Справа № 2-а-682/2007
Суддя: Білюнас В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-68207
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇІНИ

01 листопада 2007 року Ялтинський міський
суд АР Крим

у складі: головуючого
судді - Білюнас В.Ю., при секретарі - Стенька М.П.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні
в залі суду в
м. Ялті адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1до
Республіканського комітету з охорони культурної спадщини АР
Крим про визнання недійсним висновку органу державної
влади, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до
Республіканського комітету з
охорони культурної спадщини, у якому просить суд визнати недійсним висновок
Республіканського комітету з охорони культурної спадщини № 11480 від 20 листопада 2006 року «Про
неможливість відводу земельної ділянки », зобов'язати відповідача
дати дозвіл на будівництво і
обслуговування житлового будинку за адресою АДРЕСА_1

Позовні вимоги мотивовані тим,
що рішенням 35-ої сесії 4 скликання від 22 березня 2006 року
Масандрівської селищної ради, позивачу
даний дозвіл на розроботку проекту відводу земельної ділянки з земель
Масандрівської селищної ради, площею 0,0740 га для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою
АДРЕСА_1. При узгодженні питання про можливість здійснення будівництва будинку, позивачу був даний висновок № 11480 від 20.11.2006 року
про неможливість відводу земельної ділянки по тім підставам, що земельна
ділянка входить в охоронну зону
Масандрівського парку. З
даним висновком позивач не згоден, тому
що вважає, що не існує ні в
Масандрівської селищної раді , ні в
управлінні Головного архітектора м. Ялта
жодного нормативного акту, де
ділянка № 2 попадає у охоронну
зону. Так само у судовому засіданні пояснив, що
згідно висновку Головного архітектора Ялтинської міської ради № 051700 від 03.10.2006 року рекомендується надати
позивачу ділянку у власність.

У судовому засіданні представник
позивача просив позов задовольнити в
повному обсязі на цих підставах.

Представник відповідача у судовому
засіданні просив у задоволенні позову відмовити і пояснив, що
підставою для видачі висновку про
неможливість відводу земельної ділянки під будівництво і обслуговування
індивідуального житлового будинку у АДРЕСА_1розташування ділянки, що знаходиться в охоронній зоні Масандрівського
парку-пам'ятнику садово-паркового
мистецтва. З виходом на місцевість
інспектором Рескомитета, було
встановлено, що земельна ділянка, що відводиться ОСОБА_1.,
розташована у зазначеній охоронюваної зоні. Пунктом 1.1 постанови Ради
міністрів Криму від 18.08.1992 року № 194
«Про затвердження мереж охоронних зон пам'ятників архітектури
і садово-паркових комплексів», затверджені мережи охоронних зон пам'ятника архітектури «Садово-парковий і
архітектурно-містобудівний комплекс Нижня
Масандра», опис мереж охоронної зони, режим використання і
відомість обчислення азимутів
і ліній зони. Тобто, мережи охоронної зони визначені
топографично, є відповідний
картографічний матеріал, що дозволяє визначити місце розташування охоронюваної
території. Режим охоронної зони парку-пам'ятника не допускає нове будівництво.

Суд вислухавши представника позивача, представника
відповідача, вважає, що позовна заява являється
законною та обґрунтованою і
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів держаної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання
делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням 35 сесії 4
скликання Масандрівської селищної Ради № 35 від 22 березня 2006 року ОСОБА_1. був наданий дозвіл на складання проекту
відводу земельної ділянки орієнтованою площею 0,0740 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку , господарських споруд за адресою:АДРЕСА_1

У процесі розробки проекту відводу земельної ділянки, на
виконання вимог ч. 9 ст. 118 ЗК України, позивачем було отримані
узгодження управління Головного
архітектора Ялтинського міськвиконкому, Ялтинського міського управління
земельних ресурсів.

З висновків управління головного архітектора № 051700
від 03 жовтня 2006 року слідує, що земельна ділянка, проект землеустрою якої
розробляється ОСОБА_1.
розташована згідно з Генпланом Великої Ялти, будівель за червоною лінією не
має, не є об'єктом природно-заповідного фонду та природоохоронного
призначення(а.с.7-8).

Відповідно до ч.
6 ст. 123 Земельного
кодексу України проект
відведення земельної ділянки
погоджується із землекористувачем, органом з охорони
культурної спадщини .

