Справа № к-5436/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси
від 07 жовтня 2002 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 05
грудня 2002 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду,
що набрало законної сили, у зв'язку з нововиявленими обставинами у справі за
заявою Одеського транспортного прокурора до начальника служби кадрів, учбових
закладів та соціальних питань Одеської залізниці про визнання наказу недійсним,
-

встановила:

У квітні 2002 року Одеський
транспортний прокурор звернувся до суду в порядку глави 31-А ЦПК України 1963
року із заявою до начальника служби кадрів, учбових закладів та соціальних
питань Одеської залізниці про визнання наказу №145 від 23.03.2002 р. недійсним.
Вказував, що даний наказ про відрядження начальника відділу кадрів
пасажирського вагонного депо "Одеса-Головна" ОСОБА_1 у розпорядження
керівництва пасажирської служби Одеської залізниці з 22 березня 2002 року
строком на 1 місяць є незаконним у зв'язку з тим, що цим наказом було приховано
фактичне переведення ОСОБА_1 на іншу роботу, на що він згоди не надавав.

Рішенням Приморського районного
суду м. Одеси від 20.06.2002 р., що набрало законної сили, відмовлено в
задоволенні заяви прокурора про визнання наказу від 21.03.2002 р. незаконним.

20.08.02 ОСОБА_1 звернувся до суду
із заявою про перегляд зазначеного рішення у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Ухвалою Приморського районного суду
м. Одеси від 07 жовтня 2002 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 було відмовлено з
тих підстав, що він участі у справі не приймав.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 05 грудня 2002 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено
частково та скасовано вищезазначену ухвалу суду першої інстанції, а справу
направлено на новий розгляд.

Не погоджуючись із постановленими
по справі судовими рішеннями, ОСОБА_1
звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою в порядку визначеному
ЦПК України 1963 року, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального
права, просив ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2002
року й ухвалу апеляційного суду Одеської області від 05 грудня 2002 року
скасувати та вирішити справу по суті.

Листом Верховного Суду України від
23.09.2005 р. на підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України зазначену касаційну скаргу зі справою
було передано до Вищого адміністративного суду України для вирішення в порядку
касаційного провадження.

Заслухавши доповідача,
проаналізувавши правильність застосування судами норм процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відповідно до ст. 3476
ЦПК (в редакції 1963 року, чинній на момент розгляду справи) заяву про перегляд
рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами суд розглядає у судовому
засіданні в одному провадженні зі справою, по якій винесене це рішення.

Суд постановляє ухвалу про
задоволення заяви і скасування рішення в зв'язку з нововиявленими обставинами
або відмовляє у її задоволенні, якщо заява необґрунтована лише за результатами
розгляду заяви по суті.

У зв'язку з цим слід визнати
вмотивованим висновок суду апеляційної інстанції про те, що відмовивши у
задоволенні заяви ОСОБА_1 без розгляду справи у судовому засіданні, суддя
порушив вимоги ст. 3476 ЦПК України 1963 року.

Разом з тим, відмовляючи у
задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення, що набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами, суд першої інстанції не врахував роз'яснень наданих
у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику
перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і
постанов у цивільних справах, що набрали законної сили" відповідно до
яких, у разі звернення із заявою особи, яка не брала участі у справі, суддя
ухвалою відмовляє в прийнятті заяви.

З урахуванням викладених фактів,
апеляційна судова інстанція дійшла обґрунтованого висновку про те, що висновки
суду першої інстанції зроблені з порушенням порядку вирішення даної категорії
питань та передала питання на новий розгляд.

Доводи касаційної скарги зазначені висновки суду не
спростовують та зводяться лише до
незгоди з ними.

Відповідно до ч.1 ст. 224
КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення,
а судове рішення - без змін, якщо визнає, що судом не допущено порушень норм
матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 2201,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а
ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2002 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 05 грудня 2002 року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає, крім випадків,
передбачених ст. 237 КАС України.

Судді: