Справа № 2-а-1710/2008
Суддя: Гонтарук В.М.
Дата ухвалення: 2008-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2008 р. Справа № 2а-17476/07

Вінницький
окружний адміністративний суд н.н. 2-а-1710/08

в
складі головуючого: судді
Гонтарука В.М.

при секретарі Зелінській І.В.

за участю:

представника позивача Радіщева В.О.

представника відповідача
Макушинської К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці
адміністративну справу №2-а-17476/07 за позовом УМВС України у Вінницькій
області до підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у Вінницькій області про скасування
постанови старшого державного виконавця цього ж підрозділу Онищенка В.М. про
накладення штрафу на УМВС України у Вінницькій області в розмірі 340 грн. від
13.11.2007 року за невиконання рішення суду щодо поновлення ОСОБА_1. на службі
в органах внутрішніх справ, суд -

встановив:

Заявлено позов УМВС України у Вінницькій області до
підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у Вінницькій області про скасування постанови
старшого державного виконавця цього ж підрозділу Онищенка В.М. про накладення
штрафу на УМВС України у Вінницькій області в розмірі 340 грн. від 13.11.2007
року за невиконання рішення суду щодо поновлення ОСОБА_1. на службі в органах
внутрішніх справ (далі -ОВС)

Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.11.2007 року
старшим державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень
відділу ДВС Онищенком В.М., на виконання виконавчого провадження про
зобов'язання УМВС України у Вінницькій області щодо поновлення ОСОБА_1. в ОВС,
яке у встановлений строк та без поважних причин не виконано, винесено постанову
про накладення штрафу на УМВС України у Вінницькій області в розмірі 340 грн.

Позивач з вказаною постановою не погоджується,
посилаючись на норми статті ст. 87 Закону України “Про виконавче провадження”,
згідно якої підставою накладення штрафу державним виконавцем є невиконання
рішення суду без поважних причин.

Однак, при винесенні оскаржуваної постанови, державним
виконавцем не взято до уваги той факт, що рішення Вінницького окружного
адміністративного суду, на виконання якого виданий виконавчий лист
№2-а-9189/07, УМВС України у Вінницькій області направило апеляційну скаргу на
адресу Київського апеляційного адміністративного суду, про що було неодноразово
повідомлено державного виконавця. При цьому, позивач звертався до ДВС про
зупинення виконавчого провадження до розгляду апеляційної скарги відповідним
судом.

У зв'язку із наведеним вище, позивач вважає, що
державний виконавець безпідставно зробив висновок про відсутність поважних
причин щодо невиконання рішення Управління та необґрунтовано наклав штраф.

З урахуванням ст. 181 КАС України, позивач звернувся до
суду з вимогою про скасування постанови старшого державного виконавця
підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Онищенка В.М. від
13.11.2007 року про накладення штрафу на УМВС України у Вінницькій області в
розмірі 340 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов
підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, обґрунтовуючи свої
вимоги обставинами, що викладені в позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала. В
обґрунтування заявленого суду пояснила, що 24.10.2007 року винесена постанова
про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа
по справі №2-а-9189/07, виданого 23.10.2007 року Вінницьким окружним
адміністративним судом, щодо поновлення ОСОБА_1. на службі в органах внутрішніх
справ. Даною постановою боржнику надано строк для добровільного виконання
виконавчого документу до 31.10.2007 року.

Відповідно до ст. 5 Закону України “Про виконавче
провадження”, державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і
повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання
рішення (виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначений виконавчим
документом.

Відповідно до ст. 77 Закону України “Про виконавче
провадження”, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного
працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається завершеним з
моменту фактичного допущення зазначеного працівника до виконання попередніх
обов'язків на підставі відповідного акту органу, що прийняв незаконне рішення
про звільнення або переведення працівника.

У разі невиконання власником або уповноваженим ним
органом (посадовою особою) рішення про поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного працівника державний виконавець застосовує до них
штрафні санкції та інші заходи, передбачені Законом України “Про виконавче
провадження”.

Відповідно до ст. 87 Закону України “Про виконавче
провадження”, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть
бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника та призначає
новий строк для виконання.

Так як, станом на 13.11.2007 рішення суду не виконано,
до боржника застосовано штрафні санкції, передбачені ст. 87 Закону України “Про
виконавче провадження”.

13.11.2007 старшим державним виконавцем підрозділу
примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Вінницькій області Онищенком В.М. винесена постанова про
накладення на боржника штрафу у розмірі 340 грн.

На підставі вищевказаного, представник відповідача
вважає, що заявлений позов є безпідставним, в якому слід відмовити.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та
надані в їх обґрунтування докази, суд встановив наступне.

