Справа № 22а-511/2008
Суддя: Стежко В.А.
Дата ухвалення: 2008-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 22а-511/08 (22а-2373/07)
Головуючий суддя у 1-ій
категорія статобліку - 14
інстанції Баранов В.І.
(справа
№ 2а-40/07)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Стежко В.А.,

суддів - Мартиненка О.В., Поплавського В.Ю.

при секретарі -
Портненко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 липня
2007 року у справі №2а-40/07 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх
справ України, Управління міністерства внутрішніх справ України у Запорізькій
області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
про скасування наказу №117 від 29 червеня 2004 року про звільнення, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присвоєння чергового
спеціального звання, про зобов'язання звільнення з органів внутрішніх справ за
віком, перерахунок пенсії та відшкодування моральної шкоди у зв'язку з
незаконністю прийняття наказу посадовою особою, -

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати
постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 липня
2007 року, якою йому відмовлено в задоволенні позову до МВС України, УМВС
України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в
Запорізькій області про скасування наказу про звільнення зі служби, стягнення
середнього заробітку, про зміну підстав звільнення, зобов'язання присвоїти
чергове спеціальне звання, перерахувати пенсію, про відшкодування моральної
шкоди.

На думку апелянта, суд необґрунтовано не взяв до
уваги надані позивачем докази про порушення його трудових та пенсійних прав,
незаконне звільнення зі служби під час тимчасової непрацездатності.

Колегія суддів, перевіривши законність та
обгрунтованність оскаржуваної постанови, вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а постанова міськрайонного суду - скасуванню з
направленням справи на новий судовий розгляд з наступних підстав.

Міськрайонний суд, приймаючи позов ОСОБА_1 до
розгляду, не перевірив його відповідність вимогам ст. 106 КАС України.

Так, з позовної заяви не зрозуміло, чому ОСОБА_1
просить визнати незаконним його звільнення
на підставі п. «а» ст.65 «Положення про проходження служби рядовим та
начальницьким складом органів внутрішніх справ» від 29.07.1991 року
(далі-Положення) і одночасно знову зобов'язати відповідача звільнити позивача
зі служби за тим же п. «а» ст.65 Положення. Разом з такими вимогами ОСОБА_1
вимагає визнати його звільненим з посади начальника відділення ДАЇ на підставі
п.1 ст.40 КЗпП України. (а. с. 277).

Вимоги до Управління МВС України в Запорізькій
області позивач без достатніх підстав поєднує з вимогами до Міністерства
внутрішніх справ України, до Головного управління Пенсійного фонду в
Запорізькій області, не обґрунтовуючи необхідність їх розгляду в одному
провадженні. Оспорюючи звільнення зі
служби та стягуючи грошове утримання за період з 2004 року, ОСОБА_1 одночасно
не погоджується з розміром пенсії за вислугу років і просить її перерахувати,
не зазначаючи, з якого часу, з урахуванням яких додаткових видів грошового
забезпечення. Не уточнивши позовні вимоги та не усунувши їх суперечливість і взаємонесумісність,
суд першої інстанції 11.10.2006 року ухвалою поновив ОСОБА_1 строк звернення до
суду (а.с.96). Питання про поновлення строку звернення до суду з вимогами,
заявленими 27.02.2007 року, залишилось поза увагою міськрайонного суду.

Оскільки згідно з ч.1 ст.100 КАС України пропущення
строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні позову, то суд першої інстанції повинен вирішувати це питання
одночасно з прийняттям рішення по суті справи, а не окремою ухвалою після відкриття
провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 24 КАС України,
адміністративні справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи
бездіяльність міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади,
вирішуються колегією у складі трьох суддів.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх
справ України розглянуті одноособово, тобто, неповноважним складом суду.

При розгляді спору, пов'язаного з проходженням
публічної служби в органах МВС України, суд помилково керувався нормами КзпП
України, які на зазначені правовідносини не поширюються.

З урахуванням наведених обставин оскаржену
постанову суду слід скасувати та направити на новий розгляд до того ж суду.

Керуючись п.6 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст. 204 КАС України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 05 липня 2007 року - скасувати. Справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий суддя:

Судді :