Справа № 2-а-224/2008
Суддя: Верба І.О.
Дата ухвалення: 2008-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія статобліку-08
справа № 2-а-224/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2008 року 10-00 м.
Дніпропетровськ

Суддя
Дніпропетровського окружного адміністративного суду Верба І.О., у
відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську

при секретарі
Савенковій Ю.В.,

за участю
представників

позивача -
Директор Комаров А.О.

позивача -
Портянко Г.А., довіреність від 01.02.08 р. б/н;

відповідача -
Барбашова О.В., довіреність від 25.09.07 р. №16233/9/10-016;

відповідача -
Немченко К.Г., довіреність від 14.01.08 р. №670/9/10-016

за адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Турагенство №1», м.Дніпропетровськ

до Державної податкової інспекції у Кіровському районі
м.Дніпропетровська, м.Дніпропетровськ

про визнання недійсним рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій за №/-2068/10/23-325 від 30.01.08 р., -

в с т а
н о в и в:

08
лютого 2008 року товариство з обмеженою відповідальністю «Турагенство №1»
звернулось із адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська з позовними вимогами про визнання
недійсним рішення про застосування штрафних санкцій за №/-2068/10/23-325
Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська на суму
12450 грн., у зв'язку із порушенням позивачем п.п. 1, 2 ст.3 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» від 06.07.95 р. № 265/95-ВР.

Із
посиланням на ст.1, ч.1 ст.20 Закону України «Про туризм» від 15.09.95 р.
N324/95-ВР, ст.9 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від
06.07.95 р. № 265/95-ВР позивач обґрунтовує позов тим, що він правомірно
здійснював надання туристичних послуг без застосування реєстратора
розрахункових операцій.

Представник
відповідача проти позову заперечив, в обґрунтування заперечень посилався на ст.9
Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відповідно до якої
реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються,
зокрема при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва; ст.ст. 1, 5
Закону України «Про туризм» від 15.09.95 р. N324/95-ВР, згідно яких позивач є
туристичним агентом, отже особою яка не є власником туристичного продукту, а
посередником, що виключає право незастосування реєстратора розрахункових
операцій про проведенні готівкових розрахунків. В письмових запереченнях на
позовну заяву також зазначено, що позивач не є туроператором та не має ліцензії
на проведення діяльності у якості зазначеної особи. Крім того, оскільки
туристичний продукт є власністю туроператорів, тому п.1 ст.9 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» на
турагентів не розповсюджується.

З матеріалів
справи виходить, та не заперечується представниками сторін, що 16.01.08 р. до
приміщення позивача зайшов гр. ОСОБА_1, який уклав з ТОВ «Турагенство №1»
договір доручення №1 від 16.01.08 р. по організації світних програм та
туристичного обслуговування, відповідно якого було замовлено тур до санаторію
«Синяк» м.Синяк на 7 днів з 22.02.08 р. по 28.02.08 р. Отримання грошових
коштів за туристичний тур було оформлено через касу підприємства шляхом видачі
прибуткового касового ордера №12 від 16.01.08 р. на суму 2490,00 грн. та
відображено на аркуші 1 Касової книги позивача за 16.01.08 р. 16.01.08 р. кошти
у розмірі 2490 грн. було внесено на банківський рахунок ТОВ «Турагенство №1» в АКБ «Новий» відповідно
квитанції №4 від 16.01.08 р. в розмірі 2490 грн.

Після вказаної
події до приміщення ТОВ «Турагенство №1» зайшли працівники державної податкової
служби ОСОБА_1. та ОСОБА_2., які пред'явили направлення на проведення перевірки
№000014 від 09.01.08 р. та №000013 від 09.01.08 р. відповідно.

Планова
перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Турагенство №1» проведена на
підставі Плану проведення перевірок щодо контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу на січень 2008 року, у
який за порядковим номером 9 включений позивач.

За результатами
перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Турагенство №1», Державною
податковою інспекцією у Кіровському районі м. Дніпропетровська складено Акт
перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності від
16.01.08 р. №003698.

Перевіркою
встановлено непроведення розрахункової операції через реєстратор розрахункових
операцій на суму 2490 грн., у зв'язку із
чим зроблений висновок про порушення п.п. 1, 2 ст.3 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

На підставі Акта
перевірки №003698 від 16.01.08 р. та ст.17
Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», відповідачем
прийняте оскаржуване рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій
№/-2068/10/23-325 від 30.01.08 р., яким до ТОВ «Турагенство №1»
застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), а саме -
в розмірі 12450, 00 грн.

Проаналізувавши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до
висновку що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Правові
засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг визначає Закон України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» від 06.07.95 р. № 265/95-ВР.

ТОВ «Турагенство
№1» здійснює турагенську діяльність відповідно до ліцензії серії АВ №0816627,
виданої 19.05.06 р. згідно рішення №7 Державної служби туризму і курортів
Міністерства культури і туризму України строком до 19.05.11 р.

Судом
встановлено, та не заперечується сторонами, що позивач не застосовує реєстратор
розрахункових операцій при здійсненні операцій з розрахунків за туристичні
послуги.

В судовому
засіданні представник відповідача пояснив, що до позивача застосовані фінансові
санкції відповідно до п.1) ст.17 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» від 06.07.95 р. № 265/95-ВР.

Згідно вказаної
норми, за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної податкової служби України застосовуються
фінансові санкції у таких розмірах: у п'ятикратному
розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено
невідповідність, - у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори
розрахункових операцій.

Таким чином,
відповідальність, встановлена законом, застосовується до осіб, які здійснюють
розрахункові операції за товари або послуги.

Відповідно до
п.1) ст.9 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95 р. №
265/95-ВР, реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не
застосовуються при здійсненні торгівлі продукцією власного виробництва та
наданні послуг підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності,
крім підприємств торгівлі та громадського харчування, у разі проведення
розрахунків у касах цих підприємств, установ і організацій з оформленням
прибуткових і видаткових касових ордерів та видачею відповідних квитанцій,
підписаних і завірених печаткою у встановленому порядку

Отже,
реєстратори розрахункових операцій не застосовуються при здійсненні торгівлі
продукцією власного виробництва та наданні послуг підприємствами установами і
організаціями усіх форм власності.

Учасниками
відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, відповідно до ч.1
ст.5 Закону України «Про туризм» від 15.09.95 р. N324/95-ВР є юридичні та
фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги
(перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного,
спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку
діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни
України, іноземні громадяни та особи без громадянства (туристи, екскурсанти,
відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність.

Суб'єктами, що
здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб'єкти
туристичної діяльності), зокрема, є:

- туристичні
оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із
законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення
створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а
також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які
в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність;

- туристичні агенти (далі - турагенти) -
юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку
діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг
інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо
реалізації характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку
отримали ліцензію на турагентську діяльність.

Статтею 1 Закону України «Про туризм» від 15.09.95 р.
N324/95-ВР визначено терміні, які вживаються в у вказаному Законі в такому
значенні:

- туризм - тимчасовий виїзд особи з місця
постійного проживання в оздоровчих, пізнавальних, професійно-ділових чи інших
цілях без здійснення оплачуваної діяльності в місці перебування;

- турист - особа, яка здійснює подорож по
Україні або до іншої країни з не забороненою законом країни перебування метою
на термін від 24 годин до одного року без здійснення будь-якої оплачуваної
діяльності та із зобов'язанням залишити країну або місце перебування в
зазначений термін;

- туристичний продукт - попередньо розроблений
комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що
реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу
якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні
послуги, не пов'язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації
відвідувань об'єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної
продукції тощо).

Згідно із ст.20
Закону України «Про туризм» від 15.09.95 р. N324/95-ВР за договором на
туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, турагент) за встановлену
договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням іншої сторони
(туриста) комплексу туристичних послуг (туристичний продукт). До договору на
туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про
надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті
зобов'язання.

З системного
аналізу норм ст.ст. 1, 5, 20 Закону України «Про туризм» від 15.09.95 р.
N324/95-ВР виходить, що туристичний продукт це комплекс туристичних послуг,
який може надаватися як турагентом так і туроператором, та термін «туристичний
продукт», який вживається в такому значені в Законі України «Про туризм» від
15.09.95 р. N324/95-ВР, не є тотожнім
терміну «продукція» або «товар», який застосовується в Законі України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06.07.95 р. № 265/95-ВР, а саме статтях 9 та 17
вказаного Закону.

Діяльність
турагента позивача не пов'язана із торгівлею «продукцією» у розумінні ч.1 ст.9
Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.95 р. № 265/95-ВР.

Турагенська
діяльність полягає у здійсненні посередницької діяльності з реалізації
туристичного продукту (який є сукупністю, а отже й комплексом туристичних
послуг) туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності,
а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг
і які в установленому порядку отримали ліцензію на турагентську діяльність.

Посилання
представника відповідача на правомірність застосування ч.1 ст.17 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» від 06.07.95 р. № 265/95-ВР у частині
застосування для визначення розміру штрафної (фінансової) санкції вартості саме
проданих позивачем товарів, а не наданих
послуг, з огляду на викладене не приймається до уваги.

Таким чином,
позивач мав право не застосовувати в розглянутих правовідносинах реєстратор розрахункових операцій, що
свідчить про незаконність спірного рішення.

Наведений
висновок суду також підтверджується судовою практикою Вищого адміністративного
суду України, а саме ухвалами від 13.02.07 р. у справі 311/382, від 11.12.06
р., від 12.07.06 р. у справі №49/133.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т
а н о в и в:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю
«Турагенство №1» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій №/-2068/10/23-325 від
30.01.08 р. Державної податкової
інспекції у Кіровському районі м.Дніпропетровська.

3. Стягнути з Державного бюджету України на
користь товариства з обмеженою відповідальністю «Турагенство №1» 3 грн. 40
коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне оскарження відповідно ст.254 КАС України та
може бути оскаржена шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня її проголошення та подальшої подачі апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя І.О.
Верба

Постанова складена у

повному обсязі 03.03.08 р.

13-00