Справа № 2-а-11689/2007
Суддя: Гонтарук В.М.
Дата ухвалення: 2007-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Справа
№2-а-11689/07

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«26» грудня 2007 року
м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд

в складі:

головуючого: судді Гонтарука В.М.

при секретарі Зелінській І.В.

за участю:

представник позивача
Ільчук О.В.

представника відповідача
Мавроді Р.Ф.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом приватного
підприємства «Спрут» до Вінницької митниці про визнання дій протиправними, суд -

ВСТАНОВИВ:

Приватним підприємством «Спрут»
заявлено позов про визнання дій протиправними Вінницької митниці з видачі
податкових повідомлень №71,72,73 від 19.06.2007 року та скасування зазначених
повідомлень.

Позов мотивовано тим, що відповідно приватне підприємство
21 липня 2007 року отримав рекомендованим відправленням три податкових
повідомлення форми “Р” №№71,72,73 від 19.06 2007 року. Вказані повідомлення
були видані на підставі проведеної камеральної перевірки, за результатами якої
складено акт стану дотримання вимог законодавства України з питань митної
справи №32/401000009 від 12.06.2007 року. У ході камеральної перевірки встановлено,
що при митному оформленні автомобіля Mersedes Sprinter 311CDІ, кузов
№WDВ9036122R115259, 2000 року випуску, за вантажною декларацією
(ВМД) №401000007/6/220845 від 21.11.2006
року, не донараховано суми митних платежів через заниження митної вартості вище
вказаного транспортного засобу на суму 6999,16грн.

Висновок про
заниження митної вартості ТЗ зроблено на підставі висновку спеціаліста НДЕКЦ
при УМВС України у Вінницькій області №136 від 24.04.2007 року. Однак, висновок
здійснений без візуального огляду вказаного вище автомобіля, так як останній
вже був у вільному обігу.

Митна вартість
вказаного автомобіля була зазначена у ВМД на підставі Звіту про оцінку
транспортного засобу №06/8224 від 21 листопада 2006 року, як те передбачено
статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну
оціночну діяльність в Україні» 2658-ІІІ від 12 липня 2001 року. Провівши повний
огляд ТЗ у світлу пору року, експерт з'ясував його технічний стан,
комплектність, ушкодження. Враховуючи всі наявні технічні та конструктивні характеристики
автомобіля, а також інші дані, що впливають на оцінку митної вартості
конкретного ТЗ, експерт визначив його митну вартість. При цьому,
експерт-оцінювач врахував величину перебігу цього автомобіля, що значно
вплинула на його митну вартість.

З такою митною
вартістю автомобіля погодилась Вінницька митниця, про що свідчить штамп,
поставлений у ВМД 24 листопада 2006 року. Саме з цієї суми митної вартості
відділ митних платежів нарахував всі належні платежі, що були вчасно сплачені
позивачем, про що свідчить печатка та штамп у ВМД. Жодних зауважень щодо
неправильності обраного методу оцінки митної вартості або суми митної вартості
не було.

Відповідно до
ст. 4 п. 2 Закону України «Про порядок погашення зобов'язання платників податків
перед бюджетами та цільовими фондами» від 21.12.2000 року №2181-ІІІ,
контролюючий орган внаслідок камеральної перевірки виявляє арифметичні або
методологічні помилки в поданій платником податків декларації, які призвели до
заниження або завищення сум податкового зобов'язання.

Про наявність
методологічної помилки, існування особливого типу кузова не існує жодного
доказу, що підтвердив би неправильність методології визначення митної вартості
ТЗ позивача.

Таким чином,
позивач вважає, що підстав для збільшення митної вартості ТЗ немає, митні
платежі донараховані безпідставно, податкові повідомлення видані незаконно, а
тому позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд визнати дії протиправними Вінницької митниці
з видачі податкових повідомлень №71,72,73 від 19.06.2007 року та скасувати
вказані повідомлення.

В судовому
засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх
задоволити, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, обставинами, що викладені в
позовній заяві.

Представник
відповідача позов не визнала. В обґрунтування заявленого суду пояснила, що відповідно до вантажної митної
декларації №401000007/6/220845 від 24.11.06 ПП «Спрут» здійснювалось митне оформлення ввезеного на митну територію України автомобіля Мерседес, митна вартість
якого, згідно ВМД становила 26230,47 грн.

12.06.07 року, з метою недопущення ухилення ПП
«Спрут» від сплати податків та зборів у
повному обсязі, на виконання наказу Вінницької митниці від 14.05.2007 року №247 «Про проведення камеральної
перевірки митного оформлення транспортних засобів», було проведено камеральну
перевірку митного оформлення
автомобіля ПП «Спрут» за названою вантажною митною декларацією, результати якої зафіксовано в акті
камеральної перевірки від 12.06.2007 року.

В ході камеральної перевірки встановлено, що при
митному оформленні автотранспортного засобу
не враховувався тип кузову, що є порушенням ст. 266-275 Митного кодексу
України, вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28.08.2003 року №1375 «Про затвердження Порядку декларування
митної вартості товарів, що
переміщуються через митний кордон України» і призвело до недоборів митних платежів на загальну суму 3093,64 грн.,
що підлягає перерахуванню до
державного бюджету.

Правомірність дій митниці щодо проведення
камеральної перевірки, а також щодо донарахування
несплачених в повному об'ємі ПП «Спрут» митних платежів до Державного бюджету України підтверджується
вимогами нормативно-правових актів.

Статтею 259 МКУ передбачено, що митна
вартість товарів, які переміщуються
через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень Митного кодексу України.

Так, статтею 69 Митного кодексу України
передбачено, що незалежно від закінчення операцій
митного контролю, оформлення та пропуску товарів і транспортних засобів, митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні підстави вважати, що мають місце порушення
законодавства України чи міжнародного
договору України, укладеного в установленому законом порядку, контроль за виконанням яких покладено
законом на митні органи.

Такий контроль здійснюється на підставі письмового
розпорядження керівника митного органу
або особи, яка його заміщує.

В даному випадку таким розпорядчим документом став
наказ Вінницької митниці від 14.05.2007
року №247 «Про проведення камеральної перевірки митного оформлення транспортних засобів». Результати
камеральної перевірки відображені в акті від 12.06.07 р.

Відповідно до п.4.2.2 (в) Закону «контролюючий
орган зобов'язаний самостійно визначити
суму податкового зобов'язання платника податків у разі, якщо контролюючий орган внаслідок проведення камеральної
перевірки виявляє арифметичні або
методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або
завищення суми податкового
зобов'язання.

Актом
камеральної перевірки від 12.06.07 встановлено порушення ст. 266-275 Митного кодексу України та вимоги Постанови
Кабінету Міністрів України від 28.08.2003
року №1375.

За результатами проведеної перевірки було зроблено
перерахунок митних платежів несплачених до бюджету та нараховано штрафні
санкції відповідно до пп.17.1.4 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», та згідно вимог п. 6.1 ст. 6 названого Закону платнику податків ПП «Спрут» було
надіслано податкові повідомлення від
19.06.07 №№ 71,72,73.

Таким чином, на думку представника відповідача, дії
митниці щодо направлення названих податкових повідомлень спрямовані на недопущення ухилення ПП «Спрут»
від сплати податків та зборів у повному обсязі при митному оформленні
автомобіля, ввезеного на митну
територію України, відповідають вимогам
діючого митного законодавства.

На підставі
вищевикладеного, представник відповідача просила відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Свідок ОСОБА_1, яка працює головним
спеціалістом науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України
у Вінницькій області, суду пояснила, що на підставі листа т.в.о. першого заступника
Вінницької митниці В.В. Марунька, разом з молодшими науковими співробітниками
групи економічної та товарознавчої експертизи НДЕКЦ при УМВС України у
Вінницькій області Ковальчуком В.В. і Єлисєєвим С.Л. провели автотоварознавче
дослідження автомобіля Mersedes Sprinter 311CDІ. При
проведені експертизи зазначеного автомобіля, не врахований перепробіг даного
автомобіля, оскільки спідометр транспортного засобу не був оглянутий, так як
сам автомобіль на час проведення камеральної перевірки вийшов з-під митного
контролю у вільний обіг. Якби її надали
були дані спідометру, вона б перепробіг врахувала, так як це вимагається
нормативно-правовими та відомчими актами, і первинна митна вартість даного
автомобіля не змінилась би. Однак, її цього не було надано, тому вона вказала
митну вартість без врахування перепробігу. При цьому, ОСОБА_1 зазначила, що
кожен експерт має свою суб'єктивну думку, тому вона при здійсненні експертного
висновку від 24.04.2007 року №136 не могла посилатись на висновок
експерта-оцінювача Василенка В.Д., який здійснював експертну оцінку вказаного
транспортного засобу на момент його перетину через кордон України, та
документи, які їй надані для огляду. Вказаний висновок спеціаліста не є
рецензією на звіт про оцінку майна.

Таким чином,
згідно вищевказаного висновку спеціалістів НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій
області митна вартість автомобіля Mersedes, відповідно до
представлених документів, могла становити на момент митного оформлення 5080
евро 00 центів.

Заслухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи та надані в їх
обґрунтування докази, суд встановив наступне.

12 червня 2007р.
Вінницькою митницею проведено камеральну перевірку стану дотримання вимог
законодавства України з питань митної справи щодо повноти нарахування та сплати
до бюджету митного збору, мита, податку на додану вартість під час митного
оформлення транспортного засобу Mersedes Sprinter 311CDІ, кузов
№WDВ9036122R115259, 2000 року випуску, за вантажною декларацією (ВМД)
№401000007/6/220845 від 24.11.2006 року, за результатами якої складено акт
№32/401000009 від 12.06.2007 року.

Як вбачається з
акту стану дотримання вимог законодавства України з питань митної справи у ході
камеральної перевірки встановлено, що під час проведення митного оформлення
автомобіля Mersedes Sprinter 311CDІ, кузов
№WDВ9036122R115259, 2000 року випуску, оформленого за ВМД
№401000007/6/220845 від 24.11.2006 року допущено заниження митної вартості на
суму 6999,16грн., чим самим порушено вимоги ст. ст. 266,268-273 Митного кодексу
України, вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 28.08.2003р. №1375
«Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, що
переміщуються через митний кордон України», що призвело до недоборів митних
платежів у сумі 3093,64грн. (в тому числі: митні збори - 14грн.; мито -
1399,84грн.; ПДВ - 1679,80грн.), яка підлягає перерахуванню до бюджету.

За наслідками
перевірки Вінницькою митницею виставлено податкові повідомлення форми «Р»
№№71,72,73 від 19.06 2007 року ПП «Спрут», Вінницька область, с.Лука-Мелешківська,
вул. Тиврівське шосе,2.

Однак, з таким
висновком відповідача погодитись не можна з огляду на наступне.

В основу акту
камеральної перевірки був покладений висновок спеціаліста від 24.04.2007 року
№136, відповідно до якого митна вартість зазначеного автомобіля згідно представлених для авто товарознавчого
дослідження документів становить 33229,63грн. (5080 евро).

Проте,
зазначений висновок спеціаліста, був виготовлений без огляду зазначеного
транспортного засобу, який на час
проведення камеральної перевірки на законних підставах вийшов з-під митного
контролю у вільний обіг. Не було враховано перепробіг автомобіля, який впливає
на зменшення митної вартості автомобіля. Вартість без реального візуального
обстеження транспортного засобу встановити неможливо. В підтвердження
вищенаведеного, суд бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_1, експерта, головного
спеціаліста науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України
у Вінницькій області, яка на підставі листа т.в.о. першого заступника Вінницької
митниці В.В. Марунька, разом з молодшими науковими співробітниками групи
економічної та товарознавчої експертизи НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій
області Ковальчуком В.В. і Єлисєєвим С.Л. провели автотоварознавче дослідження
автомобіля Mersedes Sprinter 311CDІ. При
проведені експертизи зазначеного автомобіля, не врахований перепробіг даного
автомобіля, оскільки спідометр транспортного засобу не був оглянутий, так як
сам автомобіль на час проведення камеральної перевірки вийшов з-під митного
контролю у вільний обіг. При цьому, у висновку чітко вказано, що вартість
вказаного ТЗ могла становити на момент митного оформлення 5080 евро 00 центів,
не враховуючи перепробіг автомобіля.

Крім цього,
судом встановлено, що митна вартість вище згаданого автомобіля вказана у ВМД на
підставі звіту про оцінку транспортного засобу №06/8224 від 21 листопада 2006
року, як те передбачено статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність в України» №2658-ІІІ від 12 липня 2001 року.

Провівши у
світлу пору доби повний огляд ТЗ, експерт зясував його технічний стан,
комплектність, ушкодження. Врахував всі наявні технічні та конструктивні
характеристики автомобіля, а також інші дані, що впливають на оцінку митної
вартості конкретного ТЗ. При цьому, експерт-оцінювач врахував величину
перепробігу цього автомобіля, що значно вплинула на його митну вартість.

Таким чином,
24.11.2006 року у відділі митного оформлення №2 Вінницької митниці ПП «Спрут»
здійснило митне оформлення транспортного засобу Mersedes
Sprinter 311CDІ, за ВМД №401000007/6/220845 від 24.11.2006 року, митна
вартість якого задекларована 26230,47грн.

Як вбачається з
матеріалів справи, з такою митною вартістю автомобіля погодилась Вінницька
митниця, про що свідчить штамп, поставлений у ВМД 24 листопада 2006 року. Саме
з цієї суми митної вартості відділ митних платежів нарахував всі належні
платежі, що були вчасно сплачені позивачем, про що свідчить печатка та штамп у
ВМД. Жодних зауважень щодо неправильності обраного методу оцінки митної
вартості або суми митної вартості не було.

В силу ст. 4 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»
визначено, що контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки
виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків
декларацій, які призвели до зниження або завищення суми податкового
зобов'язання.

При проведенні митного контролю та оформленні ВМД
позивачем було дотримано чинних
нормативних актів, не було допущено арифметичних помилок.

Щоб встановити наявність чи відсутність методологічних
помилок у звіті про експертну оцінку транспортних засобів, слід було провести
рецензування звіту про експертну оцінку.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна)
здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати
для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки
майна, органів майна, органів державної влади та органів місцевого
самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у
неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою
суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є
письмовий запит для осіб, які відповідно
до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку
майна (акта оцінки майна).

Про наявність методологічних помилок у ВМД при визначенні
митної вартості транспортних засобів не існує будь якого підтверджуючого
документа, передбаченого Законом.

Таким чином при проведені митного контролю та оформлені
ВМД позивачем було дотримано методологію нарахування та повноту сплати податків
та зборів, тому підстави для збільшення митної вартості транспортного засобу
позивача відсутні.

В силу ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. А суд, згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та
об'єктивному дослідженні.

Враховуючи, що
вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам
справи, а отже підлягають задоволенню з
розподілом судових витрат за правилами статті 94 КАС України.

Згідно ч.2
ст.162 Кодексу у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти
постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні
дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

На думку суду,
дії Вінницької митниці з видачі податкових повідомлень 71,72,73 від 19.06.2007
року є неправомірними, а права позивача потребують судового захисту шляхом
скасування вказаних податкових повідомлень.

Керуючись ст. ст. 70, 71, 79, 86, 128, 158, 162, 163,
167, 186, 255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов приватного
підприємства «Спрут» до Вінницької митниці про визнання дій протиправними
задовільнити.

Визнати
протиправними дії Вінницької митниці з видачі податкових повідомлень 71,72,73
від 19.06.2007 року та скасувати зазначені податкові повідомлення.

Стягнути з
Вінницької митниці на користь ПП «Спрут»
судовий збір в розмірі 3,40 грн.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10
днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної
інстанції через суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя. /підпис/.

Копія вірна.

Суддя:

Секретар:
Постанова, відповідно до ст. 160 КАС України, виготовлена
8.01.2008 року.