Справа № 2-а-27/2008
Суддя: Новіков О.М.
Дата ухвалення: 2008-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-27
ПОСТАНОВА

іменем України

22
лютого 2008 року Місцевий Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого-судді Новікова О.М.

при
секретарі - Макаренко Ю.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бахмач справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення при Бахмацькій районній
державній адміністрації, Чернігівського обласного центру по нарахуванню та
виплаті допомог про стягнення недоотриманих сум щорічної допомоги на
оздоровлення за 2005-2007 роки в розмірі 4218 грн.50 коп.,-

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1
в січні 2008 року звернувся до суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення при Бахмацькій районній державній адміністрації,
Чернігівського обласного центру по нарахуванню та виплаті допомог про стягнення
недоотриманих сум щорічної допомоги на оздоровлення за 2005-2007 роки в розмірі
4218 грн.50 коп., вказуючи на те, що він є учасником ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії і має право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення відповідно до Закону України «Про статус і соціальний
захист прав громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №
796-XII від 28.02.1991 року в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат. Щорічна допомога на оздоровлення
виплачується громадянам за місцем проживання органами соціального захисту
населення. Відповідачем виплати провадяться на підставі Порядку використання
коштів Державного бюджету України та Постанов Кабінету Міністрів України від
26.07.1996 року № 836 «Про компенсаційні витрати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від
12.07.2005 року № 562 «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вважає, що виплата допомоги
повинна розраховуватися з мінімальної заробітної плати на момент виплати, тобто
за 2005 рік - йому слід виплатити 1138,05 грн., за 2006 рік - 1410 грн., за
2007 рік - 1670 грн. З урахуванням вже отриманої ним допомоги, загальна сума
виплат повинна була становити 4218 грн. 50 коп., але йому виплачено лише 201
грн. 50 коп. Просить визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у
виплаті на оздоровлення в розмірах передбачених законодавством України, та
стягнути з відповідача недоплачену суму
в розмірі 4218 грн. 50 коп.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги і просить стягнути недоплачену допомогу на
оздоровлення в розмірі 4218 грн. 50 коп.

Представник відповідача Управління праці та соціального
захисту населення при Бахмацькій районній державній адміністрації в судове
засідання не з»явився, але до суду надійшла заява в якій просять справу
розглянути без їх участі.

Представник
відповідача Чернігівського обласного центру по нарахуванню та виплаті допомог, але в своїй письмовій
заяві центр просить розглянути справу у відсутність їх представника. Письмові
заперечення суду надані. В цих запереченнях відповідач вказує на те, що відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» інвалідам 3 групи
передбачена щорічна допомога на оздоровлення в розмірі 4-х мінімальних
заробітних плат. Згідно Постанов Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996
р. № 836 та 12 липня 2005 року №562 щорічна допомога на оздоровлення ОСОБА_1,
як інваліду 3 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, була виплачена у
розмірі: 2005р. - 21.50 грн., 2006р. - 90.00 грн., 2007р. - 90.00 грн. Виплата
компенсацій та допомог, передбачених ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», згідно Порядку використання коштів державного бюджету для
виконання програм, пов»язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів
України від 20 вересня 2005 року №936, проводиться управлінням праці та
соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій за рахунок
коштів державного бюджету, які надходять на ці виплати.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши осіб, які
беруть участь у справі, суд вважає, що
позов підлягає частковому
задоволенню з наступних
підстав:

Судом
установлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС
1-ої категорії, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1 у зв»язку з чим
користується правами та пільгами, передбаченими Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 796-XII від 28.02.1991 року.

Відповідно
до вимог ст.48 вищевказаного Закону, зокрема, учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЄС передбачена щорічна допомога на оздоровлення
інвалідам 3 групи у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. За період з
2005 по 2007 роки Управління праці та соціального захисту населення, відповідно
до постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року «Про
компенсаційні витрати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виплатило позивачу компенсацію у розмірі 201 грн. 50 коп.

Згідно
з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі
та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно
до абзацу 2 частини 4 статті 48 Закону №796-XII., щорічна допомога учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС інвалідам 3 групи виплачується у розмірах чотирьох мінімальних заробітних
плат. При цьому розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент
виплати ( абзац 7 частини 4 ст.48 Закону №796-XII.).

Відповідно
до ст.90 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» розмір
мінімальної заробітної плати встановлений з 1 січня 2005 року - 262 грн. 00
коп. на місяць, з 1 квітня 2005 року - 290 грн. на місяць, з 1 липня 2005 року
- 310 грн. на місяць, з1 вересня 2005 року - 332 грн. на місяць.

Відповідно
до ст.82 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» розмір
мінімальної заробітної плати встановлений з 1 січня 2005 року - 350 грн. 00
коп. на місяць, з 1 липня 2006 року - 375 грн. на місяць.

Відповідно
до ст.76 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» розмір
мінімальної заробітної плати встановлений з 1 липня 2007 року до 01 жовтня 2007
року -
440 грн. на місяць .

Зі змісту вимог Законів України про
становлення розмірів мінімальних заробітних плат на 2005 рік, законів України
про державний бюджет України на 2006 та 2007 роки не вбачається будь-яких
обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з
метою реалізації норми статті 48 Закону №796-XII.

Установлений
в 1996 році, Постановою КМУ № 836, розмір щорічної допомоги на оздоровлення не
змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими законами України.
Зокрема розмір мінімальної заробітної плати, відповідно до ст.82 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2006 рік» до 1 липня 2006 року складав 350,00
грн. на місяць, який згідно з внесеними Верховною Радою України змінами до
Державного бюджету України збільшується
кожний наступний рік. При цьому,
зазначені закони не містили обмежень щодо застосування ст.48 Закону
№796-XII.. Оскільки ні Верховна Рада
України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких рішень з цих
питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними
нормативними актами при вирішенні даного
спору, застосуванню підлягає саме стаття
48 Закону №796-XII., стаття 90 Закону України «Про встановлення мінімальної заробітної
плати на 2005 рік», стаття 82 Закону України
«Про встановлення мінімальної заробітної плати на 2006 рік», стаття 76
Закону України «Про встановлення
мінімальної заробітної плати на 2007 рік», а не Постанова КМУ № 836.

За
таких обставин, та з урахуванням вимог ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист прав громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 796-XII управління праці та соціального
захисту населення Бахмацької районної державної адміністрації повинно виплатити
позивачу щорічну допомогу на оздоровлення за зазначений період, виходячи із суми
мінімальної заробітної плати на момент виникнення права на виплату, тобто на
момент подачі заяви про виплату допомоги та її реальної виплати .

Як
вбачається з довідки управління праці та соціального захисту населення Бахмацької
райдержадміністрації позивач
отримав у квітні 2005 року допомогу в розмірі 21 грн. 50 коп., у травні 2006
року - 90 грн. 00 коп., у квітні 2007 року - 90 гривень.

Таким
чином позивач не доотримав на оздоровлення за 2005 рік - (290 грн. х 4)
- 21,50 грн. = 1138 грн. 50 коп.; за 2006 рік - (350 грн. х 4) - 90,00 грн. =
1310 грн. 00 коп.; за 2007 рік - (440 грн. х 4) - 90 = 1670 грн.

А
всього ОСОБА_1 не доотримав допомоги на оздоровлення 4118 грн. 50 коп.

Ствердження
позивача по його розрахунку, що за 2006 рік йому належить до виплати 1410 грн.
00 коп. помилкове, оскільки на час проведення йому виплат діяв розмір
мінімальної заробітної плати 350 грн. 00 коп., а не 375 грн. 00 коп., який був
встановлений лише з 1 липня 2006 року, і саме в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, тобто сума
належних позивачеві виплат за 2006 рік буде складати 1310 грн. 00 коп.

Керуючись
ст.21, 22, 24, 46, 55 Конституції України, ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист прав громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 796-XII, Законами України « Про державний
бюджет України на 2005, 2006, 2007 роки» ст.ст.6, 8, 9-13, 17, 18, 112, 121,
158-164, 185, 186 КАС України, суд,-

П О С Т
А Н О В И В :

Позов
ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути
з Управління праці та соціального населення при Бахмацькій районній державній
адміністрації на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування боргу по виплатам на
оздоровлення 4118 (чотири тисячі сто вісімнадцять) грн. 50 коп.

В
позові до Чернігівського обласного центру по нарахуванню та виплаті допомог
відмовити.

Постанова
може бути оскаржена до Київського Апеляційного адміністративного суду.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: