Справа № к-5903/06
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2007-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 грудня 2007 року м. Київ

Суддя Вищого адміністративного суду України Панченко
О.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на
ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 04 лютого 2004 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до Виноградівської районної державної адміністрації
Закарпатської області про відшкодування вартості будинку, -

встановив:

В жовтні 2003 року представник позивачки звернулася до суду з позовом до
Виноградівської районної державної адміністрації про відшкодування вартості
будинку, втраченого внаслідок березневого паводка 2001 року.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01
грудня 2003 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської
області від 04 лютого 2004 року, в задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2 звернулася
до Верховного Суду України з касаційною скаргою в порядку визначеному ЦПК
України 1963 року, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права,
неналежну оцінку доказів у справі, просила скасувати зазначене судове рішення,
а справу направити на новий апеляційний розгляд.

Листом Верховного Суду України від 28.09.2005 р. на підставі п. 10
Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України зазначену касаційну скаргу зі справою було передано до Вищого
адміністративного суду України для вирішення в порядку касаційного провадження.

У відкритті касаційного адміністративного провадження заявнику необхідно
відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ч.2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового вирішення.

Предметом спору у даній справі є захист права приватної власності на майно
шляхом стягнення коштів, втраченого позивачем внаслідок дії непереборної сили.

Тобто між сторонами існує спір про право, який має приватноправовий
характер, що в свою чергу виключає розгляд цієї справи в порядку
адміністративного судочинства.

Слід зазначити, що всі заявлені позовні вимоги об'єктивно тісно пов'язані
між собою і відокремити позовні вимоги щодо цивільно-правових відносин від
вирішення публічно-правового спору на даний час неможливо, а тому вони повинні вирішуватись спільно.

Статтею 1 ЦПК України (в редакції 1963 року), який діяв на час розгляду
справи, було передбачено, що законодавство про цивільне судочинство встановлює
порядок розгляду справ по спорах, що виникають з цивільних, сімейних, трудових
та колгоспних правовідносин, справ, що виникають з адміністративно-правових
відносин, і справ окремого провадження. Справи, що виникають з
адміністративно-правових відносин, і справи окремого провадження розглядаються
за загальними правилами судочинства, крім окремих винятків, встановлених цим
Кодексом та іншими законами України. При цьому пріоритет надається позовному
провадженню, що підтверджується змістом ч.7 ст. 2486 ЦПК України (в
редакції 1963 року), згідно якої суд, встановивши при розгляді скарги наявність
спору про право, який розглядається у порядку позовного провадження, залишає
скаргу без розгляду і роз'яснює заявнику його право на пред'явлення позову на
загальних підставах.

Крім того, за правилами глав 29-32, 36 ЦПК України 1963 року розгляд даної
справи в судах не здійснювався, а тому заявлені вимоги у даній справі не
відносяться до компетенції адміністративного суду й повинні вирішуватись в
порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 214 КАС України, суддя-доповідач відмовляє у
відкритті касаційного провадження у справі, якщо справа не підлягає касаційному
розгляду у порядку касаційного провадження.

Зважаючи на викладене, касаційне провадження у Вищому адміністративному
суді України відкритим бути не може, оскільки з метою дотримання процесуальної
форми щодо порядку оскарження судових рішень дана цивільна справа підлягає
перегляду за правилами цивільного процесуального законодавства відповідним
судом касаційної інстанції.

З урахуванням наведеного та керуючись п.1 ч. 4 ст. 214 КАС України,

ухвалив:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області
від 04 лютого 2004 року;

2. Касаційну скаргу зі справою направити за належністю до
Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає, крім
випадків, передбачених ст. 237 КАС України.

Суддя Вищого

адміністративного суду України О.І. Панченко