Справа № 2-а-75/2008
Суддя: Юрчук М.І.
Дата ухвалення: 2008-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-75/08
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» січня 2008 року

16год. 30хв.

м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд під
головуванням судді Юрчука М.І. за участю секретаря судового засідання Шульжук
Т.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,
представник ОСОБА_2

відповідача: представник Андріанов М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства Внутрішніх
Справ України в Рівненській області про визнання дій начальника УМВСУ в
Рівненській області незаконними; про визнання наказу начальника УМВСУ в
Рівненській області №183 о/с від 16.11.07р. незаконним в частині; про
зобов'язання начальника УМВСУ в Рівненській області призначити на посаду; про
зобов'язання виплатити різницю в заробітку.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 - звернувся до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом про зобов'язання УМВС України в Рівненській
області прийняти вмотивоване рішення за результатами розгляду рапорту від
13.09.07р., рапорту від 18.09.07р. та рапорту від 24.09.07р. ОСОБА_1.

Позивач надав суду у письмовому порядку зміни та
доповнення до позовної заяви (а.с.22-23). Просить визнати недійсним з моменту
видачі наказ начальника УМВС України в Рівненській області від 16 листопада
2007 року за № 183 о/с про призначення підполковника міліції ОСОБА_1 (С-438046)
- старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу боротьби з
корупцією управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС України в
Рівненській області, звільнивши від посади заступника начальника відділу по
боротьбі з ОЗУ в пріоритетних напрямках економіки УБОЗ УМВС в Рівненській
області, з 19 листопада 2007 року; зобов'язати УМВС України в Рівненській області
прийняти вмотивоване рішення за
результатами розгляду рапорту від
13.09.07р., рапорту від 18.09.07р. та рапорту від 24.09.07р. ОСОБА_1.

Останніми змінами та доповненнями (а.с.55-61), які подані
позивачем до суду 10.01.08р. позивач знову уточнює свої позовні вимоги і
просить суд: 1. Визнати дії начальника управління Міністерства внутрішніх справ
України в Рівненській області стосовно не призначення ОСОБА_1 на посаду заступника
начальника відділу по боротьбі з легалізацією доходів, одержаних
злочинним шляхом та організованими групами і злочинними організаціями у сфері
економіки УБОЗ УМВСУ в Рівненській
області - незаконними; 2. Визнати незаконним наказ начальника управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Рівненській від 16 листопада 2007 року за № 183 о/с в частині призначення ОСОБА_1 на
посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби
з корупцією УБОЗ УМВСУ в
Рівненській області, звільнивши
від посади заступника начальника відділу по боротьбі з
ОЗУ в пріоритетних напрямках економіки УБОЗ УМВСУ в Рівненській області; 3. Зобов'язати начальника управління Міністерства внутрішніх справ України
в Рівненській області призначити ОСОБА_1 на посаду заступника начальника
відділу УБОЗ УМВСУ в Рівненській області за основною чи спорідненою
спеціальністю або відповідно до набутого досвіду, з встановленням посадового
окладу, надбавок та доплат, які були встановлені до видачі наказу начальника управління
Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській від 16 листопада 2007 року
за № 183 о/с; 4. Зобов'язати УМВСУ в Рівненській області виплатити ОСОБА_1
різницю в заробітку за весь час виконання нижчеоплачуваної роботи; 5. Стягнути
з управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській на користь
ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 6 грн. 40 коп., судові
витрати на правову допомогу в сумі 1000
грн. 00 коп., всього на загальну суму 1006 грн. 40 коп.

Відповідач подав
заперечення як на адміністративний позов у первинній редакції позивача
(а.с.38-39), так і на остаточно сформовані позивачем позовні вимоги
(а.с.83-84). позовні вимоги заперечує, вважає їх безпідставними. В заперечення
позовних вимог зазначає, що у заяві ОСОБА_1 вказує, що не отримав письмової
відповіді на свої рапорти до начальника УМВС з проханням призначення на посаду,
чим порушені його права.

Відповідно до Закону України «Про звернення громадян»
письмова відповідь може бути надана лише на викладені в письмовій або усній
формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Відповідачем на
ім'я начальника УМВС були подані рапорти. Відповідно до наказу МВС України від
20.01.2004 за № 55 рапорт - письмове звернення працівника до вищої посадової
особи з викладом питання службового чи особистого характеру і висловленням у
зв'язку з цим відповідного прохання. Жодним вище переліченими нормативними
актами письмова відповідь на рапорт не передбачена.

У зв'язку з проведенням реорганізаційно-штатних заходів
та відповідно до наказу УМВС України в Рівненській області від 30.08.2007 року
№ 432 дск була скорочена посада заступника начальника відділу по боротьбі з
організованими злочинними угрупуваннями в пріоритетних напрямках економіки
Управління БОЗ УМВС України в Рівненській області, яку обіймав підполковник
міліції Павлюк В.С, про що його 17.09.2007 було повідомлено під розпис.

