Справа № К-2323/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака
В.І.

суддів Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього
А.Ф.

Заїки
М.М.

при
секретарі Лелюку О.П.,

за участю представника
відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 24 грудня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області
від 29 березня 2005 року у справі за його скаргою на неправомірні дії
начальника УМВС України на Південній залізниці, -

в с т а н о в и л а:

У
жовтні 2002 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії
начальника УМВС України на Південній залізниці.

Рішенням
Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 грудня 2004 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2005 року, в
задоволенні скарги відмовлено у зв'язку із пропуском строку звернення до суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначені рішення судів,
посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального
права, та винести нове судове рішення, яким поновити строк
звернення до суду та задовольнити його скаргу.

Колегія суддів, перевіривши
доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо
правильного застосування норм матеріального права, вважає, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суди першої та апеляційної правильно
послались на статтю 248-5 ЦПК України (в редакції 1963 року, що була чинна на
час розгляду судами скарги), відповідно до якої громадянин має право звернутись
до суду із скаргою, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю органу
державної влади або службовою особою порушено його права чи законні інтереси, у
двомісячний строк, обчислюваний з дня, коли особі стало відомо або їй повинно
було стати відомо про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини 2 цієї статті,
пропущений строк для подання скарги може бути поновлено судом, якщо буде
встановлено, що його пропущено з поважних причин.

Судами було встановлено, що ОСОБА_2 з наказом
№178 від 29 липня 1998 року про його звільнення зі служби в органах внутрішніх
справ за порушення службової дисципліни був ознайомлений в день його видання
начальником УМВС України на Південній залізниці.

Про поновлення на службі до керівництва УМВС України на
Південній залізниці вперше звернувся у жовтні 1998 року, після двомісячного
строку, до суду зі скаргою на неправомірне звільнення звернувся вперше лише у
липні 2001 року.

Суди першої та апеляційної інстанцій перевірили доводи
позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду за захистом
своїх порушених прав, повно з'ясували обставини у справі на підставі
досліджених доказів і обґрунтовано дійшли висновку про те, що ОСОБА_2 пропустив
строк звернення до суду без поважних причин.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати
докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені
в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу.

Керуючись статтями 220, 221, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2
залишити без задоволення, а рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 24 грудня 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 29 березня 2005 року у справі за його скаргою на
неправомірні дії начальника УМВС України на Південній залізниці - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній

М.М. Заїка