Справа № 22а-1253/2007
Суддя: Любашевський В.П.
Дата ухвалення: 2007-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інст.суддя Дячук Т.В.
ряд. ст. зв. № 45
господарський суд Хмельницької
області справа № 2/1920-А
Доповідач у 2-й інст.суддя
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2007
року
м.Львів
справа № 22а-1253/07

Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду, у складі:

доповідача у
справі судді Любашевського В.П.

суддів
Довгополова О.М.

Шавеля
Р.М..

секретаря
судового засідання Гідея К.М.

осіб, які взяли участь у справі:

від позивача - Заярнюк І.В., начальник
юридичного відділу, на підставі довіреності від 25.09.2007 р. № 16844/12

від відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

на постанову
господарського суду Хмельницької області від 23 квітня 2007 року у
справі № 2/1920-А

за позовом
управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 126,00
грн.заборгованості по сплаті фіксованого розміру страхового внеску, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому звернувся в
господарський суд Хмельницької області з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 126 грн. 00
коп. заборгованості по сплаті фіксованого розміру страхового внеску.

Постановою
господарського суду Хмельницької області від 23.04.2007р. у справі № 2/1920-А
(суддя Дячук Т.В.) позов задоволено. Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що відповідач як суб′єкт підприємницької діяльності, який
обрав особливий спосіб оподаткування єдиним податком, є страхувальником і
платником страхових внесків. Відповідно до Закону України «Про загальнообов′язкове
державне пенсійне страхування» та Закону України «Про вирішення питання щодо
заборгованості суб′єктів господарської діяльності, які застосовують
особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв′язку з
неперерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного
фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування
на випадок безробіття протягом 2004 року-1 кварталу 2005 року» № 3583
від 16.03.2006 р., позивачем, на підставі
даних державної податкової інспекції у м.Хмельницькому, проведено
розрахунок належних до сплати сум фіксованого розміру страхового внеску з урахуванням частини єдиного податку, про що
складено відповідний акт № 44 від 06.02.2007 р., згідно якого належна до сплати
сума фіксованого страхового внеску
складає 185 грн. 82 коп. Оскільки дана вимога про сплату заборгованості відповідачем
у встановленому законодавством порядку не оскаржувалась та не скасована,
частково сплачена в сумі 59 грн. 82 коп., докази про сплату решти суми
заборгованості відсутні, тому така
підлягає стягненню.

Відповідач,
в апеляційній скарзі просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду
першої інстанції і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування апеляційних вимог
зазначає, що судом першої інстанції прийнято постанову з порушенням норм
матеріального права. Вважає, що
нарахування та стягнення фіксованого
страхового внеску за 1 квартал 2005 року
у розмірі 185,82 грн. у вигляді заборгованості є прямим порушенням
розпорядження Кабінету Міністрів України № 58-р від 10.03.2005 р. «Про деякі
питання спрощеної системи оподаткування».

Представник позивача у судовому засіданні
погодився з викладеними у постанові висновками суду першої інстанції і
заперечив апеляційні вимоги позивача з підстав, викладених у постанові суду та
запереченнях на апеляційну скаргу.

Відповідач в судове засідання не прибув,
хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду,
подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

За даних обставин, постанова суду
першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без
задоволення, з наступних підстав:

Фізична особа-
підприємець ОСОБА_1 є суб′єктом підприємницької діяльності, який обрав
особливий спосіб оподаткування єдиним податком
і, відповідно до ст.ст.14,15 Закону України «Про загальнообов′язкове
державне пенсійне страхування» є страхувальником і платником страхових внесків.

Пунктом 6 ч.2 ст.17
Закону України «Про загальнообов′язкове
державне пенсійне страхування» передбачено, що страхувальник зобов′язаний
нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі
страхові внески.

Статтею 45 Закону
України «Про державний бюджет України на 2005 рік» встановлено на 2005 рік
фіксований розмір страхових внесків на загальнообов′язкове державне
страхування для фізичних осіб - суб′єктів підприємницької діяльності, які
обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок), та
членів сімей зазначених фізичних осіб,
які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності, у розмірі
мінімального страхового внеску, визначеного Законом України «Про загальнообов′язкове
державне пенсійне страхування».

Законом України «Про
вирішення питання щодо заборгованості суб′єктів господарської діяльності,
які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв′язку
з неперерозподілом Державним казначейством України частини податків до
Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування
на випадок безробіття протягом 2004 року-1 кварталу 2005 року» № 3583
від 16.03.2006 р. врегульовано питання сплати фіксованої ставки на рівні
різниці між встановленою ставкою внеску та частиною єдиного або фіксованого
податку, що не надійшли до Пенсійного фонду.

Управлінням Пенсійного
фонду України у м.Хмельницькому Хмельницької області з дотриманням вимог
зазначених нормативно-правових актів 06.02.2007 року проведено розрахунок
належних до сплати сум фіксованого розміру страхового внеску з урахуванням
частин єдиного податку за даними ДПІ у м.Хмельницькому і встановлено, що відповідач зобов′язаний сплатити за 1
квартал 2005 року фіксований розмір
страхового внеску в сумі 185,82 грн., про що складено акт № 44.

Вимога
про сплату вказаної заборгованості відповідачем у встановленому законодавством
порядку не оскаржувалась та не скасована, частково сплачена в сумі 59 грн. 82
коп., докази про сплату решти суми заборгованості відсутні, тому така підлягає стягненню.

З огляду на
викладене, суд першої інстанції, при винесені постанови вірно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

В силу ст.200 КАС України - суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення
з додержанням норм
матеріального і процесуального
права.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст.160, 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1на постанову господарського суду
Хмельницької області від 23.04.2007 року
у справі № 2/1920-А - залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена, шляхом подання касаційної
скарги, безпосередньо до адміністративного суду касаційної
інстанції протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Судді
В.П.Любашевський

О.М.Довгополов

Р.М.Шавель