Справа № 22а-2098/2007
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2007-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П о с т а н о в а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2007 року
м.Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Бараненка І.І.,

суддів: Глущенко Я.Б.,

Межевича М.В.,

при
секретарі судового засідання - Горобцовій Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від
18 квітня 2007 року в адміністративній справі №2-а-97/07 справі за позовом
ОСОБА_1 до військової частини А0197 про визнання дій командування
неправомірними та виплату заборгованості грошового забезпечення,

в с т а н о в и в :

У березні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, у якій,
посилаючись на порушення відповідачем чинного законодавства, просив визнати
протиправними дії та рішення командування військової частини А0197 та
зобов'язати цю частину провести доплату різниці між фактично виплаченою
надбавкою за безперервну службу та надбавкою за безперервну службу визначену у
розмірах вказаних в Указі Президента України від 5 травня 2003 року № 389 - в
розмірі 90 % за період з травня 2003 року по листопад 2004 року включно, в тому
числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення за вказані роки.

Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 квітня
2007 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Новозаводського районного
суду міста Чернігова від 18 квітня 2007 року та прийняти нову по суті позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача про обставини справи та, перевіривши доводи
апеляції наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотивуючи рішення про відмову в задоволені позову ОСОБА_1, суд послався на
те, що відповідач вказує про застосування наслідків пропущення строків
звернення до адміністративного суду.

Однак, таким висновком суду погодиться не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду
за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна
була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, частиною 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою відмови у задоволенні позову за умови, якщо
на цьому наполягає одна із сторін.

Представник військової частини А0197 надав до суду письмові заперечення
проти позову, відповідно до яких вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними, оскільки
командування військової частини А0197 при нарахуванні грошового забезпечення
діяли в межах повноважень, визначених законами України, статутами ЗСУ, наказами
Міністра оборони України, та не порушувало прав і законних інтересів позивача.

Саме на підставі цих доводів, відповідач заперечує проти позову та просив
відмовити у його задоволені.

У протоколі судового засіданні 18 квітня 2007 року представник відповідача
доповнив свої письмові заперечення тим, що позивач пропустив без поважних
причин строк звернення до адміністративного суду. Даний протокол був оскаржений
позивачем, зокрема в цій частині та ухвалою Новозаводського районного суду
міста Чернігова від 28 квітня 2007 року відмовлено у посвідченні правильності
зауважень.

Таким чином, оскільки відповідач не наполягав на відмові у задоволенні
позову на підставі пропуску строку, а навпаки заперечував по суті позовних
вимог, тому немає підстав для застосування ст.99 КАС України, а постанова суду
першої інстанції в цій частині має бути скасована.

Колегія суддів вважає вірним рішення суду першої інстанції про відмову у
задоволенні позову, однак не погоджується з підставою для прийняття такого
рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, полковник ОСОБА_1 до звільнення
(26.11.2004р.) з військової служби перебував на посаді начальника штабу -
першого заступника начальника ракетних військ і артилерії Північного
оперативного командування.

Указом Президента України від 5 травня 2003 року № 389/2003 «Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління
державної охорони України за безперервну службу» надано Міністрові оборони
України, Міністрові внутрішніх справ України, Голові Державної прикордонної
служби України та Начальнику Управління державної охорони України право
встановлювати військовослужбовцям відповідно Збройних Сил України,
внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України
щомісячні надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України,
внутрішніх військах, у Державній прикордонній службі та Управлінні державної
охорони України у відсотках до грошового забезпечення, які мають високі
результати у службовій діяльності, залежно від стажу служби в таких розмірах:
понад 5 років - до 10; понад 10 років - до 30; понад 15 років - до 50; понад 20
років - до 70; понад 25 років - до 90 відсотків.

Також цим Указом визначено, порядок і умови виплати зазначених надбавок
визначаються Міністром оборони України, Міністром внутрішніх справ України,
Головою Державної прикордонної служби України та Начальником Управління
державної охорони України.

Так, на виконання Указу наказом Міністра оборони України від 26.05.2003
№149 затверджена Інструкція про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за
безперервну військову службу в Збройних Силах України, згідно з п.п.2.4 якої
виплата надбавки здійснюється в межах фонду грошового забезпечення,
затвердженого в кошторисах військових частин, військових навчальних закладів,
організацій, установ.

Таким чином, при встановлені наказами та іншими розпорядчими документами
розмірів надбавки за безперервну службу Міністерство оборони України діє на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В свою чергу, командування військової частини А0197 виплачувало надбавку
ОСОБА_1 за безперервну службу у розмірах, встановлених Міністерством оборони
України, що не є з його боку порушенням прав, свобод та інтересів позивача.

Доводами апеляційної скарги вказані обставини не спростовуються.

Не приймаються до уваги колегією суддів також доводи стосовно
неповноважності складу суду, яким прийнята оскаржувана постанова, оскільки
колегією у складі трьох суддів вирішуються справи предметом оскарження в яких є
рішення, дії чи бездіяльність Президента України, Кабінету Міністрів України,
міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного
банку України, їхньої посадової чи службової особи, виборчої комісії (комісії з
референдуму), члена цієї комісії. Рішення та дії командування військової
частини А0197 не є таким предметом оскарження.

Згідно п.1 ч.1 ст.201 КАС України, підставою для зміни постанови суду першої
інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.160, 198, 201, 205, 207 КАС
України, Київський апеляційний адміністративний суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 квітня 2007
року в адміністративній справі №2-а-97/07 змінити, виключивши з мотивувальної
частини наступні абзаци:

«Згідно ч.2 ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про
порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду, відповідно до ч.1
ст.100 КАС України, є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову.

Про застосування наслідків пропущення строків звернення до адміністративного
суду вказує відповідач. Позивач не надав жодних доказів пропущення строку
звернення до суду з поважних причин.».

В решті постанову Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 квітня 2007 року в адміністративній
справі (№2-а-97/07) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї
може бути подана касаційна скарга до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складення цієї постанови у повному обсязі.

Головуючий підпис І.Бараненко

Судді:
підпис Я.Глущенко

підпис М.Межевич

ДАНУ ПОСТАНОВУ СКЛАДЕНО У ПОВНОМУ ОБСЯЗІ 30 ЛИСТОПАДА 2007 РОКУ