Справа № К-25639/06
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2007-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ С
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду Укра
їни у складі :
Головуючого: судді Ф
адєєвої Н.М.
суддів: Гордійчук М.П., Лео
нтович К.Г., Хрипченка А.О., Шкля
р Л.Т.,
при секретарі Турч
ин Д.О.,
за участю представника від
повідача Левченка Д.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті К
иєві касаційну скаргуМін
істерства економіки України
на постанову господарського
суду м. Києва від 02 березня 2006 р
оку та ухвалу Київського апе
ляційного господарського су
ду від 26 червня 2006 року у справі
за позовом Компанії «Вістек
ЛТД» до Міністерства економ
іки України, третя особа: Держ
авна податкова адміністраці
я України про визнання частк
ово недійсним наказу від 31.01.2005 р
оку №50/45,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2005 року Компанія «В
істек ЛТД» звернулася до суд
у з позовом до Міністерства е
кономіки України, третя особ
а: Державна податкова адміні
страція (надалі ДПА) Україн
и про визнання частково неді
йсним наказу від 31.01.2005 року №50/41 «
Про застосування спеціально
ї санкції індивідуального
режиму ліцензування зовнішн
ьоекономічної діяльності до
субєктів зовнішньоеконом
ічної діяльності України».

Позивач уточнив свої позо
вні вимоги та просив визнати
недійсним наказ Міністерств
а економіки України №50/45 «Про з
астосування спеціальної сан
кції індивідуального режи
му ліцензування зовнішньоек
ономічної діяльності на тери
торії України до іноземних с
убєктів господарської дія
льності» від 31.01.2005 в частині зас
тосування спеціальної санкц
ії індивідуального режиму лі
цензування зовнішньоеконом
ічної діяльності до Компанії
«Вістек ЛТД»
Позов мотивований тим, що вк
азаний наказ не відповідає д
ійсним обставинам, порушує п
рава позивача та прийнятий з
порушенням норм чинного зак
онодавства України.
Постановою господарського
суду м. Києва від 02 березня 2006 ро
ку позовні вимоги задоволено
.
Ухвалою Київського апеляц
ійного господарського суду в
ід 26 червня 2006 року рішення суд
у першої інстанції залишено
без змін.
Не погоджуючись з судовими
рішеннями судів першої та ап
еляційної інстанцій по справ
і відповідач звернувся з к
асаційною скаргою.
У поданій касаційній скарз
і Міністерство економіки Укр
аїни просить скасувати зазна
чені рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та на
правити справу на новий розг
ляд. При цьому посилається на
порушення судами норм матер
іального і процесуального пр
ава.
Згідно ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переві
ряє правильність застосуван
ня судами першої та апеляцій
ної інстанцій норм матеріаль
ного та процесуального права
, правової оцінки обставин у с
праві і не може досліджувати
докази, встановлювати та виз
навати доведеними обставини
, що не були встановлені в судо
вому рішенні, та вирішувати п
итання про достовірність тог
о чи іншого доказу.
Розглянувши касаційн
у скаргу та обговоривши її до
води за матеріалами справи, к
олегія суддів дійшла висновк
у про відсутність підстав дл
я її задоволення.
Відповідно до ст. 224 Коде
ксу адміністративного судоч
инства України суд касаційно
ї інстанції залишає касаційн
у скаргу без задоволення, а су
дові рішення без змін, якщо
визнає, що суди першої та апел
яційної інстанцій не допусти
ли порушень норм матеріально
го і процесуального права пр
и ухваленні судових рішень ч
и вчиненні процесуальних дій
.
Не може бути скасовано судо
ве рішення з мотивів порушен
ня судом норм процесуального
права, якщо це не призвело і н
е могло призвести до неправи
льного вирішення справи.
Судами першої та апеляційн
ої інстанцій в ході зясува
ння обставин по справі та пер
евірки їх доказами встановле
но, що 31.01.2005 Міністерством еконо
міки та з питань європейсько
ї інтеграції України за пору
шення Закону України «Про зо
внішньоекономічну діяльніс
ть» та повязаних з ним зако
нів України (ст. ст. 1, 2 Закону Ук
раїни «Про порядок здійсненн
я розрахунків в іноземній ва
люті») відповідно до подання
Державної податкової адміні
страції України № 46/6397 видано н
аказ №50/45 «Про застосування сп
еціальної санкції індивід
уального режиму ліцензуванн
я зовнішньоекономічної діял
ьності на території України
до іноземних субєктів госп
одарської діяльності».
