Справа № 22а-106/2007
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2007-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-ій інст. Івашкович
Справа №22а-106/07
Ужгородський міськрайонний суд
Доповідач: Пліш М.А .
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2007р. колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду
в складі: головуючого -
судді: Пліша М.А.
суддів: Кушнерика М.П.
при секретарі: Соколовській А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3на постанову Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 05 лютого
2007р. у справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третьої особи
ОСОБА_3про визнання нечинним рішення про передачу квартири з державного
житлового фонду в приватну власність, -
в с т а н о в и л а :
Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.02.2007 р.
задоволено позов ОСОБА_1., ОСОБА_2. до виконавчого комітету Ужгородської
міської ради, третьої особи ОСОБА_3та визнано нечинним п. 25 рішення
виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 27.04.2005 р. № 129 «Про
приватизацію державного житлового фонду».
Не погодившись з прийнятою
постановою, ОСОБА_3. подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова
суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та
процесуального права, правил оцінки доказів та недоведеністю обставин, які суд
визнав встановленими.
Апелянт зазначає, що на час
приватизації квартири було чинним рішення Ужгородського міськрайонного суду від
02.02.2005 р., яким визнано позивачівОСОБА_1. та ОСОБА_2. такими, що втратили
право на жило в спірній квартирі. Позивачами не доведено, що померла ОСОБА_4.
не могла самостійно проводити приватизацію
квартири. Судом не взято до уваги його заперечення та заперечення виконавчого
комітету Ужгородської міської ради.
Крім того в самій постанові не
зазначено строку повного її виготовлення та не вирішено питання про скасування
заходів забезпечення позову.
Тому просить апеляційну інстанцію
скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду від 05.02.2007 р. та прийняти нову постанову, якою відмовити в
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних міркувань.
Судом першої інстанції
встановлено, що в 1989 р. ОСОБА_4., котра являлась опікуном неповнолітніх
ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_5., отримала трьохкімнатну квартиру у м. АДРЕСА_1 і
разом з неповнолітніми ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_5. стала проживати в ній.
22.02.2005 р. Ужгородським
міськрайонним судом задоволено позов ОСОБА_4. та визнано ОСОБА_2. таОСОБА_1.
такими, що втратили право на жито в спірній квартирі. В подальшому дане судове
рішення скасоване за нововиявленими обставинами, та ухвалою суду від 07.04.2006
р. поновлено реєстрацію позивачів за місцем проживання в спірній квартирі.

Однак після вступу в законну
силу рішення суд від 22.02.2005 р., на підставі рішення виконавчого комітету
Ужгородської міської ради № 129 від 27.04.2005 р. спірна квартира була передана
у приватну власність ОСОБА_4. (котра померла 19.09.2005 р.) та ОСОБА_3.

Суд
першої інстанції, приймаючи оскаржувану постанову, прийшов до вірного висновку,
що оскільки позивачі поновлені в правах
на житло в квартирі № АДРЕСА_1, то відповідно до вимог ст. 64 ЖК України мають
такі ж права, як і ОСОБА_3., а тому вірно послався на вимоги ст..8 Закону
України «Про приватизацію державного житлового фонду» вказавши, що передача
займаних квартир здійснюється в спільну сумісну власність або часткову
власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно
проживають в даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутні, за якими
зберігається право на житло.

Тому п. 25 оспореного позивачами
рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради судом першої інстанції
обгрунтовано визнано нечинним.

Щодо
покликань апелянта на порушення норм процесуальног права в тій частині, що в
постанові не зазаначено час повного її виготовлення, то така вимога не
визначена нормами КАС України. Крім того, хоча судом і не вирішено, при
постановленні судового рішення, питання, щодо скасування заходів забезпечення
адміністравтиного позову, однак вирішення цього можливе і після прийняття постанови
відповідно до ч. 4 ст. 118 КАС України.

З огляду на вище наведене
колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а тому постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області по даній справі слід залишити без
змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

у
х в а
л и л
а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3на постанову Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 05 лютого 2007р. у справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2до виконавчого комітету Ужгородської міської ради, третьої особи
ОСОБА_3про визнання нечинним рішення про передачу квартири з державного
житлового фонду в приватну власність - залити без задоволення, а постанову суду
- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом одного місяця з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Пліш М.А.

Судді:
Кушнерик М.П.

Олендер І.Я.