Справа № 22а-10/2008
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2008-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22а-10/08
головуючий суддя у 1-й
категорія статобліку-48
інстанції - Мороз В.Ф. .
(справа №А31/67-07)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2008 року м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Коршуна А.О.
(доповідач)

суддів при
секретарі: за участю
представників: позивача - відповідача - третьої особи - Верхньодніпровського
управління земельних ресурсів третіх
осіб - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Туркіної Л.П.,
Проценко О.А. Піцик Р.В. Костиріна С.В., довіреність
№06-03-17/17517 від 28.12.2007р.
Пупишев М.О., довіреність №06-03-17/17573 від 28.12.2007р. Сокол В.М., посвідчення №С-36 ОСОБА_28, довіреність №20 від
14.01.2008р. Іванова Т.В.,
довіреність №9118-35 від 15.01.2008р.
ОСОБА_28, довіреності від 01.08.2006р. та 02.12.2005р.

розглянула у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Закритого акціонерного товариства
«Кримський ТИТАН» в особі філії «Вільногірський гірничо-металургійний
комбінат»

на постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2007року у справі
№А31/67-07

за
позовом:

Закритого акціонерного товариства
«Кримський ТИТАН» в особі філії «Вільногірський гірничо-металургійний
комбінат», м. Вільногірськ

до:
треті особи : про:

Малоолександрівської сільської ради, с.
Малоолександрівка, Верхньодніпровський р-н., Дніпропетровська обл.. 1.
ОСОБА_1, с. Адамівка 2. ОСОБА_2, с.
Дубове 3. ОСОБА_3, м. Дніпропетровськ 4. ОСОБА_4, м. Верховцево 5. ОСОБА_5, м. Дніпропетровськ 6.
ОСОБА_6 7. Верхньодніпровське
районне управління земельних ресурсів, м. Верхньодніпровськ 8. Інститут землеустрою Української
академії аграрних наук в особі Дніпропетровської філії, смт. Ювілейне часткове скасування рішення

В С Т А Н О В И Л А :

11.10.2006р.
Закрите акціонерне товариство «Кримський ТИТАН» в особі філії «Вільногірський
гірничо-металургійний комбінат»
звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до
Малоолександрівської сільської ради про часткове скасування рішення №85-14/XXIII від 26.02.2001р. / а.с. 2-5 том 1/.

Ухвалою
Господарського суду Дніпропетровської області від 10.01.2007р. відкрито
провадження у адміністративній справі №А31/67-07 за вищезазначеною позовною
заявою та до участі у розгляді даної адміністративної справи у якості третіх
осіб, які на заявляють самостійних вимог на предмет спору, залучено - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 / а.с. 1 том
2/.

Ухвалою
Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2007р. у справі
№А31/67-07 до участі у розгляді даної справи у якості третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог на предмет спору, залучено Верхнедніпровське
районне управління земельних ресурсів та Інститут землеустрою Української
академії аграрних наук у особі Дніпропетровської філії / а.с. 102-103 том 2/.

Посилаючись
у позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог / а.с.
79-83 том 3/ на те, що на підставі рішення Малоолександрівської сільської ради
№5 від 17.10.2005р., та №85-14/XXIII від 26.02.2001р.
земельні ділянки, які розташовано в межах Малишевського родовища корисних
копалин, були передані спочатку у колективну, а потім в приватну власність, але
Малишевське родовище корисних копалин, в межах якого розташовано земельні ділянки,
має загальнодержавне значення та розробка цього родовища здійснюється
позивачем, оскільки норми Земельного Кодексу України, який був чинний на момент
прийняття оскаржуваних рішень, не передбачали права передачі земель
гірничодобувної промисловості у колективну або приватну власність, просив:

- визнати
частково недійсним рішення Малоолександрівської сільської ради №5 від
17.10.1995р . про передачу у колективну власність Колективному
сільськогосподарському підприємству ім.. Фрунзе (далі КСП ім.. Фрунзе ) земельного масиву у межах
Малишевського родовища корисних копалин, а саме земельних ділянок, які перейшли
у власність громадян на підставі сертифікатів на земельні ділянки (паї) №№
399,400,401,402, 403,404,405,406,407, 408,409,410,411,412,413 ,414,415,416,
417,419,420,421, 422, 423, 424, 425, 426, 427, 428, 429, 431, 432, 433, 434,
435, 436, 437, 438, 439, 440,
443,444,445,446,447,448,449,450,458,459,460,461,462,463,464,465,466,467,468,469,470;

- визнати
частково недійсним Державний акт на право колективної власності на землю серії
І-ДП №000079, який видано на підставі рішення Малоолександрівської сільської
ради №5 від 17.10.1995р.;

- частково
скасувати рішення Малоолександрівської сільської ради №85-14/XXIII від 26.02.2001р., а саме в : частині п. 1 додатку до
рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 43,7873 га
ОСОБА_1 (паї №№458,459,460,468,469,470);
в частині п. 2 додатку до рішення про передачу у приватну власність
земельної ділянки площею 43,2329 га ОСОБА_2
(паї №№436,437,438,439,440,476), частині п. 3 додатку до рішення про
передачу у приватну власність земельної ділянки площею 43,0231 га ОСОБА_3 (паї
№№431,432,433,434,435), частині п. 4
додатку до рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки
площею 44,8555 га ОСОБА_4 (паї
№№422,423,424,425,426), частині п. 5 додатку до рішення про передачу у приватну
власність земельної ділянки площею 43,6012 га ОСОБА_5 (паї №№461, 462,4 62,
463, 464,465, 466), в частині п. 6 додатку до рішення про передачу у приватну
власність земельної ділянки площею 44,4862 га ОСОБА_6 (паї №№416,417,419,420);

- скасувати
рішення, якими передано у приватну власність земельні ділянки (паї) №№ 399,400,401,402,403,404,405,406,407,
408,409,410,411,412,413,414,415,416, 417,419 420, 421, 422,423, 424,425,426,
427,428,429, 431,432,433,
434,435,436,437,438,439,440,443,444,445,446,447,448,449,450.

Постановою
Господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2007р. у справі
№А31/67-07 позивачу відмовлено у задоволені адміністративного позову у повному
обсязі / а.с. 48-50 том 4/.

Позивач - Закрите акціонерне товариство «Кримський ТИТАН»
в особі філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» , не погодившись
з вищезазначеною постановою суду 23.04.2007р. подав апеляційну скаргу.

Посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом під час
розгляду даної справи не було з'ясовано
усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи,
зроблені судом висновки не відповідають фактичним обставинам справи та ухвалене
судом рішення постановлено з порушенням норм чинного матеріального та
процесуального права, просить постанову
суду від 12.04.2007р. у даній справі скасувати та ухвалити по справі нове
рішення, яким задовольнити позовні вимоги
позивача у повному обсязі.

Під час розгляду апеляційної скарги позивачем
28.01.2008р. подано до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду
заяву про уточнення позовних вимог у даній справі / а.с. 179-181 том 4/, у якій
позивач уточнює позовні вимоги та просить суд:

- визнати частково недійсним рішення
Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області №5 від 17.10.1995р. про передачу у колективну
власність КСП ім. Фрунзе земельного масиву в межах Малишевського родовища
корисних копалин, а саме земельних ділянок, які перейшли у власність громадян
на підставі сертифікатів на земельні ділянки (паї)
№399,400,401,402,403,404,405,406,407, 408, 409,410, 411,412, 413,414,415,
416,417,419, 420, 421,422,423,424,425,426,427,428,429,431,432,433,434,435,436,437,438,439,440,
443,444, 445, 446, 447, 448, 449, 450, 458, 459,
460,461,462,463,464,465,466,467,468,469,470;

- визнати
частково недійсним державний акт на право колективної власності на землю серії
І-ДП №000079, який був виданий на підставі рішення Малоолександрівської
сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області №5 від
17.10.1995р. про передачу у колективну власності КСП ім.. Фрунзе земельного масиву в межах
Малишевського родовища корисних копалин;

- скасувати
частково рішення Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області №85-14/ХХІІІвід 26.02.2001р., а саме - п. 1
додатку до рішення про передачу у
приватну власність земельної ділянки площею 43,7873 га. ОСОБА_1; п. 2 додатку
до рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 43,2329
га. ОСОБА_2, п. 3 додатку до рішення про передачу у приватну власність
земельної ділянки площею 43,0231 га. ОСОБА_3, п. 4 додатку до рішення про
передачу у приватну власність земельної ділянки площею 44,8555 га. ОСОБА_4, п.
5 додатку до рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки площею
43,6012 га. ОСОБА_5, п. 6 додатку до рішення про передачу у приватну власність
земельної ділянки площею 44,4862 га. ОСОБА_6, п. 28 додатку №1 про передачу у
приватну власність земельної ділянки площею 8,0508 га. ОСОБА_7, п. 27 додатку
№1 про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 7,9288 га.
ОСОБА_8, п. 26 додатку №1 про передачу у приватну власність земельної ділянки
площею 7,6135 га ОСОБА_9, п. 25 додатку
№1 про передачу у приватну власності земельної ділянки площею 7,4493 га.
ОСОБА_10, п. 24 додатку №1 про передачу
у приватну власності земельної ділянки площею 7,4047 га ОСОБА_11, п. 23 додатку
№1 про передачу у приватну власності земельної ділянки площею 7,5435 га.
ОСОБА_12, п. 1 додатку бн про передачу у приватну власності земельної ділянки
площею 8,46 га. ОСОБА_13, п. 2 додатку бн про передачу у приватну власності
земельної ділянки площею 8,4 га. ОСОБА_14, п. 3 додатку бн про передачу у
приватну власності земельної ділянки площею 8,29 га ОСОБА_15, п. 4 додатку
бн про передачу у приватну власності
земельної ділянки площею 8,31 га. ОСОБА_16, п. 5 додатку бн про передачу у
приватну власності земельної ділянки площею 8,37 га. ОСОБА_17 , п. 6 додатку
бн про передачу у приватну власності земельної ділянки площею 8,29 га
ОСОБА_18, п. 7 додатку бн про передачу у приватну власності земельної ділянки
площею 8,32 га ОСОБА_19, п. 8 додатку бн про передачу у приватну власності
земельної ділянки площею 8,48 га ОСОБА_21, п. 9 додатку бн про передачу у приватну власності земельної
ділянки площею 8,42 га. ОСОБА_20, п. 10 додатку бн про передачу у приватну
власності земельної ділянки площею 8,31 га. ОСОБА_3;

- скасувати
рішення Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області №61-ХІ/ХХІІІ від 04.05.2000р. в частині передачі у
приватну власність земельних ділянок (паїв) №443,444,445,446447,448,449,450, а
саме - п. 2 додатку №1 про передачу у
приватну власності земельної ділянки ОСОБА_3 ( пай №443); п. 3 додатку №1 про
передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_6 (пай №444); п. 4
додатку №1 про передачу у приватну власність земельної ділянки ОСОБА_24 (паї
№445,446), п. 5 додатку №1 про передачу у приватну власність земельної ділянки
ОСОБА_22 ( пай №447), п. 6 додатку №1 про передачу у приватну власність
земельної ділянки ОСОБА_23 (пай №448), п. 7 додатку №1 про передачу у приватну
власність земельної ділянки ОСОБА_25 (пай №449), п. 8 додатку №1 про передачу у
приватну власність земельної ділянки ОСОБА_26 (пай №450);

- скасувати
частково рішення Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області №122/1-XVIII/ХХІІІ від 29.12.2001р., а саме - п. 3 додатку бн про передачу у приватну власності земельної
ділянки площею 8,33 га. ОСОБА_27 (пай №410)

Відповідач -
Малоолександрівська сільська рада, у письмових запереченнях на апеляційну
скаргу, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи
об'єктивно, повно досліджено усі обставини справи та зроблено висновки, які
відповідають фактичним обставинам справи, ухвалене судом рішення у даній справі
постановлено без порушень норм чинного матеріального та процесуального права ,
просить апеляційну скаргу позивача
залишити без задоволення, постанову суду від 12.04.2007р. у даній справі
залишити без змін.

Третя особа - Верхньодніпровський районний відділ
земельних ресурсів у письмових запереченнях на апеляційну скаргу посилаючись на
те, спірні земельні ділянки ніколи не були землями гірничодобувної
промисловості, а є землями сільськогосподарського призначення, з моменту видачі КСП ім. Фрунзе державного акту
на право колективної власності на землю від 18.10.1995р. ці землі набули статус
землі, що перебуває у власності колективу громадян членів КСП ім.. Фрунзе,
спірні земельні ділянки ніколи не входили до землекористування позивача,
вважає, що позовні вимоги позивача у даній справі не мають ніяких законних
підстав.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали
доводи викладені у апеляційній скарзі та просили суд апеляційну скаргу
задовольнити, постанову суду від 12.04.2007р. у даній справі скасувати та
ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі позовні
вимоги позивача у даній адміністративній справі з урахуванням позовних вимог
викладених у заяві про уточнення позовних вимог, яка була подана позивачем
28.01.2008р. до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Представники відповідача у судовому засіданні
заперечували проти доводів апеляційної скарги, підтримали доводи викладені у
письмових запереченнях відповідача на апеляційну скаргу та просили суд
апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду від 12.04.2007р.у даній
справі залишити без змін.

Представник третіх
осіб - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - ОСОБА_28 у
судовому засіданні заперечував проти доводів викладених у апеляційній скарзі та
просив суд апеляційну скаргу залишити
без задоволення, постанову суду від 12.04.2007р.у даній справі залишити без
змін.

Представник третьої особи - Верхньодніпровського
районного управління земельних ресурсів у судовому засіданні заперечував проти
доводів апеляційної скарги, підтримав доводи викладені у письмових запереченнях
Верхньодніпровського районного управління земельних ресурсів та просив суд
апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду від 12.04.2007р. у
даній справі залишити без змін.

Представник
третьої особи - Інституту землеустрою Української академії аграрних наук в
особі Дніпропетровської філії у судове засідання не з'явився. Третя особа про
день, годину та місце розгляду даної справи повідомлена судом належним чином,
надала суду лист, у якому просить суд розглянути дану справу у відсутність її
представника / а.с. 150 том 4/, за таких обставин колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу у відсутність представника третьої особи -
Інституту землеустрою Української академії аграрних наук в особі
Дніпропетровської філії.

Заслухавши у судовому засіданні представників позивача,
відповідача, третіх осіб, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали
справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що
земельна ділянка площею 5411,2 га на підставі державного акту на вічне
користування землею колгоспами №547779
від 21.06.1951 р. надана у безплатне, безстрокове користування, тобто навічно
сільськогосподарській артілі (колгоспу) ім.. Фрунзе с. Малоолександрівки
Криничанського району Дніпропетровської області, розмір, конфігурація наданої
земельної ділянки визначена у плані, який є невід'ємною частиною державного
акту.

Рішенням Малоолександрівської сільської ради №5 від
17.10.1995р. затверджено науково-технічну документацію згідно до протоколу
загальних зборів КСП ім. Фрунзе від 18.03.1996р. та передано КСП ім.. Фрунзе в
колективну власність земельну ділянку площею 3992,0 га, в постійне користування земельну ділянку
площею 467,1 га /а.с. 130.133 том 2/.

На підставі вищезазначеного рішення відповідача
18.10.1995р. КСП ім. Фрунзе було видано державний акт серії І-ДП №000079 на
право колективної власності на земельну ділянку площею 3992,0 га, розмір та
конфігурація земельної ділянки визначені планом зовнішніх меж земельної
ділянки, який є невід'ємною частиною державного акту / а.с. 127-129 том 2/.

03.01.1996р. між КСП ім.. Фрунзе та Вільногірським
державним гірничо-металургійним комбінатом укладено договір оренди земельної
ділянки площею 295,9 га згідно з планом землекористування , що додається до
договору, земельна ділянка надається на умовах тимчасового користування строком
на 18 років під будівництво другої черги кар'єру №7 ВДГМК. / а.с. 1-5 том 3/.

Таким чином колегія суддів вважає, що позивачу у даній справі про те, що спірна
земельна ділянка належить КСП ім. Фрунзе
на підставі рішення Малоолександрівської сільської ради №5 від
17.10.1995р. відомо ще з моменту укладення вищезазначеного договору оренди, а з
позовними вимогами про визнання нечинним цього рішення позивач звернувся лише
11.10.2006р., тобто після сплину 10 років.

Згідно до рішення 14 сесії XXIII скликання Малоолександрівської сільської ради №85-14/ XXIII від 26.01.2001р. видано державні акти на право приватної
власності на земельні частки (паї) для ведення сільськогосподарського товарного
виробництва громадянам, згідно додатку, при одержані державних актів на право
приватної власності на землю громадян повернути сертифікати на право приватної
власності на земельні частки (паї) у Верхньодніпровський районний відділ
земельних ресурсів / а.с. 32-37 том 4/, серед громадян, яким повинні бути
видані державні акти на право приватної власності на земельні частки, у
додатках до цього рішення зазначені ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи у даній адміністративній справі / а.с. 35 том 4/.

Також під час розгляду даної справи судом було
встановлено, що позивачем у справі протягом вересня-жовтня 2001р. було отримано
від третіх осіб у даній справі - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, як власників земельних ділянок на території Малоолександрівської
сільської ради, які належать їм на підставі державних актів на право приватної
власності на земельну ділянку виданих на підставі 14 сесії XXIII скликання Малоолександрівської сільської ради №85-14/ XXIII від 26.01.2001р., погодження на ведення позивачем
відкритих гірничих робіт по розробці Малишевського родовища при умові
рекультивації порушеної земельної ділянки до закінчення строку оренди, який
встановлено договором оренди від 03.01.1996р. між КСП ім.. Фрунзе та
Вільногірським державним гірничо-металургійним комбінатом / а.с. 48-53 том 3/.

Враховуючи вищезазначені обставини колегія суддів вважає,
що позивачу у даній адміністративній справі про існування оскаржуваних ним
рішень відповідача та виданих на підставі цих рішень державних актів про право
приватної власності на земельну ділянку відомо з вересня-жовтня 2001р.,
оскільки під час надання третіми особами погоджень позивачу на використання ним
належних третім особам земельних ділянок, треті особи - - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 надавали позивачу та нотаріусу правовстановлюючі документи на
належні їм земельні ділянки і ці погодження були передані саме позивачу.

На час прийняття оскаржуваних позивачем рішень діяв ЦК
України в редакції 1963р., і саме нормами цього кодексу врегульовано питання
строків звернення до суду з позовом про захист порушеного права, оскільки ч. 1
Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції закону 2003р. передбачено, що цей кодекс набирає
чинності з 01.01.2004р., а ч. 4 цих положень передбачено, що цивільний кодекс України застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які
виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього
Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Статтею
71 ЦК України (в редакції закону 1963р.) передбачено, що загальний строк для
захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність),
встановлюється в три роки.

Статею 76 ЦК України (в редакції закону 1963р.) перебіг строку позовної
давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Статтею 80 ЦК України (в редакції 1963р.) передбачено, що закінчення строку
позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо
суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку
позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Під час розгляду судом даної справи позивачем не було надано суду доказів
поважності причин пропуску ним строків позовної давності з приводу оскарження
рішень відповідача №5 від 17.10.1995р. та №85-14/ XXIII від 26.01.2001р..

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції зробив обґрунтований висновок стосовно того, що оскільки строк
позовної давності з приводу оскарження
рішення відповідача №5 від 17.10.1995р. сплинув під час дії ЦК України в
редакції 1963р., а видача державних актів на право власності на земельні частки
(паї) громадянам-членам КСП ім.. Фрунзе (третім особам по даній справі) на
підставі рішення відповідача №85-14/ XXIII від 26.01.2001р.
була обумовлена паюванням земель, що були передані у комунальну власність, то у
суду відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про незастосування
позовної давності та клопотання відповідача про застосування позовної давності
і враховуючи , що підстави для поновлення пропущеного строку позовної давності
відсутні, строк пропуску є тривалим, суд першої інстанції зробив правильний
висновок про наявність підстав для відмови у задоволені позовних вимог у
зв'язку з закінченням строку позовної давності для пред'явлення позову.

Враховуючи вищезазначені обставини, норми чинного
законодавства, яке регулює питання примусового виконання виконавчих документів,
колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано, повно, всебічно
дослідив усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи,
зробив висновки, які відповідають фактичним обставинам справи, застосував до
спірних правовідносин, які виникли між сторонами у даній адміністративній
справі, норми чинного законодавства, які регулюють саме ці правовідносини, та
постановив законне рішення, яким відмовив позивачу у задоволені
адміністративного позову, а тому постанову суду від 12.04.2007р. у даній справі
необхідно залишити без змін.

Частиною 3 ст. 195 КАС України передбачено, що суд
апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в
суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів даної справи позовні вимоги,
які зазначені позивачем у заяві про уточнення позовних вимог від 28.01.2008р. /
а.с. 179-181 том 4/ , не були заявлені позивачем під час розгляду даної справи
у суді першої інстанції і відповідно до вимог ч. 3 ст. 195 КАС України, ці
позовні вимоги не можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для
скасування законної постанови суду, тому апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.196, 198,200,205,206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Закритого акціонерного товариства «Кримський ТИТАН» в особі філії
«Вільногірський гірничо-металургійний комбінат»- залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Дніпропетровської області
від 12.04.2007р. у справі №А31/67-07 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає чинності з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у місячний строк до Вищого
адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги.

Повний текст виготовлено -26.02.2008р.

Головуючий: А.
О. Коршун

Судді: Л.П.
Туркіна

О.А.
Проценко