Справа № 22-а-526/2008
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2008-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
Справа: №
Головуючий 1 інстанції: Тацій Л.В.
Доповідач: Філатов Ю.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 січня 2008 р.
м. Харків

Колегія
суддів у складі:

головуючий
суддя Філатов Ю.М., судді Водолажська Н.С.,

Шевцової
Н.В.

при
секретарі Волошиній Я.В.

за участю
представників:

позивача
- ОСОБА_1

відповідача
- Харчук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
приміщенні Харківського апеляційного
адміністративного суду апеляційну скаргу позивача, ОСОБА_1 на постанову
Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2007р. по справі №
2-а-1212/07

за позовом ОСОБА_1

до УПФУ в Харківському районі
Харківської області

про визнання
недійсним та скасування рішення

встановила:

Позивачка,
ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до УПФУ в Харківському районі Харківської
області, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення відповідача №
461 від 03.05.2007 року, зобов'язати відповідача призначити позивачці пенсію за
вислугу років

Постановою
Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2007р. по справі №
2-а-1212/07 в задоволені позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивачка просить скасувати постанову суду першої інстанції
та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Відповідач
надав заперечення на апеляційну скаргу, де вказує, що підстави для зарахування
окремого періоду роботи в приватному підприємстві «Академія сексологічних
досліджень» з 03.12.1996 року по 27.03.2000 року до спеціального трудового
стажу відсутні, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, позивачку та представника
відповідача, колегія суддів встановила, що позивачка звернулася до управління
Пенсійного фонду України в Харківському районі Харківської області з заявою про
призначення пенсії за вислугу років. Управлінням Пенсійного фонду України в
Харківському районі Харківської області за результатами розгляду заяви було
винесено рішення № 461 від 03.05.2007 року про відмову в призначенні пенсії за
вислугу років у зв'язку з відсутністю 25-річного стажу роботи, передбаченого п.
«є» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», (а.с. 5). Причиною
недостатності стажу для призначення пенсії за вислугу років стало не
зарахування відповідачем до спеціального стажу періоду роботи ОСОБА_1 з
03.12.1996 року по 27.03.2000 року в приватному підприємстві «Академія
сексологічних досліджень».

Оскаржуючи
зазначене рішення відповідача, позивачка звернулась до суду з вимогою про її
скасування.

Відмовляючи
в задоволені позову суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно з
ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років
встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких
призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання
віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно
до п. «є» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за
вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров'я та соціального
забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за
переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 затверджено Перелік закладів
і установ освіти, охорони здоров'я та соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу років. Відповідно до абз. 1 п. 2 вказаного
переліку право на пенсію за вислугу років дає робота в лікарняних закладах,
лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових
профілакторіях, амбулаторно-поліклінічних закладах, закладах швидкої та
невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони
материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, санітарно-епідеміологічні
закладах, діагностичних центрах.

Відповідно
до копії трудової книжки позивач працювала в Приватному підприємстві «Академія
сексологічних досліджень» в період з 03.12.1996 року по 27.03.2000 року на
посаді медсестри. (а.с. 6-12).

Відповідно
до копії ліцензії Міністерства охорони здоров'я України № 24604-ЮР від 30.10.1998
року, виданої приватному
підприємству «Академія сексологічних досліджень», дозволеним видом
діяльності вказаного підприємства була медична практика, (а.с. 21) Вказана
ліцензія була видана 30.10.1998 року, а позивач працювала на підприємстві з
03.12.1996 року по 27.03.2000 року, тобто відсутні відомості про діяльність
підприємства за період до 1998 року. Наданою копією довідки головного
управління статистики у Харківській області підтверджується, що видом
діяльності приватного підприємства «Академія сексологічних досліджень» була
медична практика (а.с. 22). Позивачем не підтверджено здійснення приватним
підприємством «Академія сексологічних досліджень» лікувально-профілактичної
діяльності, лікувальної діяльності.

Судом
першої інстанції зроблено правомірний висновок щодо відсутності підстав для
віднесення приватного підприємства «Академія сексологічних досліджень» до
лікувально-профілактичного закладу.

Крім
того, наказом Міністерства охорони здоров'я України № 114 від 22.06.1995 року,
який діяв на час існування приватного підприємства «Академія сексологічних
досліджень» передбачено виключний перелік назв закладів охорони здоров'я, в
якому така назва як Приватне підприємство «Академія сексологічних досліджень»
відсутнє.

Колегія
суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

В
апеляційній скарзі позивачка посилається на статут, який міститься в матеріалах
справи (а.с. 13-20), проте зазначений статут не був прийнятий до уваги судом першої інстанції та не приймається
колегією суддів, оскільки на титульному аркуші статуту зазначено Мале
підприємство «Академія сексологічних досліджень», а згідно штампу на записі у трудовій
книжці позивачки, вона була прийнята на посаду у Приватне підприємство
«Академія сексологічних досліджень».

В
апеляційній скарзі позивачка не наводить доводів, які б давали підстави для
скасування постанови суду першої інстанції.

Також необхідно
зазначити, що згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем
не було доведено неправомірності прийнятого відповідачем рішення.

На підставі
викладеного судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та процесуального права, керуючись ст.. ст..
160,167, 195, 196, 198, 200, 205 ,206, 209, 254 КАС України

ухвалила:

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2007р. по
справі № 2-а-1212/07 залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Роз'яснити сторонам, що дана ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом місяця з дня
виготовлення її повного тексту.

Справу направити до суду першої інстанції.

Повний текст ухвали виготовлений 04.02.2007р.

Головуючий суддя
підпис Філатов Ю.М.

Судді
підпис
Водолажська Н.С.

підпис
Шевцова Н.В.

ЗГІДНО З
ОРИГІНАЛОМ:

Суддя
Ю.М. Філатов