Вказаним наказом затвердж
ено Перелік іноземних субє
ктів господарської діяльнос
ті, до яких застосовано спеці
альну санкцію індивідуаль
ний режим ліцензування і зов
нішньоекономічної діяльнос
ті на території України (Дода
ток №1).
Відповідно до п. 2 Додатку до
оскаржуваного наказу виріше
но застосувати до позивача с
пеціальну санкцію індивід
уальний режим ліцензування з
овнішньоекономічної діяльн
ості на території України о з
а порушення ст. 2 Закону Україн
и «Про порядок здійснення ро
зрахунків в іноземній валюті
».
Позивач не є резидентом Укр
аїни.
Відповідно до положення ст
. 19 Конституції України органи
державної влади та органи мі
сцевого самоврядування, їх п
осадові особи зобов'язані ді
яти лише на підставі, в межах п
овноважень та у спосіб, що пер
едбачені Конституцією та зак
онами України.
Статтею 37 Закону України «П
ро зовнішньоекономічну діял
ьність», в редакції, що діяла н
а момент видачі спірного Нак
азу від 31.01.2005 року, передбачено
застосування до конкретних с
уб'єктів зовнішньоекономічн
ої діяльності та іноземних с
уб'єктів господарської діяль
ності індивідуального режим
у ліцензування у випадках по
рушення такими суб'єктами по
ложень цього Закону стосовно
зазначених в ньому положень
, що встановлюють певні забор
они, обмеження або режими зді
йснення зовнішньоекономічн
их операцій дозволу держави.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону Україн
и «Про порядок здійснення ро
зрахунків в іноземній валюті
» імпортні операції резидент
ів, які здійснюються на умова
х відстрочення поставки, в ра
зі, коли таке відстрочення пе
ревищує 90 календарних днів з м
оменту здійснення авансовог
о платежу або виставлення ве
кселя на користь постачальни
ка продукції (робіт, послуг), щ
о імпортується, потребують і
ндивідуальної ліцензії Наці
онального банку України.
Відповідно до вимог Кодекс
у адміністративного судочин
ства України, рішення є закон
ним тоді, коли суд, виконавши в
сі вимоги процесуального зак
онодавства і всебічно переві
ривши всі обставини справи, в
ирішив справу у відповідност
і з нормами матеріального пр
ава, що підлягають застосува
нню до даних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене
суд касаційної інстанції пог
оджується з висновками судів
першої та апеляційної інста
нцій про задоволення позову,
оскільки відповідачем в пор
ушення Закону України «Про з
овнішньоекономічну діяльні
сть», безпідставно включено
позивача до переліку осіб, що
до яких застосовано спеціаль
ну санкцію, а саме: індивідуал
ьний режим ліцензування зовн
ішньоекономічної діяльност
і.
Судами першої та апеляційн
ої інстанції також вірно зас
тосовані норми матеріальног
о і процесуального права до с
пірних правовідносин, дана в
ірна правова оцінка встановл
еним у справі обставинам.
Доводи, викладені в касацій
ній скарзі стосовно порушенн
я позивачем умов контракту п
оставки, не приймаються судо
м касаційної інстанції до ув
аги, оскільки не носять адмін
істративно правового характ
еру, належать до вирішення в п
орядку господарського судоч
инства. Решта доводів касаці
йної скарги також є необґрун
тованими, та не спростовують
висновків судів.
Керуючись ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодек
су адміністративного судочи
нства України, колегія судді
в,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Міністер
ства економіки України залиш
ити без задоволення, постано
ву господарського суду м. Киє
ва від 02 березня 2006 року та ухва
лу Київського апеляційного г
осподарського суду від 26 черв
ня 2006 року залишити без змін
.
Ухвала набирає чиннос
ті з моменту проголошення і о
скарженню не підлягає.

Судді: