року, відповідно до пунктів 7.5, 11.1.8
якої рекомендованими листами або бандеролями надсилаються
організаційно-розпорядчі та інші документи за підписом керівництва прокуратури,
витяги із наказів з особового складу, штатні розклади, фінансові та
процесуальні документи, кримінальні справи, наглядові провадження, матеріали
перевірок, листи з додатками, кореспонденція, що адресується за кордон. Решта
документів враховується в поштових реєстрах або книгах, де вказується номер
листування та дата відправлення. Нумерації підлягають аркуші: всіх справ
постійного зберігання, справ які містять
документи з грифом „ДСК”, особових, слідчих справ, тощо; наглядових проваджень,
що передаються на державне зберігання; наглядових проваджень, що заведені за
кримінальними справами.

Таким чином, судом встановлено, що
письмова відповідь позивачу на його заяву про оскарження постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, датовану 26 квітня 2007
року, за підписом прокурора
Київського району м. Харкова
ОСОБА_3 направлена 23 травня 2007
року за вихідним номером 1-266 пр/01 на адресу, вказану позивачем в заяві.

Прокурор Київського району м.
Харкова ОСОБА_3 діяв відповідно до вимог ст.100 КПК України, оскільки заява
позивача подана до прокуратури відповідно до вимог ст. 99-1КПК України.

Перевірка законності та
аргументованості зазначеної відповіді відноситься до компетенції
кримінально-процесуального законодавства, а тому відповідно до вимог ч.2 ст.17 КАС України
компетенція адміністративних судів на
публічно-правові справи такої категорії не поширюється.

Відповідно до зазначеної
процесуальної норми компетенція адміністративних судів не поширюється на
публічно-правові справи, що належить вирішувати в порядку кримінального судочинства та про накладення
адміністративних стягнень.

З урахуванням викладеного позовні
вимоги стосовно притягнення прокурора Київського району м. Харкова ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності не підлягають задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 вважає за необхідне
стягнути на його користь витрати, пов'язані
з приїздами про прокуратури району,
та моральної шкоди, оскільки
несвоєчасне вирішення його заяви щодо скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи принизило його та завдало
моральної шкоди.

При цьому суд не знаходить підстав
для задоволення цих вимог. Судом не встановлено, що 33 грн. позивач витратив по
вині працівників прокуратури району. Судом також не встановлено, що діями
прокурора Київського району м. Харкова завдано позивачу моральні страждання, стрес, підірвано здоров`я, спричинено зміни в життєвих стосунках.

Судом не встановлено порушень
прокурором Київського району м. Харкова ОСОБА_3 вимог Закону України „Про
звернення громадян” при розгляді заяви
позивача від 26 квітня 2007 року, оскільки відповідно до вимог ст.12 Закону
України „Про звернення громадян” дія цього Закону не поширюється на порядок
розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінально-процесуальним
законодавством.

З урахуванням викладеного, суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України „Про прокуратуру”, ст.
94 - 99-1 КПК України, ст. ст. 8-14, 71,
160-164, 167, 186, КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складання
у повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови виготовлений
26 грудня 2007 року.

Суддя
Н.С. Бартош