03.10.2007 року комісійно ОСОБА_1 було запропоновано, на
вибір, дві вакантні посади - старшого оперуповноваженого в ОВС УБОЗ УМВС та посада
начальника відділення ДСБЕЗ ОСОБА_3, які були вакантні станом 03.10.2007 року.
Написати рапорт на запропоновані посади ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи своє
рішення тим, що йому необхідно подумати та порадитися з дружиною.

В подальшому ОСОБА_1 неодноразово запрошувався
керівництвом УМВС прибути до Управління та визначитися щодо подальшого
проходження служби в ОВС. Однак запрошення були проігноровані ОСОБА_1

Відповідно до ч.3 ст. 21 «Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом ОВС України» особи рядового і
начальницького складу зобов'язані проходити службу там, де це викликано
інтересами служби і обумовлено наказами прямих начальників.

Позивачем безпідставно зазначено, що начальником УМВС
порушено вимоги ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та
гарантії діяльності» в частині зміни умов трудового договору. Так як,
«Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС України»
при прийнятті на публічну службу осіб середнього, старшого і вищого начальницького
складу трудовий договір не передбачено і відповідно такий договір не
укладається.

Заперечуючи позовні вимоги, представник відповідача
зазначає, що є не зрозумілим посилання позивача на п.13 ст. 12 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щодо
наявності переважного права на залишення на роботі, тому що його ні хто не
звільняв і на сьогоднішній день він є працівником УБОЗ УМВС.

Не можливо надати оцінку пункту заяви де позивач
посилається на абзац 3 ст. 25 Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" так, як в згаданому законі лише двадцять
три статті.

Представник відповідача звертає увагу суду, що у п.3
позовних вимог про зобов'язання начальника УМВС призначити його на посаду,
позивачем не визначено чітко назву посади, на яку він претендує. Ставить під
сумнів таку вимогу, оскільки компетенція судів не може поширюватися на
правовідносини щодо призначення на посади.

Зазначає, що стягнення судових витрат та витрат на
правову допомогу можуть бути здійснені лише за рахунок Державного бюджету.
Просить у позові відмовити.

По даній справі здійснено технічну фіксацію судового
процесу на комплексі "Камертон", інвентарний номер SN125327. Для
створення архівної копії фонограми надано компакт-диск, серійний НОМЕР_1.

Позивач у судовому засіданні надав пояснення, які
повністю співпадають із позицією, яка викладена в останніх змінах до
адміністративного позову.

Відповідач у судовому засіданні надав пояснення, які
повністю співпадають із позицією, яка викладена у запереченні на
адміністративний позов (з урахуванням змін). Додатково заявив усне клопотання
про виклик свідка та відібрання від нього пояснень з приводу предмету спору.

Позивач та його представник не заперечили щодо виклику та
допиту свідка.

Судом досліджені письмові докази, наявні у матеріалах
справи, які подані позивачем одночасно із позовною заявою та заявою про зміну
позовних вимог. Додатково у судовому засіданні надав докази, які, на думку
позивача, обґрунтовують безпідставність застосування до нього дисциплінарного
стягнення та обґрунтовують опосередкований тиск на нього через дружину
(а.с.98,99).

Судом досліджені письмові докази, наявні у матеріалах
справи, які подані відповідачем одночасно із останніми запереченнями на
адміністративний позов, а також ті, які витребовувалися ухвалою суду від
06.12.07р. (а.с.30).

Судом витребовувалися письмові докази від Рівненського
міського центру зайнятості - звіт про заплановане вивільнення працівників УМВСУ
в Рівненській області станом на 17.09.07р., який був поданий (а.с.33-35).

Судом викликаний свідок ОСОБА_4, посада - начальник
відділення роботи з персоналом та внутрішніх розслідувань УБОЗ УМВСУ в
Рівненській області. Свідок приведений до присяги (а.с.96) та попереджений про
кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від
давання показань (а.с.95). ОСОБА_4 допитаний як свідок щодо відомостей та
обставин, які йому відомі з приводу предмету спору. Свідок ОСОБА_4 по
завершенню пояснень додав до матеріалів справи довідку (а.с.97).

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення
свідка ОСОБА_4, пояснення представників сторін, дослідивши подані ними письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин
справи в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов слід задоволити частково.

Суд виходив з такого.

За змістом частини 1-2 статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України (КАСУ) завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 1 статті 17 КАСУ компетенція
адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується
матеріалами позивач - ОСОБА_1 працює в управлінні по боротьбі з організованою
злочинністю управління Міністерства внутрішніх справ України в Рівненській
області, з 1993 року, а на посаді заступника начальника відділу по боротьбі з
ОЗУ в пріоритетних напрямках економіки УБОЗ УМВСУ в Рівненській області - з вересня
2005 року.

З 01 лютого 2007 року розпорядженням начальника УБОЗ
УМВСУ в Рівненській області Коваля Василя Дмитровича про перерозподіл
функціональних обов'язків за № 2 ОСОБА_1 було доручено виконання службових
обов'язків по своїй посаді у відділенні по боротьбі з корупцією УБОЗ УМВСУ в
Рівненській області (а.с.44-45).

З метою вдосконалення структури органів і підрозділів
внутрішніх справ, забезпечення належного виконання оперативно-службових завдань
міліції у боротьбі зі злочинністю та охороні громадського порядку наказом
Міністерства внутрішніх справ України (МВС України) від 21.07.07р. за №267дск
(а.с.41) затверджено штат апарату Управління МВС України в Рівненській області
та перелік змін у штатах МВС України.

Наказом Управління МВС України в Рівненській області
(УМВСУ в Рівненській області) від 30.08.07р. за №432дск (а.с.42) оголошено штат
апарату УМВСУ в Рівненській області та перелік змін у штатах МВС України.

17 вересня 2007 року ОСОБА_1 під розписку було
попереджено про скорочення посади заступника начальника відділу по боротьбі з
ОЗУ в пріоритетних напрямках економіки УБОЗ УМВСУ в Рівненській області
(а.с.46).

16 листопада 2007 року першим заступником начальника
УМВСУ в Рівненській області - начальником УБОЗ Ковальом В.Д. внесено подання на
ім'я начальника УМВСУ в Рівненській області Піддубного С.М. про призначення
підполковника міліції ОСОБА_1 на посаду старшого оперуповноваженого в особливо
важливих справах відділу боротьби з корупцією управління по боротьбі з
організованою злочинністю УМВСУ в Рівненській області (а.с.25, 43).

Цього ж дня - 16
листопада 2007 року - УМВСУ в Рівненській області за підписом начальника УМВСУ
в Рівненській області Піддубного С.М. видано наказ №183о/с, відповідно до якого
призначено підполковника міліції ОСОБА_1 (С-438046) - старшим оперуповноваженим
в особливо важливих справах відділу боротьби з корупцією управління по боротьбі
з організованою злочинністю УМВС, з посадовим окладом 140 гривень, з надбавкою
за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик, виконання особливо
важливих завдань в розмірі 20%, з надбавкою до посадового окладу, відповідно до
наказу МВС України №598-1995, в розмірі 20%, з надбавкою за безперервну службу
в розмірі 50%, з доплатою від суми пенсії, яка могла бути нарахована, в розмірі
25%, звільнивши від посади заступника начальника відділу по боротьбі з ОЗУ в
пріоритетних напрямках економіки УБОЗ УМВС, з 19.11.2007. Призначається з
пониженням в зв'язку з реорганізацією штатів. Підстава: подання першого
заступника начальника УМВС- начальника УБОЗ від 16.11.2007 (а.с.47). Цим же
наказом (на звороті) ОСОБА_1 (зазначається нова посада) надано додаткову
відпустку за 2007 рік без збереження заробітної плати з 19.11.07р. по
02.12.07р.

Проаналізувавши даний наказ, дослідивши причини та
підстави його винесення в частині, що стосується прав та обов'язків ОСОБА_1,
суд вважає, що він прийнятий з порушенням чинного законодавства, а дії
посадових осіб УМВСУ в Рівненській області, зокрема начальника УМВСУ в
Рівненській області, щодо порушення прав та охоронюваних законом інтересів
ОСОБА_1 є незаконними.

І. Що стосується визнання дій посадових осіб УМВСУ в
Рівненській області незаконними.

Відповідно до
статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У своїй діяльності органи внутрішніх справ, зокрема
міліція, керуються Конституцією України, Законом України "Про
міліцію", іншими законодавчими актами України, постановами Верховної Ради
України, указами Президента України, постановами Кабінету Міністрів України,
нормативними актами Міністерства внутрішніх справ України, Загальною
декларацією прав людини, міжнародними правовими нормами, ратифікованими у
встановленому порядку (стаття 4 Закону України "Про міліцію").

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України
"Про міліцію" порядок та умови проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів
внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня
1991 р. N 114 (з наступними змінами та доповненнями) затверджено Положення
(далі - Положення) про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української РСР.

Позивачу - ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання - підполковник
міліції, що відповідно до пункту 2 Положення відноситься до категорії старшого
начальницького складу.

Розділом IV Положення визначено порядок призначення на
посади, переміщення і просування по службі.

Відповідно до пункту 42 Положення переміщення по службі
осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу провадиться:

а) на вищі посади - в порядку просування по службі;

б) на рівнозначні посади - у разі службової необхідності,
проведення планової заміни в місцевостях, що зазнали радіоактивного забруднення
в результаті аварії на Чорнобильській АЕС, а також для доцільнішого
використання з урахуванням їх ділових і особистих якостей, стану здоров'я, віку
та підготовки за новою спеціальністю;

в) у зв'язку з початком навчання у закладах Міністерства
внутрішніх справ СРСР і Міністерства внутрішніх справ УРСР - при звільненні зі
штатної посади, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання;

г) на нижчі посади - за підставами, передбаченими пунктом
45 цього Положення.

