Справа № 2-а-24/2007
Суддя: Сова Т.Г.
Дата ухвалення: 2007-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-24/2007 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„05 „
квітня 2007 року

Менський
районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого - Сова Т.Г.

при секретарі -
Єсипенко С.В.

операторі - Корнієнко Т.М.

позивачки
- -
ОСОБА_1

представника
позивачки - ОСОБА_4

відповідачів - ОСОБА_2.,
ОСОБА_3.

представників
відповідачів - Чудецький CO., ОСОБА_3

третьої
особи на боці відповідача без самостійних вимог -
Коноваленко Т.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Мена Чернігівської області
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Менського районного
військового комісаріату , ОСОБА_2, ОСОБА_3, Чернігівського обласного
військового комісаріату про визнання дій посадових осіб протиправними ,
скасування : рішення конкурсної комісії Менського РВК про відібрання на посаду
спеціаліста 2 категорії Коноваленко Т.О., наказу військового комісару про
призначення на посаду спеціаліста 2 категорії Коноваленко Т.О., поновити її на
посаді начальника секретної частини , стягнення моральної шкоди з Менського
військового комісаріату в розмірі 5000 грн. та з Чернігівського обласного
комісаріату в розмірі 1000 грн., скасування наказу Чернігівського військового
комісаріату № 312 ,

ВСТАНОВИВ:

В січні місяці
2007 року ОСОБА_1заявила в суді позовні вимоги до Менського районного
військового комісаріату , ОСОБА_2, ОСОБА_3 , Чернігівського обласного
військового комісаріату про визнання дій посадових осіб протиправними ,
скасування : рішення конкурсної комісії Менського РВК про відібрання на посаду
спеціаліста 2 категорії Коноваленко Т.О., наказу військового комісару про
призначення на посаду спеціаліста 2 категорії Коноваленко Т.О., поновити її на
посаді начальника секретної частини ,

стягнення
моральної шкоди з Менського військового комісаріату в розмірі 5000 грн. та з
Чернігівського обласного комісаріату в розмірі 1000 грн., скасування наказу
Чернігівського військового комісаріату № 312 .

Мотивувала
позивачка свої вимоги тим , що з 12 березня 1990 року вона працювала в
Менському райвіськоматі, а з 30 червня 2003 року обіймала посаду начальника
секретної частини МРВК , їй було присвоєно 14 ранг державного службовця.

8 травні
місяці 2006 року адміністрація Менского РВК попередила всіх працівників про
реформування установи та скорочення штатів , попередження мало форму наказу №
81 від 15 травня 2006 року , з яким всі працівники були ознайомлені.

09
вересня 2006 року в районній газеті „ Наше слово" було опубліковано
оголошення про проведення конкурсу на заміщення вакантних посад: головного
спеціаліста , провідного спеціаліста , спеціаліста 1 категорії спеціаліста 2
категорії, спеціаліста .

Після
отримання відмови в переведенні позивачки на вакантну посаду , вона 11 вересня
2006 року написала заяву про допуск її до участі в конкурсі на заміщення
вакантної посади спеціаліста 2 категорії .

В
позовній заяві позивачка зазначила , що перед початком конкурсу її ніхто не
знайомив з умовами конкурсу та з конкурсними питаннями . 09 жовтня 2006 року
було проведено конкурс .3 результатами якого її не ознайомили , а тільки повідомили
, що вона не пройшла конкурсних іспитів , через деякий час позивачка дізналася
, що переможцем конкурсу на заміщення вакантної посади спеціаліста 2 категорії
стала Коноваленко Т.О.

З
рішенням позивачка не погодилася і зверталась зі скаргами в різні інстанції.

30
жовтня 2006 року позивачка була звільнена з роботи у зв'язку із скороченням
штату працівників , на підставі ст.40 ч.1 КЗПП України згідно наказу № 17 від
30.10.2006 року .

Позивачка
вважає, що конкурс було проведено з численними порушеннями , а саме : на момент
проведення конкурсу не було вакантних посад , конкурсна комісія повинна була
бути утворена наказом Менського РВК , а не Чернігівського обласного військового
комісаріату , були відсутні умови проведення конкурсу , в роботі комісії приймав
участь стороння особа, яка не була членом комісії. За таких обставин позивачка
вважає, що рішення конкурсної комісії повинно бути скасовано .

На
момент звільнення позивачці відповідач вчасно не виплатив кошти за відрядження
, в судовому засіданні позивачка відмовилася від стягнення суми боргу , але
залишила вимоги щодо стягнення середнього заробітку за затримку виплати.

