Справа № К-10724/06
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2007-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ С
УХВАЛА
Іменем України
“16”жовтня 2007 Вищий адм
іністративний суд України у
складі колегії суддів:
Головуючого
Федорова М.О.
суддів:
Брайка А.І.

Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

Маринчак Н.Є.
секретар судового засіда
ння Ярцева С.В.
за участю представників з
гідно протоколу судового зас
іданні від 16.10.07 (в матеріалах с
прави)
розглянувши касаційну ск
аргуАТЗТ «Приватмедсервіс»
на постанову Севастопольськ
ого апеляційного господарсь
кого суду від 23.05.2005р.
у справі № 2-23/1976-2005
за позовом АТЗТ «
Приватмедсервіс»
до ДПІ
у м. Ялта
про виз
нання недійсним податкового
повідомлення рішення.
ВСТАНОВИВ:
АТЗТ «Приватмедсервіс
» звернулось до господарсько
го суду АР Крим з позовом до ДП
І у м. Ялта про визнання недійс
ним податкового повідомленн
я рішення та поверненням 23581гр
н.
Рішенням господарського с
уду Автономної Республіки Кр
им від 07.02.2005 у справі №2-23/1976-2005 позов
акціонерного товариства зак
ритого типу "Приватмедсервіс
" задоволено частково: визнан
о недійсним рішення Державно
ї податкової інспекції в міс
ті Ялті в Автономній Республ
іці Крим від 20.07.2000 №26295/23-0 в частині
доначислення податкового зо
бов'язання по податку на дода
ну вартість в сумі 22162грн., в том
у числі: податку на додану вар
тість в сумі 11048грн., фінансових
санкцій в сумі 11048грн. та пені в
сумі 66грн. В частині донараху
вання 2475грн. в позові відмовле
но. В частині стягнення 23581грн.
провадження у справі припине
но.
Постановою Севастополь
ського апеляційного господа
рського суду від 23.05.2005р. у справ
і № 2-23/1976-2005 рішення господарсько
го суду Автономної Республік
и Крим від 07.02.2005 у справі №2-23/1976-2005 зм
інено: в позові відмовлено; в ч
астині позову про стягнення
з Державної податкової інспе
кції в місті Ялті в Автономні
й Республіці Крим - 23581грн. пров
адження у справі припинено.

Не погоджуючись з зазна
ченим рішенням суду апеляцій
ної інстанції, позивач зв
ернувся із касаційною скарго
ю до Вищого адміністративног
о суду України, в якій просить
його скасувати та залишити в
силі рішення господарського
суду Автономної Республіки
Крим.
Касаційна скарга вмотивов
ана тим, що судом апеляційної
інстанцій при вирішення спо
ру по даній справі порушен
о норми матеріального та про
цесуального права .
Заслухавши суддю-доповіда
ча, розглянувши надані письм
ові докази в їх сукупності, Ви
щий адміністративний суд Укр
аїни вважає, що касаційна ска
рга задоволенню не підлягає
з таких підстав.
Судами першої та апеляцій
ної інстанції встановлено, щ
о Державною податковою інспе
кцією у місті Ялті в Автономн
ій Республіці Крим проведен
о перевірку позивача на пред
мет дотримання податкового з
аконодавства, про що 20.06.2000 склад
ено акт № 1421/298/23-0 (а.с.8). На підставі
зазначеного акту 20.07.2000 ДПІ у мі
сті Ялті в Автономній Респуб
ліці Крим прийнято рішення №
26295/23-0 про застосування і стягне
ння фінансових санкцій за по
рушення законодавства про оп
одаткування (а.с.39). Зазначеним
рішенням позивачеві донарах
овано податок на додану варт
ість в сумі 12281 грн., застосован
і фінансові санкції в тій же с
умі і нарахована пеня в сумі 75
грн.
Підставою для застосуванн
я податку на додану вартість
та фінансових санкцій у зазн
ачених сумах стали наступні
обставини.
Як підтверджується актом п
еревірки (а.с.8) та висновком су
дово-бухгалтерської експерт
изи від 29.01.2002 №70 (а.с.69) позивач отр
имав від Київської регіональ
ної ради Республіканської га
лузевої профспілки працівни
ків місцевої промисловості У
країни (далі КРР РГ ПМП) на про
тязі періоду з 21.04.1999 по 21.07.1999 грошо
ву суму 155330грн. Ця сума тільки ч
астково за результатами госп
одарських операцій, здійснен
их позивачем на користь КРР Р
Г ПМП, була оплатою медичних п
ослуг, наданих позивачем зам
овнику (13770грн.). Решта - 141560грн. від
повідно до зазначення в плат
іжних дорученнях , що підтвер
джується виписками банку (а.с
.44-46) була перерахована частков
о за санаторно - курортні путі
вки (100000грн.), а частково (41560грн.) бу
ла перерахована за медичні п
ослуги, а фактично були спрям
овані на оплату путівок. При в
изначенні цільового признач
ення суми 41560грн., отриманої поз
ивачем від КРР РГ ПМП, слід вих
одити із фактичного призначе
ння зазначеної грошової суми
, а не із формулювання признач
ення платежу в платіжному до
рученні. При цьому слід врахо
вувати, що позивач у разі немо
жливості використання грошо
вих сум, отриманих як плата за
господарські операції, які з
вільняються від оподаткуван
ня податком на додану вартіс
ть, повинен був повернути без
підставно отримані грошові к
ошти, а не зараховувати їх в ра
хунок оплати господарських о
перацій, які на день перераху
вання грошей підлягали опода
ткуванню податком на додану
вартість.
Зі змісту касаційної скарг
и вбачається, що позивач наго
лошує на тому що, оскільки пут
івки на санаторно-курортне л
ікування передавались факти
чно після 24.07.1999, то він підлягав
звільненню від сплати подат
ку на додану вартість за цими
операціями.
Проте відповідно до підпун
кту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону
України "Про податок на додан
у вартість" датою виникнення
податкових зобов'язань вваж
ається дата, яка припадає на т
ой податковий період, в якому
відбулася перша подія (в дано
му випадку такою подією є отр
имання грошей на рахунок поз
ивача в банку). Закон України "
Про податок на додану вартіс
ть" не передбачає припинення
податкового зобов'язання, як
е виникло за першою подією, у р
азі, коли в подальшому (на моме
нт надання послуги) відповід
на послуга звільняється від
оподаткування.
Колегія суддів Вищого адмі
ністративного суду України п
огоджується з висновками суд
у апеляційної інстанції щодо
оцінки висновку судово-бухг
алтерської експертизи, в яко
му застосування пільги з под
атку на додану вартість обґр
унтовується тим, що отримані
позивачем гроші не були вико
ристані до 24.07.1999, коли було введ
ено в дію Закон України "Про вн
есення змін до Закону Україн
и "Про податок на додану варті
сть" від 07.07.1999, яким надано пільг
и податку на додану вартість
з операцій з продажу путівок
на санаторно-курортне лікув
ання.
З матеріалів справи вбачає
ться, щогрошові кошти, які поз
ивач отримав до 24.07.1999 (ах.18), та за я
кі він передав санаторно-кур
ортні путівки після 24.07.1999, позив
ач не включив до оподатковув
аних оборотів, що привело до з
аниження податкового зобов'я
зання з податку на додану вар
тість на 5391грн.
Податок на додану вартість
в сумі 177грн. донараховано і в т
ій же сумі застосовані фінан
сові санкції у зв'язку з перед
анням позивачем дочірньому п
ідприємству малоцінних і шви
дкозношуваних предметів на с
уму 1058,34грн.
Відповідно до підпункту 3.2.8 п
ункту 3.2 статті 3 Закону Україн
и "Про податок на додану варті
сть" не є об'єктом оподаткуван
ня тільки операції з передан
ня до статутних фондів основ
них засобів. Оскільки позива
ч передав малоцінні і швидко
зношувані предмети, він не ма
в права на звільнення від опо
даткування податком на додан
у вартість.
За змістом ч.1 ст. 224 Кодексу ад
міністративного судочинств
а України суд касаційної інс
танції залишає касаційну ска
ргу без задоволення, а судові
рішення - без змін, якщо визна
є, що суди не допустили поруше
нь норм матеріального і проц
есуального права при ухвален
ні судових рішень чи вчиненн
і процесуальних дій.
Інші доводи касаційної ска
рги не спростовують правильн
ості зазначених висновків су
ду апеляційної інстанції, зр
облених у відповідності з ви
щеназваними нормами матеріа
льного права, у звязку з чим
підстав для зміни чи скасува
ння оскаржуваного судового р
ішення не встановлено.
Враховуючи вищевикладене,
Вищий адміністративний суд
України дійшов висновку про
те, що касаційна скарга АТЗТ «
Приватмедсервіс»задоволен
ню не підлягає, а постанова Се
вастопольського апеляційно
го господарського суду від 23.0
5.2005р. у справі № 2-23/1976-2005 залишає
ться без змін.
На підставі викладеног
о, керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 230 Кодек
су адміністративного судочи
нства України, суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу АТЗТ «
Приватмедсервіс» залишити б
ез задоволення.
Постанову Севастопольсько
го апеляційного господарськ
ого суду від 23.05.2005р. у справі № 2-23/1
976-2005 без змін.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і о
скарженню не підлягає, крім в
ипадків, встановлених статте
ю 237 Кодексу адміністративног
о судочинства України.

М.О. Федоров

З оригіналом згідно
Відповідальний секретар

С.В.Ярцева