Рішення про переміщення по службі осіб середнього,
старшого або вищого начальницького складу приймається відповідним начальником з
урахуванням думки їх прямих начальників і колективу працівників.

Як вбачається із пункту 45 Положення (абзац 1-2)
переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу з вищих
посад на нижчі провадиться, зокрема, при скороченні штатів.

Переміщення осіб середнього, старшого і вищого
начальницького складу на нижчі посади при скороченні штатів і за станом
здоров'я провадиться прямими начальниками в межах наданих їм прав за умови,
якщо немає можливості для призначення на рівнозначну посаду.

Як вбачається із матеріалів справи, пояснення позивача,
показань свідка ОСОБА_4 відповідно до наказу МВС України від 21.07.07р. за
№267дск (а.с.41) та наказу УМВСУ в
Рівненській області від 30.08.07р. за №432дск (а.с.42) посада заступника
начальника відділу по боротьбі з ОЗУ в пріоритетних напрямках економіки УБОЗ
УМВСУ в Рівненській області, на якій проходив службу ОСОБА_1, скорочувалася.

У новому штатному розписі УБОЗ УМВСУ в Рівненській
області вводилася інша посада, рівнозначна скороченій посаді - посада
заступника начальника відділу по боротьбі з легалізацією доходів одержаних
злочинним шляхом та організованими групами і злочинними організаціями у сфері
економіки УБОЗ УМВСУ в Рівненській області.

Ще до моменту ознайомлення (17.09.07р.) під розпис із
попередженням про скорочення посади заступника начальника відділу по боротьбі з
ОЗУ в пріоритетних напрямках економіки УБОЗ УМВСУ в Рівненській області
(а.с.46) позивачем були подані рапорти:

- Рапорт на ім'я начальника УМВСУ в Рівненській області
від 13.09.07р. - про призначення на рівноцінну посаду, яка відповідає посаді
заступника начальника відділу (а.с.5). Направлений на адресу УМВСУ в Рівненській
області 13.09.07р. (а.с.6).

- Рапорт на ім'я начальника УБОЗ УМВСУ в Рівненській
області від 13.09.07р. - про призначення на рівноцінну посаду, яка відповідає
посаді заступника начальника відділу (а.с.9). Направлений на адресу УМВСУ в
Рівненській області 13.09.07р. (а.с.10).

- Рапорт на ім'я начальника УМВСУ в Рівненській області
від 18.09.07р. - про надання згоди на призначення на посаду заступника
начальника відділу по боротьбі з легалізацією доходів одержаних злочинним
шляхом та організованими групами і злочинними організаціями у сфері економіки
УБОЗ УМВСУ в Рівненській області (а.с.7). Направлений на адресу УМВСУ в
Рівненській області 19.09.07р. і в цей же день вручений представнику (а.с.8).

- Рапорт на ім'я начальника УБОЗ УМВСУ в Рівненській області
від 18.09.07р. - про надання згоди на призначення на посаду заступника
начальника відділу по боротьбі з легалізацією доходів одержаних злочинним
шляхом та організованими групами і злочинними організаціями у сфері економіки
УБОЗ УМВСУ в Рівненській області (а.с.11). Направлений на адресу УМВСУ в
Рівненській області 19.09.07р. і в цей же день вручений представнику (а.с.12).

Та обставина, що рапорти до отримувачів надійшли,
підтверджується листом від 20.09.07р. за №20/10-3658, у якому начальник УБОЗ
УМВСУ в Рівненській області повідомив, що рапорти розглянуті керівництвом УБОЗ
УМВС. Оскільки право призначення на посади співробітників середнього та
старшого начальницького складу ОВС відноситься виключно до компетенції
начальника управління, дані рапорти (від 13.09.07р. та 18.09.07р.) надіслані не
за адресою. Пропонує для вирішення питання щодо подальшого працевлаштування
прибути 25.09.07р. на 09год.30хв. в УБОЗ УМВС (а.с.16, 89).

Так як результату розгляду рапортів від начальника УМВСУ
в Рівненській області не надійшло, а на 25.09.07р. його викликали до начальника
УБОЗ УМВСУ в Рівненській області, ОСОБА_1 подав Рапорт на ім'я начальника УМВСУ
в Рівненській області від 24.09.07р. - про надання повідомлення за результатами
розгляду рапортів від 13.09.07р. та 18.09.07р. (а.с.13). Направлений на адресу
УМВСУ в Рівненській області 25.09.07р. і в цей же день вручений представнику
(а.с.14).

А на ім'я начальника УБОЗ УМВСУ в Рівненській області від
25.09.07р. позивач ОСОБА_1 направив Рапорт про неможливість прибути 25.09.07р.
для вирішення питання щодо подальшого працевлаштування, оскільки аналогічні
рапорти від 13.09.07р. та 18.09.07р. направлені на адресу начальника УМВСУ в
Рівненській області і на них очікується відповідь керівника (а.с.15). Вручений
нарочним 25.09.07р. (а.с.10).

