Справа № 2/190
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2008-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

19.02.2008 р. м.
Київ
№ 2/190

За
позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

До
Печерської районної у місті Києві державної адміністрації

Про зобов'язання вчинити дії

Суддя Келеберда В.І.

Секретар Мельникова Л.В.

Представники:

Позивачі:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Від
відповідача: Норенко Т.А.

Обставини справи:

Позов
заявлено про зобов'язання Печерської районної у місті Києві державної
адміністрації видати розпорядження про надання дозволу на перепланування
квартир АДРЕСА_1з подальшим провадженням об'єкту.

В
обгрунтування заявлених вимог позивачі посилалися на ст. 100 ЖК УРСР та
зазначили про неправомірну відмову відповідача на підставі Правил забудови м.
Києва, що затверджені рішенням Київської міської ради від 27.01.05р., оскільки
зазначені Правила на момент перепланування квартир не були чинними. Додатково
звернули увагу суду на ті обставини, що перепланування квартир 46-47
проводилось позивачами з дотриманням встановлених норм та за погодженням із
відповідними інстанціями.

Представник
відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових
запереченнях, які залучені до матеріалів справи. Крім того, відповідачем надано
зауваження, що даний спір є спором про право, а тому підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Розглянувши
подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предмет
позовної заяви визначено позивачами як зобов'язання відповідача здійснити дії
-видати розпорядження про надання дозволу на перепланування квартир АДРЕСА_1з
подальшим провадженням об'єкту.

За
вимогами п.1 ч.1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України
компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Верховним
Судом України у інформаційному листі від 26.12.2005 року було надано правову
позицію щодо визначення категорій справ, розгляд яких має здійснюватись у
порядку адміністративного судочинства. Зокрема, це спори осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у яких
такий суб'єкт своїми владними рішеннями чи діями зобов'язує цих осіб вчиняти
певні дії, утримуватись від вчинення певних дій, нести відповідальність. При
цьому особи згідно з нормами чинного законодавства України зобов'язані
виконувати такі владні рішення чи вимоги суб'єкта владних повноважень.

Назване
кореспондується із умовами ч.1 ст. 2 КАС України, яка у визначенні завдання
адміністративного судочинства розкриває зміст прав свобод і інтересів, захист
яких є юрисдикцією адміністративних судів, а саме: права особи у сфері
публічно-правових відносин, що порушені певними суб'єктами (органи державної
влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи, інші
суб'єкти) при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто,
до компетенції адміністративних судів віднесено справи щодо захисту прав,
свобод і інтересів осіб від дій суб'єктів владних повноважень щодо управління
цими особами чи здійснення інших владних функцій щодо них.

Як
вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачам на праві приватної власності
належать квартириАДРЕСА_1, які вони об'єднали в одну квартиру шляхом проведення
перепланування. В судовому засіданні позивачі пояснили, що відсутність
розпорядження райдержадміністрації позбавляє їх права користування та
розпорядження спільним майном.

Поняття
права власності закріплено у ст. 316 ЦК України -це право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших
осіб.

Зміст
права власності складається з права володіння, користування та розпорядження
особою своїм майном.

Тобто,
реалізація особою права власності на річ (майно) не може бути залежним від
волевиявлення інших осіб, що є ознакою приватного інтересу особи. Проте,
відповідний інтерес особи щодо реалізації належного їй права власності має
відбуватися на підставах, визначених законом, та без порушення прав і інтересів
інших осіб.

В
даному випадку, що є предметом розгляду по справі, спір виник внаслідок
приватного інтересу при здійсненні позивачами права спільної власності щодо
належних їм квартир, підстави реалізації якого закріплені житловим
законодавством України.

Завданням
житлового законодавства України є регулювання житлових відносин з метою
забезпечення гарантованого Конституцією права громадян на житло, належного
використання і схоронності житлового фонду, а також зміцнення законності в
галузі житлових відносин.

Відповідно
до статті 4 ЖК УРСР до житлового фонду відносяться, зокрема жилі будинки
(частини будинків), квартири, що належать громадянам на праві приватної
власності (приватний житловий фонд).

Переобладнання
і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві
приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів (ст. 152 ЖК УРСР).

Положення
наведеної статті кореспондуються з нормою статті 15 ЖК УРСР, якою закріплено
компетенцію виконавчих комітетів Рад народних депутатів у галузі використання і
забезпечення схоронності житлового фонду.

З
огляду на викладене, права та інтереси осіб, що є змістом даного позову,
підлягають захисту в порядку цивільного процесу з урахуванням п.п. 1, 10 ч.2
ст.16 ЦК України, яка визначає одними із способів захисту цивільного права
-визнання права; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу
державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею
3 КАС України надано визначення поняття адміністративний позов -звернення до
адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових
відносинах.

Право
на позов про захист права власності належить до приватноправових відносин та
реалізується особою на власний розсуд, а тому відповідні вимоги позивача не
можуть бути предметом позову та розгляду в адміністративному суді.

Відповідно
до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи
про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що
виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а
також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого судочинства.

З
аналізу наведеного вбачається, що вимоги до відповідача не є пов'язаними із
здійсненням ними владних управлінських функцій по відношенню до позивачів, а
обставини, які наводять позивачі у позовній заяві не належать до
публічно-правових відносин.

Відповідно
до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу
не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За
таких обставин, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. 160 КАС України, Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Закрити
провадження у справі за позовомОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до
Печерської районної у місті Києві державної адміністрації про зобов'язання
відповідача видати розпорядження про надання дозволу на перепланування квартир
АДРЕСА_1з подальшим провадженням об'єкту.

Ухвала
відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Ухвала
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п'яти днів з дня її
отримання особою, яка оскаржує ухвалу, за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд
першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
В.І. Келеберда