Справа № 10/149
Суддя: Ковзель П.О.
Дата ухвалення: 2008-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

м. Київ, вул. Десятинна, 4/6
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

м. Київ

12.02.2008 р.
№ 10/149

За
позовом

ОСОБА_1

до

Київської
регіональної митниці

про

визнання
нечинним рішення та зобов'язання вчинити дії

Суддя
Ковзель П.О.

Секретар
Сулім А.В.

Обставини справи:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою, в
якій просить визнати нечинним рішення Київської регіональної митниці про
відмову у митному оформленні без сплати податків автомобіля Lexus GX 470 2004
року виготовлення, кузов НОМЕР_1 та зобов'язати Київську регіональну митницю
здійснити митне оформлення автомобіля Lexus GX 470 2004 року виготовлення,
кузов НОМЕР_1 з звільненням від оподаткування.

В
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Представник
відповідача надав заперечення на позов, у якому проти задоволення позовних
вимог заперечив з підстав, викладених у запереченні.

На
підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 12.02.2008 проголошено
вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено на 19.02.2008, про що повідомлено сторонам після проголошення
вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням
вимог ч. 4 ст. 167 КАС України.

Розглянувши
подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
у період з січня 2006 року по лютий 2007 року проживав у США, де у грудні 2005
року спільно з ОСОБА_2 придбав автомобіль Lexus GX 470, 2004 року виготовлення,
кузов НОМЕР_1 (далі - автомобіль).

21.04.2006
ОСОБА_1 ввіз на митну територію України автомобіль марки „Lexus GX 470",
2004 року випуску, кузов НОМЕР_1 для тимчасового користування.

15.03.2007,
у зв'язку з переїздом на постійне місце проживання до України, ОСОБА_1
звернувся до Київської регіональної митниці та подав декларацію про
переоформлення транспортного засобу з тимчасового ввезення на постійне з
наданням пільг, як при переселенні на постійне місце проживання в Україну,
передбачених ст. 8 Закону України „Про порядок ввезення (пересилання) в
Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та
транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну
територію України".

Київська
регіональна митниця листами від 26.03.2007 №35/1.6-26/2947, від 16.04.2007
№35/1.4-26/8936, від 31.08.2007 №35/1.4-26/8936 та від 26.03.2007
№35/1.6-26/2947 відмовила позивачу у митному оформленні автомобіля з наданням
пільг, передбачених ст. 8 Закону України „Про порядок ввезення (пересилання) в
Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та
транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну
територію України".

Частиною
2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно
до ст. 252 Митного кодексу України, товари, які ввозяться громадянами на митну
територію України, підлягають оподаткуванню в порядку та на умовах, визначених
законами України. Дія частини першої цієї статті не поширюється, зокрема, на
предмети, що ввозяться (пересилаються) у разі переселення громадян на постійне
місце проживання в Україну.

Відповідно
до ч.2 ст. 8 Закону України „Про порядок ввезення (пересилання) в . країну, митного
оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що
ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України",
дозволяється ввезення у разі переселення на постійне місце проживання на
кожного повнолітнього громадянина одного механічного транспортного засобу за
кодами 87.01, 87.02, 87.03, 87.04, 87.05 Української класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності за умови, що він є власником такого
транспортного засобу не менше року та за умови перебування такого транспортного
засобу на обліку в країні постійного місця попереднього проживання не менше
року.

Як
видно з матеріалів справи, ввезений позивачем автомобіль Lexus GX 470, 2004
року виготовлення, кузов НОМЕР_1, відповідно до реєстраційної картки
(REGISTRATION CARD) та посвідчення на право володіння (CERTIFICATE OF TITLE)
перебував у спільній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

27.03.2007
ОСОБА_2 відмовився від права власності на автомобіль Lexus GX 470, 2004 року
виготовлення, кузов НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 Відмова посвідчена нотаріусом
округа Сакраменто, штату Каліфорнія, США.

З
аналізу вказаних доказів видно, що позивач став єдиним власником автомобілю з
27.03.2007 і на момент звернення до Київської регіональної митниці тривалість
його права власності на транспортний засіб є меншою одного року, а тому позивач
в контексті вимог ч.2 ст. 8 Закону України „Про порядок ввезення (пересилання)
в Україну, митного оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та
транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються) громадянами на митну
територію України" не має права на звільнення від оподаткування ввезеного
автомобілю.

За
таких обставин суд приходить до висновку, що відмова Київської регіональної
митниці у митному оформленні автомобіля з наданням пільг, передбачених ст. 8
Закону України „Про порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного
оформлення й оподаткування особистих речей, товарів та транспортних засобів, що
ввозяться (пересилаються) громадянами на митну територію України" є
законною і обґрунтованою.

Відповідно
до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Доказів,
які б спростовували доводи відповідача, позивач суду не надав.

Враховуючи
викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими
і задоволенню не підлягають.

Керуючись
ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 158-163 КАС України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У
задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова
відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом,
якщо таку заяву не було подано.

Постанова
може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її
складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст. 185-187 КАС
України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне
оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

П.О. Ковзель