Справа № 9/126
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2008-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИ
ВНИЙ СУД міста КИЄВА
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ
28.03.2008 р.

№ 9/126
09:07

За позовом
Товариства з обмеженою ві
дповідальністю «Агенція рин
кових досліджень»

до
Державної податкової інсп
екції у Печерському районі м
іста Києва

про
визнання протиправними ді
ї

Суддя: Кротюк О.В.
Секретар судового засідан
ня: Таран Т.К.
Представники:

від позивача
Долинко О.А. (довіреність б/н
від 29.01.2008 р.)

від відповідача
Оверко І.І. (довіреність № 1324
/9/10-209 від 29.01.2008 р.)

Обставини справи:
Позивач звернувся до Ок
ружного адміністративного с
уду із адміністративним позо
вом до Державної податкової
інспекції у Печерському райо
ні міста Києва про визнання п
ротиправними дії.
Позовні вимоги обґрунтова
ні тим, що позивач діє з переви
щенням повноважень, встановл
ених ст.ст. 11-1, 11-2 Закону України
«Про державну податкову слу
жбу в Україні».
Відповідач позовні вимоги
не визнає, просить відмовити
в задоволенні адміністратив
ного позову, посилаючись на т
е, що вчинені ним дії здійснен
і в межах повноважень та у спо
сіб, встановлений Конституці
єю України та Законом Україн
и «Про державну податкову сл
ужбу в Україні».
Розглянувши подані сторо
нами документи і матеріали, з
аслухавши пояснення предста
вників сторін, всебічно і пов
но зясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуєть
ся позов, обєктивно оцінив
ши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справ
и і вирішення спору по суті, су
д,
ВСТАНОВИВ:
Статтею 11-1 Закону Україн
и “Про державну податкову сл
ужбу в Україні” (№509-XII від 04.12.1990р.; д
алі Закон) визначено підст
ави та порядок проведення ор
ганами державної податкової
служби планових і позаплано
вих виїзних перевірок своєча
сності, достовірності, повно
ти нарахування та сплати под
атків та зборів (обов'язкових
платежів).
Аналізуючи зміст положень
статті 11-1 Закону про податков
у службу, суд приходить до вис
новку про те, що підставою для
проведення планової виїзної
перевірки платника податків
є наявність останнього у пла
ні роботи такого органу держ
авної податкової служби. При
цьому така перевірка може бу
ти реалізована органами пода
ткової служби не більше одно
го разу на рік.
Як встановлено в судовому з
асіданні та випливає з матер
іалів справи, пояснень сторі
н, будь-якої планової виїзної
перевірки відповідача в 2007 ро
ці органами державної податк
ової служби не здійснювалося
.
У відповідності до частини
1 статті 11-2 Закону про податков
у службу зазначено, що посадо
ві особи органу державної по
даткової служби вправі прист
упити до проведення планової
або позапланової виїзної пе
ревірки за наявності підстав
для їх проведення а також под
ання відповідного направлен
ня на перевірку.
Тобто, підставою для провед
ення планової виїзної переві
рки статтею 11-1 Закону є наявні
сть у плані роботи органу дер
жавної податкової служби від
повідного платника податку.

Суд приймає до уваги положе
ння статті 2 Кодексу адмініст
ративного судочинства, у від
повідності до якої завданням
адміністративного судочинс
тва є захист прав, свобод та ін
тересів фізичних осіб, прав т
а інтересів юридичних осіб у
сфері публічно-правових від
носин від порушень з боку орг
анів державної влади, органі
в місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здій
сненні ними владних управлін
ських функцій на основі зако
нодавства, в тому числі на вик
онання делегованих повноваж
ень. Позивач протягом усього
судового розгляду справи не
зміг будь-яким чином пояснит
и та обґрунтувати свої позов
ні вимоги з приводу того, які с
аме його права та інтереси по
рушено, й з огляду на те, що пер
евірка фактично не була пров
едена, посилаючись лише на зм
іст позову з поясненням того
, що йому додати нічого. Така п
озиція витримана позивачем п
ротягом усього судового розг
ляду справи, не дивлячись на
те, що судом неодноразово роз
яснювались положення част
ини 1 та 6 статті 71 Кодексу адмін
істративного судочинства Ук
раїни.
Суд, беручи до уваги матеріа
ли справи, вважає, що порушенн
я відповідачем статей 11-1, 11-2 Зак
ону відсутні.
Постановою КМ України (від 2
1 липня 2005 р. N 619; далі - Порядок) зат
верджено порядок координаці
ї проведення планових виїзни
х перевірок органами виконав
чої влади, уповноваженими зд
ійснювати контроль за нараху
ванням і сплатою податків та
зборів (обов'язкових платежі
в).
У відповідності до пункту 2
Порядку формування планів-гр
афіків планових виїзних реві
зій і перевірок фінансово-го
сподарської діяльності суб'є
ктів господарювання, які про
водяться для забезпечення св
оєчасності, достовірності, п
овноти нарахування і сплати
ними податків та зборів (обов
'язкових платежів), здійснюєт
ься щокварталу всіма контрол
юючими органами за місцезнах
одженням суб'єкта господарюв
ання чи за місцем розташуван
ня об'єкта права власності, ст
осовно якого проводиться так
а перевірка.
Контролюючий орган погодж
ує до 20 числа останнього місяц
я поточного кварталу з відпо
відним органом державної под
аткової служби плани-графіки
на наступний квартал щодо од
ночасного проведення планов
их виїзних перевірок.
При формуванні планів-граф
іків контролюючі органи вста
новлюють і погоджують строки
проведення планових виїзних
перевірок, що не перевищують
відповідні строки, передбач
ені статтею 11-1 Закону України
"Про державну податкову служ
бу в Україні".
Таким чином з вищезазначен
ого суд робить висновки про т
е, що у відповідності до Поряд
ку: 1) контролюючі органі самос
тійно щокварталу здійснюють
формування своїх планів-гра
фіків планових виїзних ревіз
ій, перевірок, 2) контролюючі о
ргани встановлюють та погодж
ують свої плани-графіки з від
повідними органами державно
ї податкової служби.
У відповідності до пункту 5
Порядку керівник відповідно
го контролюючого органу несе
персональну відповідальніс
ть за дотримання плану-графі
ка планових виїзних ревізій
і перевірок та повинен забез
печити участь необхідної кіл
ькості службових осіб у їх пр
оведенні.
Таким чином, суд вважає, що п
лани-графіки податкової служ
би щодо планових виїзних пер
евірок є первинними і під них
коректуються та узгоджують
ся плани-графіки перевірок і
нших контролюючих органів. П
ри цьому право проведення по
датковою службою перевірок н
а підставі свого плану-графі
ку не ставиться в залежність
від наявності, узгодженості
планів щодо проведення інши
ми контролюючими органами пе
ревірок разом з органами дер
жавної податкової служби. На
впаки, Порядок покладає відп
овідальність за не проведенн
я разом з податковою службою
відповідальність саме на ке
рівників інших контролюючих
органів, які не є органами дер
жавної податкової служби.
Таким чином, системно аналі
зуючи положення Порядку суд
вважає, що Порядок: 1) встановл
ює первинний статус плану-гр
афіку планових виїзних перев
ірок органів державної подат
кової служби, 2) зобовязує ке
рівників інших контролюючих
органів узгоджувати та вста
новлювати свої плани графіки
самостійно з органами держа
ної податкової служби, тобто
такі графіки мають характер
похідних, 3) покладає відповід
альність на узгодження, та пр
оведення перевірок разом з о
рганами державної податково
ї служби на керівників інших
контролюючих органів, 4) не зо
бовязує органи державної п
одаткової служби узгоджуват
и свої плани-графіки з іншими
контролюючими органами, 5) не
зобовязує органи держаної
податкової служби забезпечу
вати явку представників інши
х контролюючих органів на пе
ревірку з огляду на покладен
ня як відповідальності так і
обовязку з цього приводу н
а керівників таких контролюю
чих органів, 6) не ставить в зал
ежність можливість/неможлив
ість проведення органами дер
жавної податкової служби про
ведення відповідної планово
ї виїзної перевірки за підст
ав неузгодженості графіку ін
шими контролюючими органами
, відсутності в день початку п
еревірки інших контролюючих
органів.
З огляду на вищезазначене, с
уд вважає, що за змістом полож
ення статі 11-1 Закону та норм По
рядку, останній визначає так
ий порядок координації, у від
повідності до якого всі інші
контролюючі органи поставле
ні в залежність від планів-гр
афіків податкової служби, зо
бовязані у відповідності д
о цього як узгоджувати свої п
лани-графіки перевірок, так і
забезпечувати явку своїх пр
едставників на перевірку, ін
акше виключно керівники інши
х контролюючих органів несут
ь відповідальність за невико
нання/не належне виконання н
орм Порядку.
З огляду на це, покликання п
озивача про порушення відпов
ідачем норм Порядку суд вваж
ає безпідставними та необґру
нтованими.
Відносно забезпечення поз
ову суд вважає необхідним за
значити про наступне.
У відповідності до положен
ь частини першої статті 117 Код
ексу адміністративного судо
чинства суд за клопотанням п
озивача або з власної ініціа
тиви може постановити ухвалу
про вжиття заходів забезпеч
ення адміністративного позо
ву, якщо існує очевидна небез
пека заподіяння шкоди правам
, свободам та інтересам позив
ача до ухвалення рішення в ад
міністративній справі, або з
ахист цих прав, свобод та інте
ресів стане неможливим без в
життя таких заходів, або для ї
х відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та в
итрат, а також якщо очевидним
и є ознаки протиправності рі
шення, дії чи бездіяльності с
уб'єкта владних повноважень.

Клопотання про забезпечен
ня позову подано до суду з нен
алежним дотриманням вимог по
ложень вищезазначеної статт
і, а саме: не зазначено щодо як
их прав та інтересів позивач
а існує очевидна небезпека, н
еобґрунтовано очевидність т
акої небезпеки, не розкрито с
уть останньої в чому вона п
олягає, не зазначено ознак оч
евидної протиправності дій в
ідповідача. Необґрунтовано і
не розкрито причини неможли
вості в подальшому захисту с
воїх прав та інтересів інакш
е ніж шляхом забезпечення по
зову, та інші вимоги, визначен
і 117 статтею КАС України.
З огляду на це судом за пого
дженням з сторонами в попере
дньому судовому засіданні бу
ло узгоджено можливість вирі
шення питання про забезпечен
ня позову в судовому засідан
ні по суті, після надання пояс
нень сторонами і доказів по с
праві, інакше, належне виріше
ння зазначеного клопотання у
відповідності до положень т
а принципів Кодексу адмініст
ративного судочинства Украї
ни є неможливим. Крім того, скл
адність вирішення зазначено
го клопотання обумовлено нев
ідомістю суду за причин неба
жання позивачем довести, роз
яснити та обґрунтувати суд
у відомості з приводу того, як
і ж саме права та інтереси поз
ивача потребують захисту шля
хом забезпечення позову. Крі
м того, позивачем не доведено
підстав забезпечення позову
з огляду на фактичні обстави
ни, у відповідності до яких, ві
дповідні перевірки в зазначе
ні терміни не відбулися (на да
ту початку слухання справи п
о суті терміни перевірок про
йшли) і в подальшому не мали б
законних підстав для їх пров
едення у відповідності до по
ложень Закону.
Враховуючи пояснення стор
ін, отримані докази по справі
, беручи до уваги вищезазначе
не, суд вважає клопотання поз
ивача про забезпечення позов
у безпідставним та необґрунт
ованим, з огляду на це таким, щ
о не підлягає задоволенню.
У відповідності до частини
другої статті 19 Конституції У
країни (№254к/96-ВР від 28.06.1996р.) орган
и державної влади та органи м
ісцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані д
іяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що пе
редбачені Конституцією та за
конами України.
Частиною 1 ст. 9 КАС України
встановлено, що суд при виріш
енні справи керується принци
пом законності, відповідно д
о якого органи державної вла
ди, органи місцевого самовря
дування, їхні посадові і служ
бові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повн
оважень та у спосіб, що передб
ачені Конституцією та закона
ми України.
Суд також бере до уваги, що з
гідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у сп
равах щодо оскарження рішень
, дій чи бездіяльності суб'єкт
ів владних повноважень адмін
істративні суди перевіряють
, чи прийняті (вчинені) вони зо
крема:
1) на підставі, у межах повно
важень та у спосіб, що передба
чені Конституцією та законам
и України;
2) з використанням повноваже
ння з метою, з якою це повноваж
ення надано;
3) обґрунтовано, тобто з урах
уванням усіх обставин, що маю
ть значення для прийняття рі
шення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджен
о);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рі
вності перед законом, запобі
гаючи несправедливій дискри
мінації;
8) пропорційно, зокрема з дот
риманням необхідного баланс
у між будь-якими несприятлив
ими наслідками для прав, своб
од та інтересів особи і цілям
и, на досягнення яких спрямов
ане це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи
на участь у процесі прийнятт
я рішення;
10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС У
країни кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
грунтуються вимоги та запер
ечення, крім випадків, встано
влених статтею 72 цього Кодекс
у.
Суд приймає до уваги те, що п
озивачем в позовних вимогах
не уточнено які саме дії він в
важає протиправними, крім то
го, позивач фактично відмови
вся доводити свої позовні ви
моги в судовому засіданні шл
яхом надання відповідних поя
снень у справі з цього привод
у, аргументуючи тим, що все заз
начено в позові, нічого іншог
о добавити він немає.
Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС Україн
и в адміністративних справах
про протиправність рішень, д
ій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень обов'яз
ок щодо доказування правомір
ності свого рішення, дій чи бе
здіяльності покладається на
відповідача, якщо він запере
чує проти адміністративного
позову.
Зважаючи на всі наведені об
ставини в їх сукупності, суд д
ійшов висновку, що позовні ви
моги позивача не підлягають
задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 158-163 КАС У
країни, Окружний адміністрат
ивний суд міста Києва, -
ПОСТАНОВИВ:
1. В задоволені ад
міністративного позову відм
овити повністю.
2. В задоволені клопота
ння про забезпечення адмініс
тративного позову відмовити
.

Постанова відповідно
до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністра
тивного судочинства України
набирає законної сили після
закінчення строку подання з
аяви про апеляційне оскаржен
ня, встановленого цим Кодекс
ом, якщо таку заяву не було под
ано.
Постанова може бути оскарж
ена до суду апеляційної інст
анції протягом десяти днів з
дня її складення в повному об
сязі за правилами, встановле
ними ст. ст. 185-187 Кодексу адміні
стративного судочинства Укр
аїни, шляхом подання через су
д першої інстанції заяви про
апеляційне оскарження з нас
тупним поданням протягом два
дцяти днів апеляційної скарг
и. Апеляційна скарга може бут
и подана без попереднього по
дання заяви про апеляційне о
скарження, якщо скарга подає
ться у строк, встановлений дл
я подання заяви про апеляцій
не оскарження.

Суддя

О.В. Кротюк