Справа № 4-1780/05/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2007 року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Весельської Т.Ф., Сороки М.О., Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Черкаської області
від 28 серпня 2003 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії Відкритого
акціонерного товариства "Черкасиобленерго", -

встановила:

У квітні 2003 року ОСОБА_1
звернувся до суду в порядку глави 31-А ЦПК України 1963 року зі скаргою на
неправомірні дії Відкритого акціонерного товариства
"Черкасиобленерго".

В обґрунтування скарги вказував на
те, що тривалий час працював в органах прокуратури і 01.12.1995 року був
звільнений за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за вислугою років.
Відповідно до Закону України "Про прокуратуру" заявнику та членам його
сім'ї надавалась 50% знижка по оплаті житлово-комунальних послуг, зокрема і за
спожиту електроенергію.

04 лютого 2003 року заявник отримав
від Черкаського міського РЕМ розрахунок за січень 2003 року, згідно з яким
плата за спожиту електроенергію була нарахована без урахування 50% знижки. Його
звернення до начальника Черкаського міського РЕМ та генерального директора ВАТ
"Черкасиобленерго" залишились без задоволення.

Вважав дії посадових осіб ВАТ
"Черкасиобленерго", які не визнають його права на пільгову оплату
спожитої електроенергії, неправомірними й такими, що не відповідають вимогам
чинного законодавства, у зв'язку з чим просив суд зобов'язати начальника
Черкаського міського РЕМ та генерального директора ВАТ
"Черкасиобленерго" усунути допущені порушення його прав і провести
відповідний перерахунок з 01 січня 2003 року.

Під час розгляду справи заявник
доповнив свої вимоги, посилаючись на те, що він являється ветераном праці, а
Законом "Про державний бюджет України на 2003 рік" передбачено
субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам для надання пільг ветеранам
праці, зокрема пенсіонерам органів прокуратури.

Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 17 червня 2003 року скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Визнано
дії посадових осіб суб'єкта оскарження неправомірними і зобов'язано зробити
ОСОБА_1 перерахунок з оплати за спожиту електроенергію з 01.01.2003 р. з
урахуванням 50% знижки.

Рішенням апеляційного суду
Черкаської області від 28 серпня 2003 року задоволено апеляційну скаргу ВАТ
"Черкасиобленерго" та скасовано рішення суду першої інстанції. Скаргу
ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України з
касаційною скаргою в порядку визначеному ЦПК України 1963 року, в якій,
посилаючись на порушення норм матеріального права, просив вказане судове
рішення скасувати та залишити в силі рішення Придніпровського районного суду
м. Черкаси від 17 червня 2003 року.

Листом Верховного Суду України від
14.09.2005 р. на підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України касаційну скаргу було передано до Вищого
адміністративного суду України для вирішення в порядку касаційного провадження.

Заслухавши доповідача,
проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Задовольняючи вимоги заявника, суд
першої інстанції виходив з того, що Законом України "Про прокуратуру"
та Указом Президента України від 02 червня 1995 р. "Про заходи щодо
підвищення соціального захисту працівників прокуратури" йому та членам
його сім'ї надана пільга у вигляді 50% знижки плати за житлово-комунальні
послуги. При цьому суд не застосував ст. 59 Закону "Про державний бюджет
України на 2003 рік", якою визначено, що пільги, компенсації і гарантії,
встановлені законами України, надаються у разі, якщо грошові доходи
працівників, що мають право на пільги, менші величини прожиткового мінімуму, встановленої
для працездатних осіб. Розмір надання пільг у грошовому еквіваленті разом з
грошовими доходами зазначених працівників не повинен перевищувати величини
прожиткового мінімуму, встановленої для працездатних осіб.

З таким висновком суду апеляційної
інстанції повністю погоджується й колегія суддів Вищого адміністративного суду
України.

Оскільки Законом України "Про
прожитковий мінімум на 2003 рік" було продовжено на 2003 рік дію ст. 1
Закону України "Про затвердження прожиткового мінімуму на 2002 рік",
яким встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у
розмірі 342 грн., а для працездатних осіб - 365 грн., а як встановлено судом,
грошовий доход ОСОБА_1 і його дружини в розрахунку на місяць значно перевищував
вказані розміри, тому права на надання йому 50% знижки плати за електроенергію
заявник не мав.

Підставним також є спростування
посилань заявника про те, що він має право на пільги по сплаті комунальних
послуг як ветеран праці і для відшкодування витрат на надання пільг даній
категорії пільговиків Законом України "Про Державний бюджет України на
2003 рік" передбачена субвенція, оскільки відповідно до Закону України
"Про основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян похилого віку"
пільги по сплаті комунальних платежів для ветеранів праці не встановлені.

З урахуванням викладених фактів,
судом апеляційної інстанції було зроблено обґрунтований висновок про те, що
висновки суду першої інстанції є помилковими і такими, що не відповідають
вимогам Закону України "Про державний бюджет України на 2003 рік" та
відмовлено у задоволенні скарги заявника.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що з'ясувавши в достатньо повному об'ємі
обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, суд апеляційної
інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими
доказами.

Доводи касаційної скарги зазначені висновки суду не
спростовують та зводяться до
незгоди з ними.

Відповідно до ч.3 ст. 2201 КАС України, суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2201,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення апеляційного
суду Черкаської області від 28 серпня 2003 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту підписання і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.
237 КАС України.

Судді: