Справа № 2-а-180/2007
Суддя: Чернобривко Л.Б.
Дата ухвалення: 2007-12-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Лисичанський міський суд Луганської
у складі : головуючої
судді
при секретарі судових
відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління
правці та соціального захисту населення
Лисичанської міської ради про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги
на оздоровлення за 2006 рік,
зважаючи на складність у викладенні
повного рішення суду, пов»язаного з
потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний
час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.
На підставі ст.. 48 ч.7 Закону
України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» керуючись ст. ст. 2, 11,
71,159-163 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
У позові ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Лисичанської міської ради про стягнення про стягнення недоотриманих сум
одноразової допомоги на оздоровлення за 2006 рік відмовити за необґрунтованістю
Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
до Лисичанського міського суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти
днів з дня її проголошення або подання апеляційної скарги у той самий строк.
Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду з направленням копії до
апеляційного суду Луганської області.

Суддя:

2-а-180/2007

П
О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2007 року
Лисичанський міський суд Луганської
області

у складі : головуючої
судді
Чернобривко Л.Б.

при секретарі судових
засідань Семікіній К.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління
правці та соціального захисту населення
Лисичанської міської ради про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги
на оздоровлення за 2006 рік,

в с т
а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом
про стягнення з відповідача недоотриманої суми одноразової допомоги на
оздоровлення за 2006 рік, посилаючись на те, що є евакуйованим із зони
відчуження у 1986 році 2 категорії і
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» йому щорічно виплачується допомога на оздоровлення в розмірі трьох
мінімальних заробітних плат. За 2006 рік
він тримав допомогу на оздоровлення у
розмірі 75 грн. Посилаючись на те, що
відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
мінімальна заробітна плата з 01.07.2007 року становила 440грн., а йому
виплачено в липні 2007 року лише 75грн, просив стягнути з відповідача заборгованість за 2006 рік на оздоровлення в
сумі 1245грн.

У судовому засіданні позивач
підтримав позов, пояснивши, що він є
евакуйованим з зони відчуження у 1986 році 2 категорії і йому щорічно виплачується допомога на оздоровлення.
Допомога виплачується щорічно і не переходить з одного року в другий, тобто у
2006 році він отримав допомогу за 2006 рік, у 2007 році отри мав допомогу за
2007 рік. У 2006 році він отримав
допомогу у розмірі 75 грн. Оскільки у 2007 році мінімальна заробітна плата становила 440грн.
з 01.07.2007 року , а він отримав допомогу у липні 2007 року, вважає, що йому не доплачено 1245 грн. ,
тому просив стягнути з відповідача
недоплачену допомогу на оздоровлення за 2006 рік.

Представник відповідача Горбенко В.В. в судовому засіданні позов не
визнала, пояснивши, що дійсно позивачу як евакуйованому з зони відчуження у
1986 році ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено виплату щорічної
допомоги на оздоровлення у розмірі 3 мінімальних заробітних плат. Законом України «Про Державний бюджет України
на 2006 рік» від 20.12.2005 року дію
ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»
зупинено в частині виплати компенсацій і допоміг у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати. У 2006
році позивачу було виплачено 75 грн.
Управління праці та соціального захисту населення не є прибутковою
організацією, а являється тільки
розпорядником бюджетних коштів. Щорічна допомога не оздоровлення фінансується
виключно з Державного бюджету. Крім того, ст.. 99 КАС України встановлено
річний строк для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод
та інтересів особи. Позивач отримав щорічну допомогу на оздоровлення за 2006
рік у вересні 2006 року, до суду звернувся
12.11. 2007 року , таким чином пропустивши строк звернення до адміністративного суду.
Тому відповідач наполягає на застосуванні річного строку відповідно ст.. 100
КАС України і просить відмовити в задоволенні позову позивач про стягнення суми
одноразової допомоги на оздоровлення за 2006 рік.

Судом досліджено надані докази:

Копія посвідчення , копія паспорта.

Заслухавши пояснення
позивача, представника відповідача , дослідивши надані докази, суд прийшов до
наступного.

У судовому засіданні
встановлено, що позивач є евакуйованим
із зони відчуження у 1986 році 2 категорії,
що відповідачем не оспорюється.

Відповідно до ст.. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян,які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»
йому виплачується щорічна допомога на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

Статтею 77 п.34 Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік»
від 20.12. 2005 року була зупинена дія
ст. 48 ч.4 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в частині виплати
компенсацій і допоміг у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати. Положення цієї статті Закону ніким не відмінено і не змінено.

Постановою КМУ від
12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» щорічна компенсація на оздоровлення
евакуйованим із зони відчуження у 1986 році була передбачена у розмірі 75 грн. і виплачена
позивачу у вересні 2006 року. Виходячи з цього суд вважає , що в задоволенні позову позивачу слід
відмовити.

Крім того, відповідно до
ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свої прав ,
свобод чи інтересів.

Як встановлено в судовому
засіданні допомога на оздоровлення за 2006 рік позивачу була виплачена у
вересні 2006 року у розмірі 75 грн., що
не оспорюється позивачем.

Згідно ст. 100 КАС України
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови ,якщо на цьому наполягає
одна із сторін.

У судовому засіданні позивач не
наполягав на поновленні строку звернення до адміністративного суду , а
відповідач наполягає на застосування до
позову річного строку відповідно до ст..100 КАС України.

На підставі ст. 48
ч.7 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», керуючись ст. ст. 2, 11, 71,159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У позові ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Лисичанської міської ради про
стягнення про стягнення недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення
за 2006 рік за необґрунтованістю .

Постанова може бути
оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Лисичанського міського суду
заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня її проголошення або
подання апеляційної скарги у той самий строк. Апеляційна скарга подається
протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до
Лисичанського міського суду з направленням копії до апеляційного суду
Луганської області.

Суддя: