Справа № 2-а-7/2008
Суддя: Матвієнко В.М.
Дата ухвалення: 2008-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-7/2007р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2008 року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі : головуючого - судді
Матвієнка В.М..,

суддів - Череднікова С.М., Волювача
О.В.

при секретарі - Павличенко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лубни справу за позовом
ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного
управління праці та соціального захисту
населення Полтавської облдержадміністрації, УМВС України в Полтавській області, Державного казначейства України, Міністерства
праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України про
стягнення недоплаченої щорічної грошової
допомоги,суд,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Центру по нарахуванню
та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської
облдержадміністрації, УМВС України в Полтавській області, Державного казначейства України, Міністерства
праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України про
стягнення недоплаченої щорічної грошової
допомоги.

У позові вказав, що в період з 25.07.86 року по 25.08.86 року
він виконував обов"язки начальника пожежного караулу в м.Чорнобиль. У
січні 2004 р. Полтавською МСЕК ОСОБА_1
було встановлено 3 - тя група інвалідності, в грудні 2004р - 2 га група
інвалідності.

Відповідно до ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" ОСОБА_1 , як інвалід війни має право на
передбачену зазначеним законом щорічну разову грошову допомогу до 5 травня ( по
інваліднсоіт 3 гр - в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком та з 2004р. як
інвалід 2 гр - в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком ).

ОСОБА_1 вважає, що на протязі 2004, 2005, 2006 та 2007 років
йому невірно розраховували та виплачували щорічну разову грошову допомогу до 5
травня, а саме - в розмірі меншому, ніж передбачений чинним законодавством
України.

Зокрема ОСОБА_1 вважає, що згідно ЗУ " Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" йому повинна виплачуватись разова допомога, як інваліду 3 гр.в
розмірі 7 - ми мінімальних пенсій за віком, та інваліду 2 гр, 8 мінімальних пенсій щорічно до 5 травня, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком та його
підрахунками мали сплатити:

за 2004 рік - 350 грн.

за 2005 рік - 2656 грн.

за 2006 рік - 2872 грн.

за 2007 рік - 3280 грн., тобто всього за зазначений період -
9158 грн.

Фактично ж було виплачено:

за 2004 рік - 130 грн.

за 2005 рік - 330 грн.

за 2006 рік - 250 грн.

за 2007 рік - 360 грн., тобто всього за зазначений період -
1070 грн.

Отже недоплата складає - 8088 грн. ( 9158 - 1070 = 8088 )

На думку позивача невірні розрахунок і виплата щорічної
разової допомоги уповноваженими органами викликані тим, що при підрахунку
зазачених сум вони користувалися законами України "Про державний
бюджет" за відповідні роки. В той час, як цього робити неможна, оскільки
згідно рішень Конституційного суду від 9 липня 2007 року та 1 грудня 2004 року
відповідні статті ЗУ "Про державний бюджет" визнанні
неконституційними , а отже втратили чинність.

На підставі викладеного позивач прохає суд стягнути з Центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської
облдержадміністрації недонараховані суми щорічної разової допомоги інваліду
війни ІІ групи в сумі 8088 грн.

В
судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, одночасно прохаючи суд визначити
суму одноразво грошової допомоги згідно діючих мінімальних розмірів пенсій
встановлених Законом.

Представники відповічів Головного управління Пенсійного Фонду
України Полтавської
облдержадміністрації, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці та
соціального захисту населення Полтавської облдержадміністрації, Державне
казначейство України, Міністерство праці та соціальної політики України,
Міністерство фінансів України, УМВС України у Полтавській області до суду не з”явивлись, про слухання справи
повідомлені завчасно, що підтверджується поштовими повідомленнями, в своїх
заявах прохають справу слухати без їх участі, позов не визнають .

Відповідно до ст. 128 п.4 КАС України
суд, враховуючи думку з'явившихся учасників судового засідання вважає можливим
розглянути справу у відсутність відповідачів, які не повідомили про причини неприбуття, на
підставі наявних матеріалів, які є достатніми для прийняття рішення.

З'ясувавши обставини
справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову .

Встановлено, що ОСОБА_1 , як інваліду війни у січні 2004р встановлена 3 група
інвалідності , в грудні 2004р 2 група
інвалідності.

В період з 2004 по 2007 рік включно і отримав 1070 грн.
щорічної грошової допомоги до 5 травня в розмірах, встановлених державою в
порушення Конституції, діючих законів України.

Відповідно до ст. 13 ЗУ "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" ОСОБА_1 , як інвалід війни має право на
передбачену зазначеним законом щорічну разову грошову допомогу до 5 травня ( по
інваліднсоіт 3 гр - в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком та з 2004р. як
інвалід 2 гр - в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком ).

Ст. 22 Конститутції України закріплює принцип
гарантованості конституційних прав і
свобод, забороняє при прийнятті нових законів або внесення змін до
чинних законів звужувати зміст та обсяг існуючих прав і свобод.

Однак у період 2004 - 2007 роки приймались ЗУ "Про
державний бюджет", які встановлювали розмір зазначеної грошової, менший
ніж передбачено ЗУ " Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Рішенням
Конституційного суду України у справі за конституційним поданням 54 народних
депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності)
положень статей 44, 47, 78, 80 Закону України "Про Державний бюджет
України на 2004 рік" від 01.12.2004р. та Рішенням Конституційного суду
України у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36,
ч.2 ст. 62, ч.1 ст. 66, п.п. 7,9,12,13,14,23,29,30,39,41,43,44,45,46, ст. 71,
ст.ст. 98,101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на
2007 рік" від 09.02.2007р. положення щодо зменшення сум щорічної разової грошової допомоги інвалідам війни
визнані неконституційними і втратили чинність.

У відповідності до вимог закону позивач повинен був
отримувати :

за 2004 рік з розрахунку мінімальної пенсії 268 грн. х 7
пенсій за віком = 1876 грн.

за 2005 рік з розрахунку мінімальної пенсії 332 грн. х 8
пенсій за віком = 2656 грн.

за 2006 рік з розрахунку мінімальної пенсії 350 грн. х 8
пенсій за віком = 2800 грн.

за 2007 рік з розрахунку мінімальної пенсії 380 грн. х 8
пенсій за віком = 3040 грн.;

а всього сума
допомоги, яку мав отримати позивач становить 10372 грн., математичний
розрахунок якої не заперечує представник відповідача.

Враховуючи
те, що уповноважені органи частину належної суми виплатили, то суд приходить до
висновку, що позивачу мають доплатити - 9302 грн. (10372 -1070 = 9302).

Розрахунок
виплат позивачу суд проводить на підставі ст.13 ЗУ "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту", ст. 28 ЗУ "Про
загальнообов"язкове державне пенсійне страхування", ЗУ "Про
затвердження прожиткового мінімуму на 2002 рік", ЗУ "Про державний
бюджет на 2005 рік", ЗУ "Про державний бюджет на 2006 рік", ЗУ
"Про державний бюджет на 2007 рік".

За обставин, коли звуження існуючих прав і свобод
заборонено Конституцією, дії держави щодо виплати одноразової допомоги в менших
розмірах, від тих які були раніш встановлені законом, призупинення таких
виплат, є незаконними, а тому позовні вимоги слід задовольнити.

Доводи відповідачів
про те, що виплату такої допомоги слід провадити в межах бюджетних асигнувань
суд не може прийняти до уваги, оскільки обмеження соціальних виплат учасникам
війни протирічить вимогам Конституції та Законів України.

Приймаючи до уваги,
що Головним розпорядником коштів по виплаті допомоги інвалідам війни є
Міністерство праці і соціальної політики України, яке не має особистих коштів
для задоволення вимог позивача і дані кошти слід запозичити з Державного
бюджету України, суд вважає за необхідним покласти обов'язок по виділенню
коштів на Міністерство фінансів України з послідуючим перерахуванням їх
розпорядникам цих коштів, зобов'язавши Центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного управління праці
та соціального захисту населення Полтавської обласної державної
адміністрації виплатити їх позивачу.

З
урахуванням вищевикладеного, перебуваючи в межах заявлених позивачем вимог, суд
вважає, що його позов слід задовольнити, віднісши судові витрати за рахунок
держави.

Керуючись ст.22 Конституції України, ст 13 ЗУ „Про статус ветеран
війни, гарантії їх і соціального
захисту”, ст.28 ЗУ „Про загальнообов”язкове
державне пенсійне страхування”, ст.ст. 10, 11, 12, 86,
128, 158 -163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1
задовольнити .

Зобов'язати
Міністерство фінансів України шляхом списання коштів з відповідних рахунків
Державного казначейства України виділити та перерахувати через Міністерство
праці та соціальної політики України Центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат Головного управління праці
та соціального захисту населення Полтавської обласної державної
адміністрації для виплати недонараховані суми щорічної разової допомоги
інваліду війни 3 та 2 групи в розмірі 9302 грн. за 2004-2007 роки
включно.

Зобов'язати Центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та
соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації
виплатити ОСОБА_1 одержані на його ім'я
недонараховані суми щорічної разової допомоги інваліду війни 3 та 2 групи в
розмірі 9302 грн. за 2004-2007 роки включно.

Постанова може бути
оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом десяти днів з дня
проголошення постанови.

Головуючий : суддя Лубенського міськрайонного суду Матвієнко В.М.

Судді
Волювач О.В.

Чередников
С.М.