Позивачка
просила визнати протиправним і скасувати наказ № 312 Чернігівського обласного
комісаріату.

Крім цього
позивачка вважає , що звільнено її незаконно , так як керівник зобов'язаний був
запропонувати їй рівнозначну посаду . Незаконними діями відповідачів -
Менського РВК позивачці спричинено моральну шкоду в розмірі

5000 грн., а
Чернігівським обласним військовим комісаріатом в розмірі 1000 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_4. підтримали вимоги , зазначені в позовній заяві та заяві про збільшення
позовних вимог і наполягала на їх задоволенні.

Представник Менського військового комісаріату - Чудецький
C.O.
позовних вимог не визнав та пояснив , що ніяких порушень Менський РВК при
проведенні конкурсу та звільненні позивачки не допускав . Пропонувати їй
рівнозначну посаду при попередженні про звільнення не було можливості тому , що
на той період часу вакантних посад не було , крім того вона написала заяву про
те , що би її допустили до участі в конкурсі. Всі працівники Менського РВК були
вчасно повідомлені про скорочення штатів , всіх бажаючих брати участь у
конкурсі було ознайомлено з умовами його проведення , конкурсні питання було
розмножено і надано конкурсантам .

Конкурсна комісія була створена з числа працівників обласного військового
комісаріату , тому , що в Менському військовому комісаріаті майже всі
працівники приймали участь у конкурсі.

Позивачка
хотіла зайняти посаду спеціаліста 2 категорії, до даної посади затверджені
вимоги : це вища освіта та вміння
працювати з комп'ютером , у ОСОБА_1. як відомо не було вищої освіти , до того ж
вона не в достатній мірі вміє працювати на комп'ютері.

Відповідач ОСОБА_2.
в судовому засіданні позовних вимог не визнав та показав , що з умовами
конкурсу були всі ознайомлені, перелік питань було доведено , стосовно
заборгованості по виплаті за відрядження , то Менський РВК не має фінансового
органу і даним питання займається обласний військовий комісаріат . Повний
штатний розпис було затверджено 4.08.2006 року , але відповідно вимог наказу №
312 Чернігівського обласного військового комісаріату від 06.10.2006 року ,
перехід на нові штати необхідно було здійснити 31 жовтня 2006 року . На момент
звільнення позивачки вакантних посад не було . По причині звернень позивачки в
різні інстанції, службою правопорядку було затребувано протоколи та накази .
Колодяжний не був відданий наказом як член конкурсної комісії , але його присутність
в аудиторії нікому не заважала, він разом з працівниками Чернігівського
обласного військового комісаріату поверталися з іншого військового комісаріату,
де теж проводили конкурс на заміщення вакантних посад .

Відповідач та
представник відповідача ОСОБА_3.
в судовому засіданні позовних вимог не визнав та показав , що в нього дійсно
була розмова по телефону з позивачкою на 3-й день після проведення конкурсу ,
де було повідомлено , що вона не пройшла по конкурсу . Причиною того стало
відсутність вищої освіти і відповідь по володінню комп'ютером у неї була
незадовільна , а що до наказу № 312 , то відповідно п.4 Порядку проведення
конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців , у державному
органі з нечисленним апаратом ( до п'яти осіб ) конкурс може проводитись
керівником цього органу або конкурсною комісією органу вищого рівня . Тому
керівництво і прийняло рішення про створення комісії із числа працівників

Чернігівського
обласного військового комісаріату . У невчасній виплаті коштів за відрядження
вини відповідача немає .

Третя
особа на боці відповідача без самостійних вимог Коноваленко Т.О. позовних вимог
не визнала та показала , що вона працювала в Менському райвіськоматі на посаді
бухгалтера, була попереджена про скорочення , зверталась з проханням перевести
на посаду спеціаліста 2 категорії але керівник повідомив , що всі посади будуть
проходити через конкурсний відбір . Коноваленко Т.О. вважає конкурс проведеним
без порушень чиїхось прав , на питання відповідали конкурсанти письмово , крім
цього було питання по володінню комп'ютера , який вона в досконалості знає .

Свідок
ОСОБА_5 допитаний в судовому засіданні повідомив , що він раніш працював в
військовому комісаріаті на протязі 21 року. Після того як прочитав оголошення в
газеті про проведення конкурсу на заміщення вакантних посад , написав заяву про
участь в конкурсі. З умовами конкурсу його ніхто не знайомив . На думку свідка
доцільніше було би призначити на посаду спеціаліста 2 категорії не Коноваленко
Т.О., а ОСОБА_1, яка роботу знає краще . Також свідок зазначив , що він не
пройшов конкурсних випробувань .

Заслухавши
пояснення сторін , дослідивши всі зібрані по справі докази , суд прийшов до
висновку , ,що позовні вимоги не може бути задоволено .

Згідно
ст.40 ч.1 КЗпП України , трудовий договір , укладений на невизначений строк
може бути розірваний власником або уповноваженим органом у випадках : змін в
організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації , реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання підприємства, скорочення чисельності або штату
працівників .

З
вищевказаних підстав робітника можливо звільнити якщо неможливо перевести
працівника за його згодою на іншу посаду .

Згідно
наказу № 81 від 15 травня 2006 року всі працівники Менського райвіськомату були
повідомлені про скорочення штатів , чого не заперечує й позивачка.

Відповідно
тексту наказу № 312 Чернігівського обласного ВК від 06.10.2006 року, перехід на
новий штат здійснювався 31 жовтня 2006 року . Станом на 11 вересня 2006 року,
коли позивачка писала заяву про допуск її до участі в конкурсі на заміщення
вакантної посади спеціаліста 2 категорії, вакантної посади в наявності не було
, тому у керівника Менського РВК не було можливості запропонувати позивачці
рівнозначну посаду .

Відповідно
тексту тієї ж заяви позивачки від 11.09.2006 року , вона була ознайомлена з
умовами конкурсу , про що вона сама написала в заяві.

Згідно п.4 „
Порядку проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державними службовцями
„ , у державному органі з нечисленним апаратом ( до

п'яти осіб )
конкурс може проводитися керівником цього органу або конкурсною комісією органу
вищого рівня .

Згідно довідки № 93 від 27 лютого 2007 року , відповідно до штату № 3/005
Менський районний військовий комісаріат станом на 01 жовтня 2006 року мав наступну
чисельність : 3 військовослужбовці та 7 працівників , з загальної чисельності
працівників військового комісаріату апарат складав 2 особи : військовий комісар
та заступник військового комісару .

Відповідно ст.117 ч.1 КЗпП України , в разі невиплати з
вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові
сум у зазначені строки , підприємство , установа повинні виплатити працівникові
середній заробіток за весь час затримки по дань фактичного розрахунку .

Умовами
стягнення даної суми є наявність вини відповідача, чого не було доведено в
судовому засіданні.

Як
доведено в судовому засіданні, чого не заперечував і відповідач , при
проведенні конкурсу , відповіді як Коноваленко Т.О. так і ОСОБА_1 були добрими
, але незадовільна оцінка по знанням комп'ютера та відсутність вищої освіти у
ОСОБА_1, змусило комісію прийняти рішення про обрання на посаду спеціаліста 2
категорії саме Коноваленко Т.О.. В судовому засіданні не було встановлено
порушень прав позивачки при проведенні конкурсу на заміщення вакантної посади.

Відповідно
ст.237-1 КЗпП України , відшкодування власником моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних
страждань ,втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових
зусиль для організації свого життя .

Відповідно
ст.23 ЦК України
, особа має право на відшкодування моральної шкоди , завданої внаслідок
порушення її прав .

Наявність
у Кодексі законів про працю ст.237-1 виключає застосування статей Цивільного кодексу
щодо морального відшкодування , на що посилалась позивачка в позовній заяві'. В
судовому засіданні не знайшло свого підтвердження порушення законних прав
позивачки, за таких обставин позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі ст.17 , 71 , 158 , 160
Кодексу адміністративного судочинства, ст.40 ч.1 , ст.117 ч.1 КЗпП України ,
Порядку проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних службовців ,
суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1до Менського
районного військового комісаріату , ОСОБА_2, ОСОБА_3 , Чернігівського обласного
військового комісаріату про визнання дій посадових осіб протиправними ,
скасування : рішення конкурсної комісії Менського РВК про відібрання на посаду
спеціаліста 2 категорії Коноваленко Т.О., наказу військового комісару про
призначення на посаду спеціаліста 2 категорії Коноваленко Т.О., поновити її на
посаді начальника секретної частини , стягнення моральної шкоди з Менського
військового комісаріату в розмірі 5000 грн. та з Чернігівського обласного
комісаріату в розмірі 1000 грн., скасування наказу Чернігівського військового
комісаріату № 312 - відмовити .

Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається до Менського
районного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Апеляційна
скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.