Справа № К-6753/07
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Співака В.І.,

суддів Білуги С.В.,

Гаманка
О.І.,

Заїки М.М.,

Загороднього А.Ф.,

при секретарі Міненко
І.М., за участю позивача ОСОБА_1, представника Міністерства оборони України
Медведя А.В. та представника Ізяславської міської ради Хмельницької області
Закревської О.Л.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну
скаргу Ізяславської міської ради Хмельницької області на постанову
апеляційного суду Хмельницької області від 21.03.2007 р. у справі за позовом
ОСОБА_1 до Ізяславської міської ради Хмельницької області, Міністерства оборони
України та військової частини А 0553 про стягнення одноразової грошової
допомоги та заробітної плати за затримку при звільненні і моральної шкоди, -

встановила:

У липні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Ізяславської міської ради Хмельницької області, Міністерства оборони України та
військової частини А 0553 про стягнення одноразової грошової допомоги та
заробітної плати за затримку при звільненні і моральної шкоди.

Постановою
Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12.01.2007 р. позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто на користь позивача з Міністерства
оборони України одноразову грошову допомогу в сумі 109341,54 грн. та судові
витрати на оплату правової допомоги в сумі 3040 грн. В іншій частині позовних
вимог відмовлено.

Постановою
апеляційного суду Хмельницької області від 21.03.2007 р. рішення суду першої
інстанції скасовано та задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1. Стягнуто на
користь позивача з Ізяславської міської ради Хмельницької області одноразову
грошову допомогу в сумі 109341,54 грн., 1000 грн. моральної шкоди та 3040 грн. витрат на оплату
правової допомоги. В решті заявленого позову відмовлено.

У касаційній скарзі Ізяславська міська рада Хмельницької
області просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишивши в силі
рішення суду першої інстанції, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши
доводи касаційної скарги та заперечення на неї, рішення судів першої та
апеляційної інстанцій щодо правильності застосування ними норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 проходив
службу у військовій частині
А 0553 на посаді начальника
стройового відділення та, у зв'язку з обранням
Ізяславським міським головою, за
наказом Міністра оборони України від 22.07.1998 р. №0264 він був звільнений із займаної посади та за наказом командира
військової частини А 0553 від
02.10.1998 р. №252 позивач був виключений зі списків особового складу і прикомандирований із залишенням на військовій
службі до Ізяславської міської ради Хмельницької
області.

Відповідно до рішення першої сесії Ізяславської міської ради Хмельницької
області п'ятого скликання від 27.04.2006 р.
ОСОБА_1. звільнено з посади міського голови, у зв'язку із закінченням
строку повноважень згідно пункту 1 статті 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

За наказом заступника Міністра оборони України від 09.06.2006 р. №5 майора ОСОБА_1., міського голову м. Ізяслав, відповідно
до Положення про проходження
військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами)
Збройних Сил України звільнено з військової служби у запас за пунктом 67,
підпункт "б" (за станом здоров'я) та, у зв'язку з реформуванням
Збройних Сил України.

На підставі даного
наказу, видано наказ командира військової
частини А 0553 від 29.06.2006 р. №127 про
виключення майора ОСОБА_1 29.06.2006 р. зі всіх видів забезпечення.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про соціальний та правовий
захист військовослужбовців та членів їх
сімей", військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової служби, які звільняються з військової
служби за віком, станом здоров'я чи у зв'язку
з скороченням штатів, після закінчення строку контракту, у зв'язку з систематичним
невиконанням умов контракту командуванням, виплачується грошова допомога у
розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби. Виплата військовослужбовцям
зазначеної в цьому пункті одноразової
грошової допомоги при звільненні їх з військової служби здійснюється Міністерством
оборони України, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними
органами за рахунок коштів Державного бюджету
України, передбачених на їх утримання.

Постанова Кабінету
Міністрів України від 17.07.1992 р. №393, на яку посилається апеляційний суд, є
підзаконним актом, а абзац 5 пункту 2 статті 15 вказаного Закону набрав
чинності з 1 січня 2007 року.

Згідно Положення про проходження
військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками (мічманами)
Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України
від 07.11.2001 року №1053/2001, днем звільнення осіб офіцерського складу, прапорщиків (мічманів) з військової служби в
запас або відставку вважається день, з якого їх наказом по стройовій частині виключено зі списків особового складу.

Отже, судом першої інстанції правильно зазначено, що належним відповідачем по справі є Міністерство оборони України і саме на нього повинен бути
покладений обов'язок щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги
в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік служби.

Розмір грошової допомоги при
звільненні з військової служби сторонами не оспорювався.

Також, суд першої інстанції, на відміну від апеляційного
суду, правильно дійшов до висновку про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовної вимоги щодо відшкодування
моральної шкоди, оскільки відсутні будь-які докази про завдання йому моральної
шкоди відповідачем.

Що стосується інших позовних вимог
позивача, колегія суддів приходить до висновку, що суди вірно задовольнили його
вимогу про відшкодування витрат, пов'язаних з оплатою допомоги адвоката у
межах, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України "Про
граничні розміри компенсації витрат,
пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" від 27.04.2006 р. №590, у розмірі 3040 грн. та
вірно відмовили ОСОБА_1 в задоволенні позовної вимоги про стягнення
середньомісячного заробітку за затримку розрахунку
при звільненні, передбаченого статтею 117 Кодексу законів про працю України,
оскільки дія зазначеного Кодексу поширюється на працівників, а не на
військовослужбовців, які не є суб'єктами трудових відносин.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню. Постанову
апеляційного суду Хмельницької області від
21.03.2007 р. необхідно
скасувати, так як вона постановлена з порушенням норм матеріального права, а
постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12.01.2007 р.
необхідно залишити в силі, так як вона є законною і обґрунтованою та постановлена
з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись
статтями 220, 221, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила
:

Касаційну
скаргу Ізяславської міської ради Хмельницької області задовольнити.

Постанову
апеляційного суду Хмельницької області від 21.03.2007 р. у справі за позовом
ОСОБА_1 до Ізяславської міської ради Хмельницької області, Міністерства оборони
України та військової частини А 0553 про стягнення одноразової грошової
допомоги та заробітної плати за затримку при звільненні і моральної шкоди -
скасувати, а постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від
12.01.2007 р. - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис) В.І. Співак

Судді
(підписи) С.В. Білуга

О.І. Гаманко

М.М. Заїка

А.Ф. Загородній