24 вересня 2007 року позивач ОСОБА_1, знаходячись у
черговій відпустці, потрапив до лікарні, де проходив лікування до 30 листопада
2007 року, що не заперечується відповідачем (відмітка у вигляді довідки на
рапорті ОСОБА_1 за підписом ОСОБА_4- а.с.93).

Листом від 26.09.07р. за №20/10-3725 начальник УМВСУ в
Рівненській області повідомив, що рапорти розглянуті керівництвом УМВС. Просить
прибути до заступника начальника УМВСУ в Рівненській області Михальчука Ю.В.
для вирішення питання по суті (а.с.17, 88).

Як зазначив у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 він
неодноразово, до перебування на лікарняному, був як у приміщенні УБОЗ УМВСУ в
Рівненській області (м.Рівне, вул.Пушкіна, 4), так і у приміщенні УМВСУ в
Рівненській області (м.Рівне, вул.Хвильового, 2) і жодного разу його ніхто не
запросив ні до керівника УБОЗ УМВСУ в Рівненській області ні до осіб, які
уповноважені вирішувати питання організаційно-штатної діяльності установи для
вирішення питання про подальше проходження служби.

Зокрема 03 жовтня 2007 року в службовому кабінеті
Михальчука Ю.В. у присутності інших осіб УБОЗ УМВСУ в Рівненській області та
УМВСУ в Рівненській області позивачу було запропоновано дві посади: старшого
оперуповноваженого в особливо важливих справах УБОЗ УМВСУ в Рівненській
області та начальника ВДСБЕЗ
Дубнівського МРВ, про що було складено акт (а.с.66). Зазначені пропозиції
позивачем не відхилялися. ОСОБА_1 написав рапорт про те, що остаточне рішення
буде повідомлене пізніше (після поради з дружиною та закінчення лікування).

Знаходячись на лікарняному, а тим більше на стаціонарному
відділенні, ОСОБА_1 не мав можливості особисто прибути до заступника начальника
УМВСУ в Рівненській області, який його запрошував листом від 17.10.07р. за №
3/2-2436 для вирішення питання про подальше проходження служби (а.с.87). Лист
для вручення ОСОБА_1 у лікарню доставив ОСОБА_4, який в подальшому зробив
відмітку про відмову від отримання листа.

Листом від 17.10.07р. за №6/639 начальник Сектору
медичного забезпечення (СМЗ) УМВСУ в Рівненській області на ім'я головного
лікаря Рівненської обласної клінічної лікарні витребовує інформацію щодо
перебування у лікарні ОСОБА_1, а також щодо можливості переведення його для
подальшого лікування в лікарню УМВС (а.с.69).

У судовому засіданні позивач зазначив, що разом із
поданням цього листа на медперсонал чинився психологічний тиск у зв'язку із
його перебуванням на лікуванні у Рівненській обласній лікарні, витребовувалися
у медперсоналу відомості про стан здоров'я пацієнта, результати обстежень, тощо.

У зв'язку із цим подіями позивачем було подано заяву на
ім'я начальника УМВСУ в Рівненській області від 18.10.07р. - про порушення
конституційних прав, тиск на лікарів (а.с.67-68) із доказом її направлення
(а.с.70).

30.10.07р. ОСОБА_1 на ім'я начальника УБОЗ УМВСУ в
Рівненській області подав заяву із вимогою про продовження щорічної відпустки
(а.с.90-92), а 31.10.07р. -Рапорт на ім'я начальника УБОЗ УМВСУ в Рівненській
області про продовження щорічної відпустки з 31.10.07р. (а.с.93).

Заява та рапорт в частині надання невикористаної частини
відпустки були задоволені керівництвом УМВСУ в Рівненській області, що
підтверджується витягом з наказу від 31.10.07р. за №28о/с про надання ОСОБА_1
невикористаної частини чергової відпустки за 2007 рік з 31.10.07р. по 18.11.07р.
(а.с.80)

Перебуваючи в подальшому у черговій відпустці позивач
знову отримує лист від 12.11.07р. за №20/10-4382, у якому начальник УБОЗ УМВСУ
в Рівненській області пропонує йому для вирішення питання щодо подальшого
працевлаштування прибути 15.11.07р. на 10год.30хв. в УБОЗ УМВС (а.с.71, 86).

Заявою ОСОБА_1, поданою на ім'я начальника УБОЗ УМВСУ в
Рівненській області від 14.11.07р., повідомив про неможливість з'явитися на
15.11.07р. у зв'язку із перебуванням у черговій відпустці із відображенням ряду
подій, що передували написанню заяві. Одночасно подана заява ОСОБА_1 на ім'я
начальника УБОЗ УМВСУ в Рівненській області від 14.11.07р. про здійснення
аналізу правових норм щодо права на додаткову відпустку як учасника бойових дій
та рапорт ОСОБА_1 на ім'я начальника УБОЗ УМВСУ в Рівненській області від
14.11.07р. про надання додаткової відпустки (а.с.72-75) із доказами їх направлення адресату
(а.с.76-77).

З огляду на вищезазначене у даному розділі мотивувальної
частини, суд приходить до висновку, що будь-яких інших рапортів про подальше
проходження служби в органах внутрішніх справ, окрім тих, які позивач ОСОБА_1
подав 13.09.07р. та 18.09.07р. він не подавав.

Рішення по рапортам ні керівником УБОЗ УМВСУ в
Рівненській області, ні керівником УМВСУ в Рівненській області не прийняте (у
матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують прийняття рішення по
рапортах).

За змістом частини 2 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Окрім того сукупність вищезазначених доказів підтверджує
ту обставину, що рапорти ОСОБА_1 від 13.09.07р. та 18.09.07р. (про призначення
на рівноцінну посаду, яка відповідає посаді заступника начальника відділу та
про надання згоди на призначення на посаду заступника начальника відділу по
боротьбі з легалізацією доходів одержаних злочинним шляхом та організованими
групами і злочинними організаціями у сфері економіки УБОЗ УМВСУ в Рівненській
області) у встановлені строки розглянуті по суті не були взагалі.

А акт (та ще й комісійний) працівників відповідача щодо
пропозиції однієї із посад позивачу спонукання позивача написати рапорт на одну
із посад (старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах УБОЗ УМВСУ в
Рівненській області або начальника
ВДСБЕЗ Дубнівського МРВ) спонукання позивача написати рапорт на одну із цих
посад без повідомлення про результати розглянутих рапортів від 13.09.07р. та
18.09.07р. є протиправним та незаконним, не ґрунтується на нормах ні чинного
законодавства України, ні відомчих нормативних актах.

Також суд приходить до висновку, що відповідач - УМВСУ в
Рівненській області - неналежним чином здійснює роботу по зверненнях громадян
відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

Як зазначалося вище, ОСОБА_1, звертався до начальника
УМВСУ в Рівненській області Піддубного С.М. та до начальника УБОЗ УМВСУ в
Рівненській області Коваля В.Д. не лише із рапортами в порядку, який визначений
наказом МВС України від 20.01.2004 за № 55, але й із заявами, як громадянин
України (а.с.67-68, 72-73, 74, 90-92).

Відповідачем (його повноважним представником) не надано
суду жодного доказу, що на подані заяви (їх у матеріалах справи чотири)
заявнику надана відповідь в порядку Закону України "Про звернення
громадян" хоча б на одну.

У запереченні на адміністративний позов відповідач
зазначає (дослівно): "Відповідно до Закону України «Про звернення
громадян» письмова відповідь може бути надана лише на викладені в письмовій або
усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Відповідачем
на ім'я начальника УМВС були подані рапорти". Про те таке твердження (щодо
подання лише рапортів) спростовано вищевикладеним.

ІІ. Що стосується визнання незаконним наказу начальника
УМВСУ в Рівненській від 16 листопада 2007 року за № 183 о/с в частині
призначення ОСОБА_1 на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих
справах відділу боротьби з корупцією УБОЗ УМВСУ в Рівненській області,
звільнивши від посади заступника начальника відділу по боротьбі з ОЗУ в
пріоритетних напрямках економіки УБОЗ УМВСУ в Рівненській області.

16.11.07р. відповідачем винесено наказ №183о/с,
відповідно до якого призначено підполковника міліції ОСОБА_1 (С-438046) -
старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу боротьби з
корупцією управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС, з посадовим
окладом 140 гривень, з надбавкою за особливі умови служби, кваліфікацію,
професійний ризик, виконання особливо важливих завдань в розмірі 20%, з
надбавкою до посадового окладу, відповідно до наказу МВС України №598-1995, в
розмірі 20%, з надбавкою за безперервну службу в розмірі 50%, з доплатою від суми
пенсії, яка могла бути нарахована, в розмірі 25%, звільнивши від посади
заступника начальника відділу по боротьбі з ОЗУ в пріоритетних напрямках
економіки УБОЗ УМВС, з 19.11.2007. Призначається з пониженням в зв'язку з
реорганізацією штатів. Підстава: подання першого заступника начальника УМВС-
начальника УБОЗ від 16.11.2007 (витяг - а.с.47).

Прийняттю наказу в цій частині передувало подання, яке 16
листопада 2007 року першим заступником начальника УМВСУ в Рівненській області -
начальником УБОЗ Ковальом В.Д. внесено на ім'я начальника УМВСУ в Рівненській
області Піддубного С.М. про призначення підполковника міліції ОСОБА_1 на посаду
старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з
корупцією управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВСУ в
Рівненській області.

У поданні (а.с.25, 43) першим заступником начальника
УМВСУ в Рівненській області - начальником УБОЗ Ковальом В.Д., із зазначенням
інформації, пов'язаної із реорганізаційно-штатними заходами, опису подій, які
мали місце 03.10.07р. із посиланням на заяву ОСОБА_1, порушується клопотання
про призначення підполковника міліції ОСОБА_1 на посаду старшого
оперуповноваженого в особливо важливих справах відділу боротьби з корупцією
управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВСУ в Рівненській області
з 19.11.07р. Зазначаються розміри посадового окладу та розміри надбавок.

