Справа № 22-а-2848/2008
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

по 1-й інстанції: Кукса Д.А.
Справа № 22-а-2848/08 Пустомитівський районний суд Львівської
ряд.ст.зв. № 48
№
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

25 лютого 2008 року м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі:

головуючого-судді
Олендера І.Я.,

суддів
Пліша М.А., Шавеля Р.М.,

при секретарі Сютик Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського
районного суду Львівської області від 01 серпня 2007 року по справі № 2-а-61/07
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Сокільницької сільської ради
Пустомитівського району Львівської області, третя особа без самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1, про визнання незаконною
довідки № 31 від 23 березня 1985 року виданої Сокільницькою сільською радою ,-

в с т а н о в и л а:

01 серпня 2007 року Пустомитівським районним судом
Львівської області прийнято постанову по справі № 2-а-61/07 за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району
Львівської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_1, про визнання незаконною довідки № 31 від 23
березня 1985 року виданої Сокільницькою сільською радою, якою позов задоволено.

Прийняту постанову суд мотивував тим, що видана сільською
радою довідка № 31 від 23 березня 1985 року містить недостовірну інформацію
щодо належності на праві власності будинку, а також інформацію щодо осіб, які
проживали в будинку на час видачі довідки, а також така суперечить інструкції,
щодо єдиного порядку реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах
міського типу, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР
31.01.1966 р.

Вказану
постанову суду в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1, яка в поданій
апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова суду першої
інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та матеріального
права, в зв'язку з чим просить постанову скасувати та постановити нову, якою
відмовити в задоволені позову.

Як на
доводи в своїй апеляційній скарзі третя особа без самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача ОСОБА_1 покликається на те, що судом першої
інстанції безпідставно зроблено висновок, що фактично позивачка набула право
власності на спірний будинок. Крім того суд першої інстанції покликався як на
незаконність видачі довідки на інструкцію, щодо єдиного порядку реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу, затвердженої
Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 р., однак така
інструкція застосовувалась лише, щодо міст і селищ міського типу, і не могла
застосовувати при видачі довідки, оскільки в селі не було проведено
інвентаризації будівель, а тому єдиним реєстром були по господарські книги,
тому відповідно до п.128 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій
державними нотаріальними конторами УРСР, затвердженої 31.10.1975 року та яка
була чинна до 14.06.1994 року, державним нотаріусом видано відповідне свідоцтво
про право на спадщину на підставі довідки, що оскаржується.

Представник
апелянта - третьої особи ОСОБА_1 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги
підтримала.

Представник
позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної
скарги та просить її відхилити.

Представник
відповідача Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської
області в судове засідання не явився, хоча належним чином був повідомлений про
час, дату та місце апеляційного розгляду, тому на підставі ч.4 ст.196 КАС
України такий проведено у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення
представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, представника
позивачки на заперечення проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи
і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до
часткового задоволення, постанова суду першої інстанції скасуванню, а провадження
в справі закриттю, з наступних підстав.

Розглядаючи
спір та приймаючи постанову про задоволення позову суд першої інстанції виходив
з того, що поданий на розгляд спір підвідомчий адміністративним судам.

Однак,
з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки колегією
суддів апеляційного суду встановлено, що позивачка - ОСОБА_2 звернувся з
позовом до відповідача, в якому нею фактично оскаржувались дії відповідача,
щодо видачі довідки № 31 від 23.03.1985 року, на підставі якої державним
нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори 1 липня 1986 року
було видано 3-й особі ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом,
згідно яким остання стала власницею житлового будинку, що знаходиться в
с.Сокільники Пустомитівського району Львівської області, зареєстрованого в
погосподарських книгах сільської ради № 666.

При
цьому представник позивачки ні в позові, ні в змінах та доповненнях до такого
не вказує на наявність порушень в частині наявності компетенції відповідної
сільської ради, порушень процедури видачі такої, а вказує на невідповідність
довідки фактичному стану (фактичним обставинам).

Як,
вбачається з матеріалів справи оскаржувану довідку позивачка бажає визнати
незаконною лише з однією метою, з метою поновити свої порушені права власності
на спірний житловий будинок, оскільки саме на підставі такої на її думку,
незаконно було видано свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом.

Суд
першої інстанції не взяв до уваги те, що вимоги позивачки про визнання
незаконною довідки та даних, що в ній містяться нерозривно пов'язані з її
вимогами про поновлення її майнових прав, відносини з приводу реалізації та
захисту яких регулюються цивільним законодавством.

Таким
чином, з огляду на зміст позовної заяви, змін та доповнень до такої, характеру
спірних правовідносин, та обставин встановлених судом першої інстанції, слід
зробити висновок, що в даному випадку наявний спір про право власності на
нерухоме майно - житловий будинок, тобто про право цивільне, яке підлягає
захисту на підставі норм Цивільного Кодексу України, в порядку цивільного
судочинства.

Однак,
незважаючи на це 01.08.2007 року судом першої інстанції ухвалено по даній
справі постанову в порядку адміністративного судочинства, з чого слід зробити
висновок, що суд вважав дану справу адміністративною і при її вирішені
керувався нормами КАС України, що регулюють вирішення справ адміністративної
юрисдикції.

Колегія
суддів, як зазначено вище, не погоджується з висновками суду першої інстанції
та вважає їх неправильними.

Так,
відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно
п.1 ч.1 ст. 3 КАС України справа адміністративної
юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення
адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін
є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно
до ч.1 ст.15 глави 2 ЦК України суди розглядають
в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних,
житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших
правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами
іншого судочинства.

Відповідно
до ч.1 ст. 17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з
приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з
публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу
реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих
повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання
адміністративних договорів; 4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень
у випадках, встановлених законом; 5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно
п.1 ч.1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження в справі, якщо справу не
належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що компетенція Пустомитівського районного суду Львівської
області, як адміністративного суду не поширюється на даний спір, що виник з
цивільних правовідносин, який не є публічно-правовим, а тому постанова підлягає
скасуванню, провадження у даній справі закриттю, а подана апеляційна скарга
частковому задоволенню.

Поряд з цим, позивач вправі звернутись до суду для
вирішення даної справи в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст.
160, 195, 196, 198, 203, 205, 206 КАС
України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, - задовольнити частково.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської
області від 01 серпня 2007 року по справі № 2-а-61/07 за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району
Львівської області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача ОСОБА_1, про визнання незаконною довідки № 31 від 23
березня 1985 року виданої Сокільницькою сільською радою - скасувати, а
провадження у справі - закрити.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після проголошення, а у разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий
суддя : І.Я.Олендер

Судді:
М.А.Пліш

Р.М.Шавель