Справа № 22-а-2572/2007
Суддя: Ємельянова В.І.
Дата ухвалення: 2007-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Володарського, 46 (1 корпус)
Справа
22-а-2572/07 Категорія - 39
інстанції - Соболєв В.А. Доповідач - Ємельянова В.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

28.11.2007
року

м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду в складі :

Головуючого - судді
Ємельянової В.І.

Суддів
Шевцової Н.В.

Філатова Ю.М.

За участю секретаря
Волошиної Я.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги Державної
судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного
казначейства України на постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 02 липня 2007 року
по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Територіального управління Державної судової адміністрації у
Полтавській області, Державної судової адміністрації України, Головного
управління Державного казначейства України при Міністерстві фінансів України,
Головного управління Державного казначейства України в Полтавській області,
Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України про стягнення
заборгованості по заробітній платі, матеріальній допомозі на оздоровлення,
грошової компенсації за неотримане службове обмундирування, безпідставно
утриманої суми податку з доходів фізичних осіб-суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_3. звернулись до суду з
адміністративним позовом до ДСА України, Міністерства фінансів України, Міністерства
юстиції України, Головного управління ДКУ при Міністерстві фінансів
України, ТУ ДСА у Полтавській області,
Головного управління ДКУ в Полтавській області, в якому після уточнення позовних вимог просили:

1) стягнути з Міністерства фінансів України
заборгованість по заробітній платі, матеріальній допомозі на оздоровлення, на
користь:

- ОСОБА_1 - 51 430 грн. 70 коп.;

- ОСОБА_2
- 29 124 грн. 77 коп.;

- ОСОБА_5
- 30 112 грн. 25 коп.;

- ОСОБА_4
- 29 800 грн. 25 коп.;

- ОСОБА_3
- 30 923 грн. 66 коп.

2) стягнути з Міністерства фінансів України грошову
компенсацію за невикористане службове обмундирування на користь:

- ОСОБА_1 - 47 810 грн.;

- ОСОБА_2
- 34 270 грн.;

- ОСОБА_5
- 38 900 грн.;

- ОСОБА_4
- 32 600 грн.;

- ОСОБА_3
- 15 450 грн.

3) стягнути з Державної судової адміністрації України
грошову компенсацію сум податку з доходів фізичних осіб, справленого з
заробітної плати позивачів, зобов'язати Державне казначейство України при
Міністерстві фінансів України провести зазначені видатки на користь:

- ОСОБА_1 - 18 968 грн. 06 коп.;

- ОСОБА_2
- 14 588 грн. 81 коп.;

- ОСОБА_5
- 13 957 грн. 89 коп.;

- ОСОБА_4
- 14 908 грн. 47 коп.;

- ОСОБА_3
- 13 654 грн. 13 коп.

4) постанову суду в частині стягнення заробітної плати за
один місяць на користь:

- ОСОБА_1 в
сумі 3 402 грн. 30 коп.,

- ОСОБА_4 в
сумі 4 257 грн..,

- ОСОБА_2 в сумі 4 160 грн. 67 коп.,

- ОСОБА_5 в сумі 4 301 грн. 75 коп.,

-
ОСОБА_3 в сумі 4 417 грн.,

допустити до негайного виконання.

Позивачі в обґрунтування позовних вимог вказали, що
займають посади суддів Кременчуцького районного суду Полтавської області і
згідно з законодавством держава забезпечує фінансування та належні умови для
функціонування суддів та діяльності судів. На думку позивачів не було виконано
зазначені приписи законодавства, чим було порушено права позивачів.

Відповідач - Державна судова адміністрація України проти
позову заперечувала та зазначила, що матеріально
- технічне забезпечення судів на підставі ст. 19 Закону України «Про судоустрій України» від 07.02.2002 року
покладається на Державну судову адміністрацію України. Відповідно до ст. 120 зазначеного Закону, Державна
судова адміністрація України здійснює
функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо
фінансового забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції. Відносно
особисто суддів ніякого рішення фінансового чи матеріального характеру ДСА
України не приймає.

Відповідач - Міністерство фінансів України проти позову
заперечувало та надало відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що будь-яких
порушень прав позивачів з боку Міністерства не було.

Міністерство фінансів України вважає, що звернення
позивачів з вимогами саме до цього Міністерства не відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки Міністерство фінансів України у правовідносинах з
позивачами не знаходилось і не знаходиться.

Відповідач - Головне управління Державного казначейства
України у Полтавській області проти позову заперечувало. В обґрунтування своєї
позиції зазначило, що при виконанні бюджету за видатками, Головне управління
ДКУ у Полтавській області здійснює розрахунково-касове обслуговування
розпорядників коштів Державного бюджету.

Головне управління ДКУ у Полтавській області здійснює
перерахування коштів з рахунку відповідного розпорядника бюджетних коштів за
його дорученням.

Головне управління ДКУ у Полтавській області є окремою
юридичною особою та ніяких порушень відносно позивачів не допускало.

Інші відповідачі заперечень на позовну заяву до суду не
надали.

Постановою Автозаводського районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 02.07.2007 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з Міністерства Фінансів України в особі
Головного управління Державного казначейства України заборгованість по
заробітній платі, довічного грошового утримання, матеріальній допомозі на
оздоровлення, на користь позивачів:

- ОСОБА_1 - 51 430 грн. 70 коп.;

- ОСОБА_2 - 29
124 грн. 77 коп.;

- ОСОБА_5 - 30
112 грн. 25 коп.;

- ОСОБА_4 в сумі
29 800 грн. 25 коп.;

- ОСОБА_3 в сумі
30 923 грн. 66 коп.;

Стягнуто з Міністерства Фінансів України в особі
Головного управління Державного казначейства України грошову компенсацію за
невикористане службове обмундирування на користь позивачів:

- ОСОБА_1 -
47 810 грн.;

- ОСОБА_2
- 34 270 грн.;

- ОСОБА_4 - 32
600 грн.;

- ОСОБА_5 - 38
900 грн.;

- ОСОБА_3 - 15
450 грн.

Стягнуто грошову компенсацію сум податку з доходів
фізичних осіб, справленого з заробітної
плати суддів Кременчуцького районного суду Полтавської області з Державної
судової адміністрації України та зобов'язано Державне казначейство
України при Міністерстві фінансів України провести видатки з державного бюджету
на користь:

- ОСОБА_1 - 18 968 грн. 06 коп.;

- ОСОБА_2-14 588
грн. 81 коп.;

- ОСОБА_4 - 14
908 грн. 47 коп.;

- ОСОБА_5 -13
957 грн. 89 коп.;

- ОСОБА_3 - 13 654
грн. 13 коп.

В задоволенні позову до Міністерства юстиції України,
територіального управління Державної
судової адміністрації України в Полтавській області, головного управління
Державного казначейства України в Полтавській області - відмовлено.

Постанову суду в частині стягнення заробітної плати за
один місяць на користь:

- ОСОБА_1 в сумі 3 402 грн. 30 коп.;

- ОСОБА_4
в сумі 4 257 грн..;

- ОСОБА_2 в сумі 4 160 грн. 67 коп.;

- ОСОБА_5 в сумі 4 301 грн. 75 коп.;

- ОСОБА_3 в сумі 4 417 грн.,

допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі Державна судова адміністрація
України просить скасувати постанову Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 02.07.2007 року та постановити нове рішення,
яким відмовити в задоволені позову.

В апеляційній скарзі Міністерство фінансів України
просить скасувати постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 02.07.2007 року та постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволені позову.

В апеляційній скарзі Державне казначейство України
просить скасувати постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 02.07.2007 року та постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволені позову.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи апеляційних скарг, доводи, викладені в запереченні на апеляційні скарги,
приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню,
а постанова суду першої інстанції скасуванню з постановленням нового рішення в
частині пред'явлення позову до Державної судової адміністрації України,
Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України, Головного
управління Державного казначейства України при Міністерстві фінансів
України, яким в позові необхідно
відмовити, а справу в частині пред'явлення позовних вимог до Територіального
управління державної судової адміністрації в Полтавській області, Головного
управління Державного казначейства України в Полтавській області направити на
новий судовий розгляд.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Частина 2 статті 125 Закону України «Про судоустрій
України» № 3018 ІІІ від 07.02.2002 року передбачає, що Державна судова
адміністрація України є центральним органом виконавчої влади, що здійснює
організаційне забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції, а також інших
органів та установ судової системи відповідно до цього Закону.

Державна судова адміністрація України діє на підставі
Положення «Про Державну судову адміністрацію України», затвердженого Указом
Президента України N 182/2003 від 03 березня 2003 року.

Відповідно до п. 3 Положення «Про Державну судову
адміністрацію України», одним із основних завдань ДСА України є здійснення
матеріального і соціального забезпечення суддів та працівників апаратів судів.

Пункт 13 Положення «Про Державну судову адміністрацію
України» передбачає, що ДСА України здійснює свої повноваження безпосередньо та
через територіальні управління державної судової адміністрації. Безпосереднє
фінансування місцевих загальних судів здійснюють територіальні управління
Державної судової адміністрації України згідно кошторисів на відповідний
бюджетний рік.

Стаття 47
Бюджетного кодексу України передбачає, що Міністерство фінансів України
здійснює загальну організацію та управління виконанням Державного бюджету України,
координує діяльність учасників бюджетного процесу з питань виконання бюджету.

Міністерство
фінансів України є головним органом у системі центральних органів виконавчої
влади із забезпечення реалізації єдиної державної фінансової, бюджетної, податкової,
митної політики, політики у сфері державного внутрішнього фінансового контролю,
випуску та проведення лотерей, розроблення та виробництва голографічних
захисних елементів.

Відповідно до положень закону України “Про судоустрій
України”, який діяв до 01.06.2002 року,
головним розпорядником бюджетних асигнувань, які передбачені на утримання
судової влади, було Міністерство юстиції України. З 01.01.2003 року, відповідно до Прикінцевих та
перехідних положень Закону України “Про судоустрій України” від 07.02.2002
року, ці обов'язки покладено на Державну судову адміністрацію України, яка є
головним розпорядникам бюджетних коштів.

Відповідно статті 48 Бюджетного кодексу України, в
Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України,
яка передбачає здійснення Державним казначейством України:

1) операцій з коштами державного бюджету;

2) розрахунково-касового обслуговування розпорядників
бюджетних коштів;

3) контролю бюджетних повноважень при зарахуванні
надходжень, прийнятті зобов'язань та проведенні платежів;

4) бухгалтерського обліку та складання звітності про
виконання державного бюджету.

Разом з тим, позивачі не вказали які дії як суб'єктів
владних повноважень центральних органів влади вони оспорюють.

Звертаючись з позовом до Державної судової адміністрації
України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України, Головного
управління Державного казначейства України при Міністерстві фінансів України,
позивачі не зазначили які норми Законів України порушили центральні органи
влади, як суб'єкти владних повноважень відносно позивачів.

Позивачі не
перебували у трудових відносинах з вказаними установами, не наведено також у
позові і інших фактів та доказів порушення прав позивачів на отримання
заборгованості по заробітній платі, матеріальній допомозі на оздоровлення,
грошової компенсації за неотримане службове обмундирування, утриманої суми
податку з доходів фізичних осіб-суддів
саме цими відповідачами.

Виходячи з
наведеного, колегія суддів постановлює постанову, якою відмовляє позивачам в
задоволенні позовних вимог до вказаних центральних органів влади. Що стосується
питання про стягнення цих виплат з Територіального управління державної судової
адміністрації в Полтавській області, Головного управління ДКУ в Полтавській
області, то в цій частині колегія суддів скасовує постанову суду і справу
направляє на новий розгляд виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачі працюють
суддями в Кременчуцькому районному суді Полтавської області (а.с.26, 36-38,
45).

Позивачами оскаржуються дії Територіального управління
державної судової адміністрації в Полтавській області, Головного управління ДКУ
в Полтавській області щодо невиплати окремо кожному з позивачів заборгованості
по заробітній платі, матеріальній допомозі на оздоровлення, грошової
компенсації за неотримане службове обмундирування, безпідставно утриманої суми
податку з доходів фізичних осіб-суддів. Тобто, фактично позовні вимоги щодо
виплати вказаних сум є індивідуальними та стосуються інтересів окремо кожного
позивача.

Слід зазначити, що нарахування заробітної плати,
враховуючи щомісячну премію, надбавку за вислугу років, а також утримання суми
податку з доходів фізичних осіб-суддів є індивідуальним та вирішується окремо
для кожного позивача, а тому розглядати
позовні вимоги позивачів із зазначених питань в одному провадженні є порушенням
Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно
до вимог ч.2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, ніхто не може бути позбавлений
права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого
вона віднесена цим Кодексом.

Частиною
2 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено
територіальну підсудність адміністративних справ з приводу оскарження правових
актів індивідуальної дії, а також дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, які стосуються інтересів конкретної особи - за місцем проживання
(перебування, знаходження) позивача.

Виходячи
з наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,
вважає, що ця адміністративна справа належить до територіальної підсудності
суду за місцем проживання (перебування, знаходження) окремо кожного з
позивачів.

Отже,
при розгляді та вирішенні справи судом
першої інстанції було порушено правила територіальної підсудності, що у свою
чергу привело до позбавлення права, як позивачів, та і відповідачів по справі,
на розгляд справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона
віднесена.

Відповідно
до п.1 ч.1 ст.204 Кодексу адміністративного судочинства України, підставою для скасування судового
рішення і направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції
є розгляд та вирішення справи неповноважним складом суду.

З
огляду на встановлені судом апеляційної інстанції факти порушення судом першої
інстанції правил підсудності адміністративної справи в частині пред'явлення позову до Територіального
управління державної судової адміністрації в Полтавській області, Головного управління Державного казначейства України в
Полтавській області, колегія суддів вважає, що справу розглянуто та вирішено неповноважним складом суду, оскільки розгляд та вирішення цієї справи Кодексом
адміністративного судочинства
України віднесено до суду за місцем проживання (перебування,
знаходження)
окремо
кожного позивача,
тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд.

Колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, що
мають значення для справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм
процесуального та матеріального права, в зв'язку з чим скасовує постанову та
приймає нову, якою в частині пред'явлення позовних вимог до Державної судової
адміністрації України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України,
Головного управління Державного казначейства України при Міністерстві фінансів
України, відмовляє. В частині пред'явлення позовних вимог до
Територіального управління державної судової адміністрації в Полтавській області, Головного
управління Державного казначейства України в Полтавській області справу направляє на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 195, ст. 196, п. 6 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч.
1 ст. 204, ч.6 ст.205, ст. 207 КАС України, -
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Державної судової адміністрації
України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України -
задовольнити частково.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 02 липня 2007 року по адміністративній по справі в
частині позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Державної судової
адміністрації України, Головного управління Державного казначейства України при
Міністерстві фінансів України, Міністерства фінансів України, Міністерства
юстиції України про стягнення заборгованості по заробітній платі, матеріальній
допомозі на оздоровлення на користь:

- ОСОБА_1 - 51 430 грн. 70 коп.;

- ОСОБА_2
- 29 124 грн. 77 коп.;

- ОСОБА_5
- 30 112 грн. 25 коп.;

- ОСОБА_4
- 29 800 грн. 25 коп.;

- ОСОБА_3
- 30 923 грн. 66 коп.,

грошової компенсації за неотримане службове обмундирування на користь:

- ОСОБА_1 - 47 810 грн.;

- ОСОБА_2
- 34 270 грн.;

- ОСОБА_5
- 38 900 грн.;

- ОСОБА_4
- 32 600 грн.;

- ОСОБА_3
- 15 450 грн.,

безпідставно утриманої суми податку з доходів фізичних осіб-суддів на
користь:

- ОСОБА_1 - 18 968 грн. 06 коп.;

- ОСОБА_2
- 14 588 грн. 81 коп.;

- ОСОБА_5
- 13 957 грн. 89 коп.;

- ОСОБА_4
- 14 908 грн. 47 коп.;

- ОСОБА_3
- 13 654 грн. 13 коп.,

- скасувати.

Постановити постанову, якою в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Державної судової адміністрації
України, Головного управління Державного казначейства України при Міністерстві
фінансів України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України
про стягнення заборгованості по заробітній платі, матеріальній допомозі на
оздоровлення на користь:

- ОСОБА_1 - 51 430 грн. 70 коп.;

- ОСОБА_2
- 29 124 грн. 77 коп.;

- ОСОБА_5
- 30 112 грн. 25 коп.;

- ОСОБА_4
- 29 800 грн. 25 коп.;

- ОСОБА_3
- 30 923 грн. 66 коп.,

грошової компенсації за неотримане службове обмундирування на користь:

- ОСОБА_1 - 47 810 грн.;

- ОСОБА_2
- 34 270 грн.;

- ОСОБА_5
- 38 900 грн.;

- ОСОБА_4
- 32 600 грн.;

- ОСОБА_3
- 15 450 грн.,

безпідставно утриманої суми податку з доходів фізичних осіб-суддів на
користь:

- ОСОБА_1 - 18 968 грн. 06 коп.;

- ОСОБА_2
- 14 588 грн. 81 коп.;

- ОСОБА_5
- 13 957 грн. 89 коп.;

- ОСОБА_4
- 14 908 грн. 47 коп.;

- ОСОБА_3
- 13 654 грн. 13 коп.,

- відмовити.

Постанову Автозаводського районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 02 липня 2007 року по адміністративній по справі в
частині позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Територіального
управління Державної судової адміністрації у Полтавській області, Головного
управління Державного казначейства України в Полтавській області про стягнення заборгованості по заробітній
платі, матеріальній допомозі на оздоровлення на користь:

- ОСОБА_1 - 51 430 грн. 70 коп.;

- ОСОБА_2
- 29 124 грн. 77 коп.;

- ОСОБА_5
- 30 112 грн. 25 коп.;

- ОСОБА_4
- 29 800 грн. 25 коп.;

- ОСОБА_3
- 30 923 грн. 66 коп.,

грошової компенсації за неотримане службове обмундирування на користь:

- ОСОБА_1 - 47 810 грн.;

- ОСОБА_2
- 34 270 грн.;

- ОСОБА_5
- 38 900 грн.;

- ОСОБА_4
- 32 600 грн.;

- ОСОБА_3
- 15 450 грн.,

безпідставно утриманої суми податку з доходів фізичних осіб-суддів на
користь:

- ОСОБА_1 - 18 968 грн. 06 коп.;

- ОСОБА_2
- 14 588 грн. 81 коп.;

- ОСОБА_5
- 13 957 грн. 89 коп.;

- ОСОБА_4
- 14 908 грн. 47 коп.;

- ОСОБА_3
- 13 654 грн. 13 коп.,

- скасувати, справу направити на
новий судовий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Постанова набирає чинності негайно і може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом
одного місяця шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий (підпис) Судді
(підпис)
(підпис)

В.І.
Ємельянова Н.В. Шевцова Ю.М. Філатов

Повний текст постанови виготовлений 29 листопада 2007 року.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя
В.І. Ємельянова