Справа № К-9177/07
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2007-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6
червня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Суддів:

Харченка
В.В.

Гончар Л.Я.

Кравченка О.О.

Васильченко Н.О.

Костенка М.І.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на
постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16 серпня
2005 року у справі за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 до Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м.
Кривому Розі Дніпропетровської області, третя особа: Центральна міжрайонна державна
податкова інспекція у м.Кривому Розі про визнання недійсними податкових
повідомлень - рішень, -

встановила:

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1звернулася до
суду з позовом до Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м.
Кривому Розі Дніпропетровської області про визнання недійсними податкових
повідомлень - рішень.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказував на те, що, що перевірка
проводилася безпідставно в порушення ст. ст.. 6. 19 Конституції України, Закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» та Указу Президента України «Про деякі
заходи з дерегулювання підприємницької діяльності". Зазначену перевірку не
можна вважати ні плановою, ні позаплановою. Особи, що здійснювали перевірку не
зареєструвалися в журналі перевірок, не пред'явили посвідчення на кожного з
трьох працівників, один з перевіряючих не був зазначений в акті перевірки.
Особисті кошти гр. ОСОБА_2 були незаконно зазначені в акті перевірки як такі,
що не проведені через касовий апарат.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23 червня 2005
року позов задоволено частково. Визнано недійсним повністю податкове
повідомлення Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому
Розі № від 22 липня 2003 року. Визнано недійсним податкове
повідомлення Південної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому
Розі № /0 від 29 квітня 2003 року в частині визначення штрафних санкцій
в сумі 1 317, 65 грн. сумою податкового зобов'язання Приватного підприємця
ОСОБА_1. В решті позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16
серпня 2005 року рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23
червня 2005 року частково змінено. Викладено абзац другий резолютивної частини
рішення в наступній редакції: «Визнати недійсним податкове повідомлення
державної податкової інспекції у Центральному районі м. Кривого Рогу №
/0 від 29 квітня 2003 року в частині визначення штрафних санкцій в
сумі 1 317, 65 грн. сумою податкового зобов'язання Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1.». В решті рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням апеляційної інстанції,
ОСОБА_1звернулася з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду
України, з посиланням на порушення судом норм процесуального і матеріального
права.

Заявник в касаційній скарзі просила скасувати оскаржуване судове рішення та
постановити нове, про задоволення скарги.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що при умові
наявності в місці проведення розрахунків грошових коштів в сумі 266,98 грн.
висновки перевіряючих відносно невідповідності їх розміру денному Х-звіту є
обґрунтованими. Факт належності виявлених грошових коштів безпосередньо гр.
ОСОБА_2 та визначення цих коштів як особистих, а також виявлення податковою
інспекцією їх шляхом вимагання у зазначеної особи є таким, що не доведений
позивачем. Дії перевіряючих осіб не визнані незаконними в установленому
порядку. Фінансовий чек від 16.04.03р. на підставі якого перевіряючими
зафіксовано порушення порядку програмування, містить відомості щодо продажу
позивачем сигарет за ціною 4 грн.. без вказівки на конкретне найменування
останніх, тобто без визначення асортименту відповідного товару. Тобто,
нарахування штрафних санкцій за проведення розрахункових операцій через
реєстратор без використання режиму програмування було правомірним. Однак
визначення штрафних санкцій в сумі 1317.65 грн. як податкове зобов'язання є
невірним, оскільки згідно з п. 1.5 ст. 1 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»
положення цього Закону розповсюджується лише на штрафні санкції, які
застосовуються до платника податків у зв'язку з порушенням ним правил
оподаткування, визначених відповідними законами.

Згідно з ч.3 ст.211 КАС України підставами касаційного оскарження є
порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду і не
свідчать про неправильність судового рішення, колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 211, 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 відхилити, а на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16 серпня 2005 року
залишити без змін.

Ухвала є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
(підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя

Вищого адміністративного

суду України
Л.Я. Гончар