20.11.2007 року на адресу УМВС України у Вінницькій
області надійшла постанова старшого державного виконавця підрозділу примусового
виконання рішень відділу ДВС ГУ юстиції Вінницької області Онищенка В.М. від
13.11.2007 року про накладення штрафу на УМВС України у Вінницькій області за
невиконання без поважних причин рішення Вінницького окружного
адміністративного суду щодо поновлення ОСОБА_1. на службі в органах внутрішніх
справ.

Враховуючи те, що УМВС України у Вінницькій області має
намір скористатися правом на апеляційне оскарження постанови суду та те,
що по даній справі відкрито виконавче
провадження, позивач звернувся до підрозділу примусового виконання рішень
відділу ДВС ГУ юстиції Вінницької області з клопотанням зупинити виконавче
провадження до розгляду апеляційної скарги УМВС України у Вінницькій
області Київським апеляційним
адміністративним судом.

Відмовляючи в позові,
суд керувався наступним.

Порядок прийняття виконавчого документу до виконання
встановлений ст. 24 Закону України “Про виконавче провадження”, де зазначено,
що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ
і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного
судочинства, України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є
обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників,
а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи
службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території
України.

Постановою підрозділу примусового виконання рішень
відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Вінницькій
області від 24.10.2007 р. було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом
№2а-9189/2007, виданим Вінницьким окружним адміністративним судом по справі
щодо поновлення на службі в органах внутрішніх справ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_1.

Позивачем, який є боржником за відкритим виконавчим
провадженням, виконання здійснено не було.

Відповідно до ст. 87 Закону України “Про виконавче
провадження” передбачено накладення штрафу у разі порушення вимог цього Закону,
невиконання законних вимог державного виконавця, а саме: у разі невиконання без
поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише
боржником, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу в розмірі від двох
до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - від
десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на боржника -
юридичну особу - від двадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та призначає новий строк для виконання.

Ст. 5 Закону України “Про виконавче
провадження”встановлені обов'язки і права державних виконавців, серед яких,
зокрема, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право
накладати стягнення у вигляді штрафу на громадян і посадових осіб у випадках,
передбачених законом.

Згідно зі ст. 6 цього закону вимоги державного виконавця
щодо виконання зазначених у статті 3 цього Закону рішень є обов'язковими для
усіх органів, організацій, посадових осіб, громадян і юридичних осіб на
території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за
собою відповідальність згідно з законом.

Зі змісту ст. 77 Закону України “Про виконавче
провадження”, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або
переведеного працівника виконується негайно.

Оскільки вимога про виконавче провадження не виконана
УМВС України у Вінницькій області у передбачений виконавцем термін, з
урахуванням вищевказаних норм, Онищенком В.М. було винесено постанову від 13.11.2007
року про накладення штрафу на УМВС України у Вінницькій області відповідно в
розмірах 340 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням старшого державного
виконавця управління МВС України у Вінницькій області оскаржило його до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кодексу адміністративного
судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної
виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо
законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення
виконавчого провадження та право державного виконавця зупинити виконавче
провадження чітко визначені ст. ст.34, 35 Закону України “Про виконавче
провадження”. Отже, вказаними нормами прямо встановлені обов'язки та права
державного виконавця щодо зупинення виконавчого провадження, однак не підлягає
обов'язковому зупиненню виконавче провадження у випадку подачі апеляційної скарги.

Таким чином
подача апеляційної скарги відповідачем, не є поважною причиною для зупинення
виконавчого провадження.

Згідно з ч. З ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і
цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахування встановлених у судовому засіданні обставин
справи та вищезазначених положень чинного законодавства України, суд вважає, що
підстави для скасування постанови підрозділу примусового виконання рішень
відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій
області від 13.11.2007 р., винесеної старшим державним виконавцем Онищенком
В.М., про накладення штрафу на УМВС України у Вінницькій області в розмірі 340
грн. за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем
строк рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.10.2007 р.
відсутні, а тому в позові слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно
якої орган державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами України, старший державний виконавець
Онищенко В.М. виконував свої обов'язки в межах наданих йому державою
повноважень.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 11, 70, 71, 79, 86, 94, 158,
162,163, 167,181, 254, 255, 257 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд -

постановив:постановив :

В позові УМВС України у Вінницькій області до підрозділу
примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного
управління юстиції Вінницької області про скасування постанови старшого
державного виконавця відділу примусового виконання рішення ДВС Онищенка В.М.
від 13.11.2007 року про накладення штрафу на УМВС України у Вінницькій області
відповідно в розмірі 340 грн. за невиконання рішення суду щодо поновлення
ОСОБА_1. на службі в органах внутрішніх справ відмовити.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова,
відповідно до ст. ст.160, 167 КАС України, в повному обсязі виготовлена
28.01.2008 року.

Суддя/підпис/ Гонтарук
Віктор Миколайович

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: