Справа № к-4898/06
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2007-07-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого
Заїки М.М.,

суддів Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

Загороднього А.Ф.,

Чалога С.Я.

при
секретарі Дашківській О.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Івано-Франківського міського суду від 08.02.2005р. та ухвалу апеляційного суду
Івано-Франківської області від 26.04.2005р. по справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії заступника голови Івано-Франківської
обласної державної адміністрації по зверненню до Кабінету Міністрів України
щодо знищення пам'ятки культурної спадщини, -

встановила:

У
березні 2004 року ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського
міського суду зі скаргою на неправомірні дії заступника
голови Івано-Франківської обласної державної адміністрації по зверненню до
Кабінету Міністрів України щодо знищення пам'ятки культурної спадщини без
погодження з органом культурної спадщини Івано-Франківської обласної державної
адміністрації.

Ухвалою Івано-Франківського
міського суду від 08.02.2005р. скаргу ОСОБА_1 було залишено без розгляду
та роз'яснено скаржниці її право на звернення до суду з позовом на загальних
підставах.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської
області від 26.04.2005р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, а ухвалу
Івано-Франківського міського суду від 08.02.2005р. залишено без змін.

ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій
просить ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 08.02.2005р. та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області
від 26.04.2005р. скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до
суду першої інстанції.

Перевіривши наведені доводи в касаційній
скарзі, рішення судів щодо застосування судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи скаргу ОСОБА_1 без розгляду та
роз'яснюючи їй право на звернення до суду з позовом, суд першої інстанції
посилався на те, що фактично скаржник ставить питання про оскарження дій,
пов'язаних із знесенням будинку по вул. Вірменській, 1 у м. Івано-Франківську,
що є спором про право, який розглядається в порядку позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 248-1
Цивільного процесуального кодексу України (1963р.) громадянин має право
звернутися до суду (військовослужбовець - до військового суду) із скаргою, якщо
вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю органу державної влади, органу
місцевого самоврядування, посадової і службової особи порушено його права,
свободи чи законні інтереси.

Згідно абзаців 1, 2 частини1 статті 248-2
вищенаведеного Кодексу до рішень, дій або бездіяльності, що підлягають
оскарженню, належать колегіальні і одноособові рішення, дії або бездіяльність,
у зв'язку з якими особа вважає, що порушено або порушуються її права, свободи
чи законні інтереси; створено або створюються перепони для реалізації нею своїх
прав, свобод чи законних інтересів або що вжиті заходи щодо реалізації її прав
є недостатніми.

Звертаючись до суду, скаржник оскаржувала
саме дії Івано-Франківської обласної державної адміністрації щодо направлення
до Кабінету Міністрів України подання про вилучення житлового будинку по вул.
Вірменській, 1 в м. Івано-Франківську із Державного реєстру пам'яток
архітектури місцевого значення, якими її, як співзасновника КП «Срібний присмерк»
позбавлено можливості взяти участь у конкурсі на ревалоризацію пам'ятки, за
вищевказаною адресою.

Виходячи з вищенаведеного, судами першої та
апеляційної інстанції помилково зроблено висновок, що в даному випадку існує
спір про право, який повинен розглядатися в порядку позивного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Таким чином касаційна скарга підлягає задоволенню, судові
рішення скасуванню, а справу слід направити до суду першої інстанції для
вирішення питання про прийняття скарги.

Керуючись
ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського
міського суду від 08.02.2005р. та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської
області від 26.04.2005р. по справі за скаргою
ОСОБА_1 на неправомірні дії заступника голови Івано-Франківської обласної
державної адміністрації по зверненню до Кабінету Міністрів України щодо
знищення пам'ятки культурної спадщини - скасувати.

Справу направити до Івано-Франківського
міського суду для вирішення питання про прийняття скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
М.М. Заїка

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній

С.Я. Чалий

Згідно з оригіналом Суддя
С.В. Білуга