Республіканським комітетом з охорони культурної спадщини Автономної
Республіки Крим раніш 22.08.2007 року
за № 1532 виданий
висновок, що відсутня учётна документація на об′єкт
«садово-парковий і архітектурно-гррадобудівний комплекс «Нижня Масандра», який
в якості пам′ятника культурної спадщини не значиться», але позивачу
20.11.06 року за № 11480, була надана письмова відповідь про неможливість відведення
зазначеної земельної ділянки на підставі
Постанови Уряду АР Крим
№ 194 від 18 серпня
1992 року, оскільки земельна ділянка входить в зону охоронного
ландшафту Масанрівського парка, режим
якої не передбачає нового будівництва.

Разом з тим, пункт 3 статті 32 Закону України „Про
охорону культурної спадщини", містить не безумовну заборону на здійснення
містобудівних, архітектурних або ландшафтних перетворень, будівельних,
меліоративних, шляхових, земельних робіт на охоронюваних археологічних
територіях, у межах зон охорони пам'яток, історичних, ареалів населених місць,
занесених до списку історичних населених місць України, а лише на здійснення
робіт без дозволу органа охорони культурної спадщини.

Статтею 1 Закону України „Про охорону культурної
спадщини" встановлено, що зона охоронюваного ландшафту встановлюється
навколо пам'ятків.

Згідно зі статтями 2, 32 Закону України „Про охорону
культурної спадщини", зони повинні бути визначені топографічно.

Але у матеріалах справи відсутні докази того, що межі
охоронної зони Масадрівського парку є винесеними в натурі на місцевості, існує
картографічний матеріал, що дозволяє встановити розташування відповідних меж.

В засідання суду представник відповідача доказів того, що
місцезнаходження земельної ділянки, яка надається позивачу знаходиться в
охоронної зони парку, в його межах і що місце розташування спірної земельної
ділянки, та складання проекту відводу якої позивачу даний дозвіл згідно з
рішенням Масандрівської селищної Ради знаходяться в охороній зоні, не надав.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11 КАС України усі
учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Розгляд і
вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом
їх переконливості.

Оскільки відповідачем не надано доказів того, що в районі
вищезазначеної земельної ділянки орієнтованою площею 0,0740 га, розташованої в
АДРЕСА_1, щодо якої позивачем здійснювалися заходи по
відведенню, знаходяться будь-які пам'ятники та що спірна земельна ділянка
відноситься до категорії земель історико-культурного призначення, а саме - до
зони охоронюваного ландшафту, також відсутні документи про включення спірної
земельної ділянки до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, державних
земельних кадастрів, планів землекористування, проектів землевпорядження та
іншої проектно-планувальної документації, межі охоронної зони не визначені на
місцевості в натурі, охоронне свідоцтво не видавалося, суд дійшов висновку про те, що цей факт
виключає можливість встановлення наявності зони охоронюваного ландшафту в
районі спірної земельної ділянки.

Згідно довідки Ялтинського міського
управління земельних
ресурсів № 6265-210-25
від 11.04.2007 року
про склад земельних угідь за
статичним звітом Державного комітету України
по земельних ресурсах „Облік
землі” (форма 6-зем) земельна
ділянка площею 0, 074 га
розташована за адресою: АДРЕСА_1, значиться по обліку:
- рядок
12.3 (шифр 96) „землі, не
передані у власність, не наданні в користування в межах населеного пункту”, по виду земельних угідь
- графи 67,71: „ відкриті землі без рослинного покриття або
з незначним рослинним покриттям, в т.ч. інші землі» (л.с.10).

Таким чином, дослідивши усі наявні у
справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність
і взаємний зв'язок в сукупності, суд
вважає позов обґрунтованим та
підлягаючим задоволенню.

.

На підставі викладеного та
керуючись ст.. ст..22,32,37 закону
України « Про охорону культурної спадщини» , ст.. 40 Закону України « Про
природно-заповідний фонд України» ,ст.ст. 6, 9,
17,104-106 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н ОВ И В:

Позовну заяву ОСОБА_1. -
задовольнити.

Визнати неправомірними дії Комітету
з охорони культурної
спадщини Автономної Республіки Крим
по видачі ОСОБА_1висновку № 11480 від 20.11.2006 року про неможливість відводу
земельної ділянки площею 0, 0740 га
за адресою: АДРЕСА_1для
будівництва та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та зобов'язати
Комітет з охорони культурної спадщини АРК
виконати необхідні дії по узгодженню ОСОБА_1можливості відводу зазначеної земельної
ділянки.

Постанова суду може бути
оскаржена в апеляційному порядку в Апеляційний
суд АРК через Ялтинський
міський суд в порядку
та строки передбачені ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя -

Суддя
В.Ю.Білюнас