Листом від 19.11.07р. за №20/10-4464 начальник УБОЗ УМВСУ
в Рівненській області повідомляє позивача із посиланням на розглянуту заяву від
14.11.07р., що посада скорочена. Неодноразові запрошення щодо подальшого
проходження служби проігноровані. Прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 на
посаду старшого оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу боротьби
з корупцією управління по боротьбі з організованою злочинністю УМВС. Додає
витяг з наказу від 16.11.07р. №183о/с (а.с.78-79).

Суд вважає, що наказ №183о/с від 16.11.07р. в частині
призначення на посаду старшого оперуповноваженим в особливо важливих справах
відділу боротьби з корупцією управління по боротьбі з організованою злочинністю
УМВС ОСОБА_1 прийнятий без дотримання вимог чинного законодавства, а тому
підлягає в цій частині визнанню недійсним.

Відповідно до абзацу 4 пункту 45 Положення у наказах по
особовому складу про переміщення осіб середнього, старшого і вищого
начальницького складу на нижчі посади зазначаються підстави переміщення,
передбачені цим пунктом. А цим пунктом передбачені такі підстави (абзац 1): а)
при скороченні штатів; б) за станом здоров'я згідно з висновком військово-лікарської
комісії; в) за особистим проханням; г) за службовою невідповідністю, виходячи з
професійних моральних і особистих якостей; д) у порядку дисциплінарного
стягнення відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ
Української РСР або за клопотанням товариського суду честі середнього і
старшого начальницького складу.

Ні у поданні, ні у наказі не прослідковується, що ОСОБА_1
переміщається на нижчу посаду у зв'язку із скороченням штатів. Інші підстави
переміщення предмету спору не стосуються.

У поданні від 16.11.07р. перший заступник начальника
УМВСУ в Рівненській області - начальник УБОЗ Коваль В.Д. посилається на заяву
від 14.11.07р. у якій ОСОБА_1 "висловив бажання проходити службу в органах
внутрішніх справ до досягнення ним граничного віку (45 років)".

У заяві від 14.11.07р. (а.с.72-73) ОСОБА_1 зазначає
(дослівно із заяви): "Враховуючи те, що згідно п.5 Положення про
проходження служби мені надано право служити в ОВС до досягнення 45-річного
віку я заявляю, що з органів внутрішніх справ звільнятись до досягнення
граничного віку не буду".

Таким чином відображення у поданні "бажання
проходити службу в органах внутрішніх справ до досягнення ОСОБА_1 граничного
віку (45 років)" реального
підтвердження у заяві від 14.11.07р. не знаходить. Виходячи із змісту та
смислового навантаження викладеного у заяві ОСОБА_1 саме "заявляє, що з
органів внутрішніх справ звільнятись до досягнення граничного віку не
буде".

Поряд з тим прийнявши таку заяву ОСОБА_1 за його бажання
проходити службу в ОВС, начальник УБОЗ УМВСУ в Рівненській області не звернув
увагу, що абзацом вище у цій же заяві ОСОБА_1 вимагає призначити його на
рівнозначну посаду - заступника начальника відділу УБОЗ УМВСУ в Рівненській
області згідно раніше поданих рапортів.

При призначенні на нижчу посаду ОСОБА_1 відповідачем
(його посадовими особами) порушено вимоги абзацу 2 пункту 45 Положення
відповідно до якого переміщення осіб середнього, старшого і вищого
начальницького складу на нижчі посади при скороченні штатів провадиться за
умови, якщо немає можливості для призначення на рівнозначну посаду.

Відповідно до пункту 40 Положення призначення на посади
рядового і начальницького складу провадиться відповідними начальниками згідно з
номенклатурою посад, що визначається Міністром внутрішніх справ УРСР відповідно
до його компетенції. При цьому враховується таке: а) при призначенні на посади
і переміщенні по службі осіб рядового і начальницького складу має
забезпечуватися використання їх за основною чи спорідненою спеціальністю або
згідно з набутим досвідом, а при необхідності використання на посадах за новою
для них спеціальністю призначенню має передувати відповідна перепідготовка; в)
при здійсненні організаційно-штатних заходів особи начальницького складу можуть
зараховуватися в розпорядження органу внутрішніх справ на строк не більше 15
діб.

У виняткових випадках, пов'язаних з особливими
обставинами, перебування в розпорядженні органу внутрішніх справ понад 15 діб,
але не більше двох місяців, допускається з дозволу Міністра внутрішніх справ УРСР.
До цього строку не зараховуються періоди перебування в установлених цим
Положенням відпустках (крім відпусток по вагітності, родах і догляду за
дитиною), на лікуванні (обстеженні) у лікувальних закладах.

Представником відповідача не надано суду доказів того, що
у позивача відсутній набутий досвід, і він не може з цих підстав претендувати
на заміщення вакантної посади (яка вакантною була на момент подання рапортів
від 13.09.07р. та 18.09.07р.).

Як зазначалося вище, позивач - ОСОБА_1 з 31 жовтня 2007 року
по 18 листопада 2007 року перебував у черговій відпустці, яка ним була
невикористана внаслідок знаходження на лікарняному.

Подання від 16.11.07р. подане та наказ №183о/с від
16.11.07р. винесений під час перебування позивача у черговій відпустці.

Відповідно до пунту 46 Положення особи середнього,
старшого і вищого начальницького складу, переміщені по службі, підлягають
відрядженню до нового місця служби після передачі справ, але не пізніше
місячного строку з дня одержання органом внутрішніх справ наказу або письмового
повідомлення про переміщення по службі, крім випадків, коли дана особа
перебуває в черговій відпустці або на лікуванні.

У позовній заяві позивач зазначає (у судовому засіданні
також усно звертає увагу суду), що начальник УМВСУ в Рівненській області
видавши наказ від 16.11.07р. за № 183 о/с порушив вимоги пункту 48 Положення та
пункту 1.4. Інструкції про порядок проведення атестування особового складу ОВС
України, затвердженої наказом МВС України від 22 березня 2005 року за № 181,
відповідно до яких при переміщенні на нижчі посади та при звільненні з ОВС осіб
середнього, старшого і вищого начальницького складу, зокрема при скороченні
штатів та реорганізації ОВС України, проводиться атестування особового складу,
що в даному випадку зроблено не було.

Представник відповідача заперечив такі вимоги,
зазначивши, що у даному випадку ці положення до позивача не відносяться.

Однак таке заперечення є помилковим та суперечить нормам
Положення та Інструкції про порядок проведення атестування особового складу ОВС
України

Таким чином наказ від 16.11.07р. за № 183 о/с в частині
призначення ОСОБА_1 на посаду старшого оперуповноваженим в особливо важливих
справах відділу боротьби з корупцією управління по боротьбі з організованою
злочинністю УМВС виданий з порушенням Положення, Інструкції про порядок
проведення атестування особового складу ОВС України а відтак підлягає визнанню
як незаконний.

Посилання позивача на Закони України «Про професійні
спілки, їх права та гарантії діяльності», «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» у даному випадку суд оцінює критично, оскільки
застосування таких законів здійснюється при звільненні працівників, чого у
даному випадку не відбувалося.

Що стосується позовної вимоги позивача про
зобов'язання начальника УМВСУ в
Рівненській області призначити ОСОБА_1 на посаду заступника начальника відділу
УБОЗ УМВСУ в Рівненській області за основною чи спорідненою спеціальністю або
відповідно до набутого досвіду, з встановленням посадового окладу, надбавок та доплат,
які були встановлені до видачі наказу начальника управління Міністерства
внутрішніх справ України в Рівненській від 16 листопада 2007 року за № 183 о/с
то вона не підлягає задоволенню, оскільки у компетенції суду відсутні
повноваження на призначення на посаду (посади). Вирішення вказаного питання
здійснюється за правилами та на умовах, визначених вимогами чинного
законодавства, зокрема пунктів 24-26 Положення, відомчими нормативними актами.

В частині позовних вимог щодо зобов'язання УМВСУ в
Рівненській області виплатити ОСОБА_1 різницю в заробітку за весь час виконання
нижчеоплачуваної роботи слід відмовити, оскільки суду не надано доказів того,
що дійсно мала місце різниця в оплаті за посадами (відсутня довідка органу щодо
оплати праці).

Судові витрати позивачу суд відшкодовує з відповідача
лише у розмірі сплаченого судового збору. Інші судові витрати обраховані
позивачем без дотримання порядку, визначеного постановою Кабінету Міністрів
України від 27 квітня 2006 р. N 590 "Про граничні розміри компенсації
витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок
їх компенсації за рахунок держави".

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити частково.

Дії
начальника Управління Міністерства Внутрішніх Справ України в Рівненській
області стосовно не призначення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника відділу
по боротьбі з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом та
організованими групами і злочинними організаціями у сфері економіки УБОЗ УМВСУ
в Рівненській області - визнати незаконними.

Наказ начальника Управління Міністерства Внутрішніх Справ
України в Рівненській області від 16 листопада 2007 року за № 183 о/с визнати
незаконним в частині призначення ОСОБА_1 на посаду старшого оперуповноваженого
в особливо важливих справах відділу боротьби з корупцією УБОЗ УМВСУ в
Рівненській області, звільнивши від посади
заступника начальника відділу по боротьбі з ОЗУ в пріоритетних напрямках
економіки УБОЗ УМВСУ в Рівненській області.

Присудити до стягнення з відповідача - Управління
Міністерства Внутрішніх Справ України в Рівненській області (33000, Рівненська
область, м.Рівне, вул.Хвильового, 2) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) судові
витрати у розмірі 3грн.40коп.

В решті задоволення позовних вимог позивачу - ОСОБА_1 -
відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного
суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне
оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
М.І.Юрчук

Постанова законної сили не набрала

Суддя Юрчук М.І.