Справа № 22а-1161/2007
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2007-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Кузьмінець О.М. Справа
№ 22а-1161/07
Старовижівський районний суд Волинської обл. (№ 2а-04/07) Рядок
статзвіту № 38
Доповідач: Шавель Р.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2007 року м.Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Шавеля Р.М.,

суддів Олендера
І.Я. та Пліша М.А.,

при секретарі - Соколовській А.С.,

з участю: позивача
ОСОБА_1. та

його представників ОСОБА_2. та ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на
постанову Старовижівського районного суду Волинської обл. від 04.04.2007р. у
справі за адміністративним позовом ОСОБА_1до головного спеціаліста - державного
інспектора відділу оперативно-екологічної інспекції у Волинській обл. Вегерича
Миколи Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного
стягнення, -

в с т а н о в и л а:

13.03.2007р. позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом, в якому просив
скасувати постанову головного спеціаліста - державного інспектора відділу
оперативно-екологічної інспекції у Волинській обл. Вегерича Миколи Васильовича
про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення правопорушення,
передбачене ч.1 ст.85 КУпАП України, у виді штрафу в розмірі 170 грн., та
провадження по справі закрити за відсутності події і складу адміністративного
правопорушення (а.с.2-3).

Постановою Старовижівського районного суду Волинської обл. від 04.04.2007р.
в задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду оскаржив позивач ОСОБА_1., який покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне
застосування судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для
справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову,
якою позов задоволити.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно і необґрунтовано не
допитав в якості свідків ОСОБА_4., дав неправильну оцінку перебування разом з
ним 08.02.2007р. в мисливських угіддях двох собак, які належали ОСОБА_4. та
були відловлені в лісі позивачем. Сам факт невжиття заходів щодо притягнення до
відповідальності власника собак не перебуває у причинному зв'язку з діями
позивача.

Також всупереч вимогам ч.2 ст.71 КАС України відповідач під час розгляду
справи не довів факту належності собак до мисливської породи, їх тренованості
для полювання на диких звірів, належність цих собак позивачу, при цьому прийняв
до уваги суперечливі покази допитаних по справі свідків.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача і його представників на
підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, оглянувши
матеріали справи № 2а-05/07 за позовом ОСОБА_5., та дослідивши апеляційну
скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.12 Закону України «Про
мисливське господарство та полювання» до полювання прирівнюється перебування
осіб у межах мисливських угідь з собаками мисливських порід.

08.02.2007р. головним спеціалістом -
державним інспектором відділу оперативно-екологічної інспекції у Волинській
обл. Вегеричем М.В. був складений на ОСОБА_1. протокол про адміністративне
правопорушення за ч.1 ст.85 КУпАП (а.с.11), а 19.02.2007р. ним же була винесена
постанова про притягнення ОСОБА_1. до адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.85 КУпАП, і накладення на нього
стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с.11).

Як встановлено судом першої
інстанції, 08.02.2007р., в час, коли полювання заборонено, ОСОБА_1. дійсно
знаходився в мисливських угіддях з мисливською рушницею і двома мисливськими
собаками породи «лайка», які були у нього на поводку.

Наведені обставини в суді першої
інстанції підтвердив сам позивач (а.с.39-40), через що суд правильно розцінив
вказані дії як порушення правил полювання, оскільки перебування осіб в межах
мисливських угідь з мисливськими собаками прирівнюється до полювання.

Колегія суддів погоджується з
доводами оскаржуваної постанови про суперечливість показань позивача в частині
відлову мисливських собак в лісі, оскільки в позовній заяві ОСОБА_1. підтвердив
перебування 08.02.2007р. з ним мисливських собак на поводках (а.с.2).

Також наведені обставини підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_6.,
ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10.

Суд першої інстанції правомірно
вказав у постанові від 04.04.2007р. про те, що перебування позивача в
мисливських угіддях з мисливською рушницею не може вважатися порушенням правил
полювання, оскільки під час патрулювання посадові особи, уповноважені на охорону
державного мисливського фонду під час виконання службових обов'язків (до яких
належить єгер ОСОБА_1. - а.с.4-5) мають право перебування в мисливських угіддях
із зброєю (відомчою чи власною) незалежно від строків полювання. ОСОБА_1.,
будучи єгерем ДП «МГ «Старовижівське», знаходився 08.02.2007р. в мисливських
угіддях і мав при собі дозвіл на користування мисливською рушницею та
посвідчення особи.

Як в суді першої інстанції, так і
під час розгляду справи апеляційним судом, не було виявлено суттєвих порушень
вимог КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та при
винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення.

За наведених обставин, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку про те, що оскаржувана постанова винесена
правомочною особою в межах санкції ч.1 ст.85 КУпАП і підстав для її скасування
чи зміни не має.

При винесенні ували колегія суддів
також враховує й ту обставину, що позивачем не оскаржувалась окрема ухвала суду
від 04.04.2007р., якою була доведена до відома начальника Волинського обласного
лісового господарства інформація про допущені ОСОБА_1. порушення чинного
законодавства для вжиття відповідних заходів (а.с.50-51).

Між тим покликання апелянта на
укладення між відповідачем та ОСОБА_5., який перебував разом з позивачем
08.02.2007р. на мисливських угіддях, мирової угоди, затвердженої ухвалою суду
від 17.05.2007р. по справі № 2а-05/07, не може прийматися до уваги колегією
суддів, оскільки представлена мирова угода (а.с.89) торкається інших сторін по
іншій справі, укладення мирової угоди мало місце після винесення постанови суду
від 04.04.2007р.

Щодо відношення відповідача до
розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1., то таке він виклав у скерованому до
апеляційного суду листі (вх. № 14301 від 06.09.2007р.), в якому просить
відмовити у задоволенні апеляційних вимог позивача (а.с.81).

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
постанови суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не
вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.195, 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а постанову
Старовижівського районного суду Волинської обл. від 04.04.2007р. - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Р.М.Шавель

Судді: І.Я.Олендер

М.А.Пліш