Справа № К-29129/06
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2007-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 грудня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді
Фадєєвої Н.М.,

суддів: Бим М.Є.,
Гордійчук М.П., Гончар Л.Я., Леонтович К.Г.,

при секретарі -
Капустинському М.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за касаційною скаргою
ОСОБА_1. на постанову апеляційного суду Житомирської області від 20 липня 2006
року по справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ
Овруцький ГЗК “Кварцит”, Управління праці і соціального захисту населення
Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області, про стягнення
невиплачених коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ВАТ Овруцький ГЗК “Кварцит”, Управління праці і соціального захисту населення
Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області, про стягнення
невиплачених коштів за період з 01.02.2004 р по 01.03.2006 р. в сумі 8051,32
грн., передбачених ст.ст. 37,39 Закону
України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, а саме: щомісячної грошової допомоги у зв'язку з обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва у зоні
гарантованого добровільного виселення в
розмірі 40% від мінімальної заробітної плати та щомісячної доплати до
заробітної плати за місцем роботи в розмірі 2 -х мінімальних заробітних плат.

__________________________________________________________________

Справа №
К-29129/06 Д1
Доповідач: Леонтович К.Г.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вказані доплати
позивачу виплачувалися в кратному розмірі по відношенню до мінімальної
заробітної плати як передбачено законом, а згідно постанови Кабінету Міністрів
України № 836 від 26.07.1996 р., що
призвело до порушення його прав.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області
від 20 квітня 2006 року, позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з ВАТ
Овруцький ГЗК “Кварцит” на користь
ОСОБА_1. за період з 01.02.2004 р. по 30.09.2005 р. грошову
допомогу у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва у зоні гарантованого добровільного виселення
відповідно до ст.37 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” в сумі 1954,5 грн. також
стягнуто за період з 01.03.2004 р. по
30.09.2004 р. та з 01.12.2004 по 30.09.2005 р.
доплату до заробітної плати
згідно ст.39 Закону в сумі
2307,43 грн.. Зобов'язано ВАТ Овруцький ГЗК “Кварцит” провести донарахування
позивачу за період з 01.10.2005 р. по
31.12.2005 р. допомоги у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів харчування в сумі 392,1 грн. та доплати до
заробітної плати в сумі 1742,67 грн..
Зобов'язано Управління праці і соціального захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської області
прийняти для перерахування на рахунок ВАТ Овруцький ГЗК “Кварцит” стягнуті доплати в сумі 2346,5 грн. допомогу у зв'язку з обмеженням споживання продуктів
харчування і доплати до заробітної плати в сумі 4050,1 грн..

Постановою
апеляційного суду Житомирської області від 20 липня 2006 року постанова
Овруцького районного суду Житомирської області від 20 квітня 2006 року
скасована в заявленому позові відмовлено.

Не погоджуючись з постановою апеляційного суду ОСОБА_1
звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою в якій,
посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанцій і
залишити в силі постанову суду першої інстанції як законну та скасовану
помилково.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Так, згідно матеріалів справи позивач звернувся в суд з позовом до ВАТ “Овруцький ГЗК
“Кварцит”, про стягнення невиплачених
коштів, передбачених ст.ст.37,39 Закону України “Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” щодо
виплати компенсацій за проживання на території радіоактивного забруднення в зоні добровільного відселення та
доплату працюючим громадянам на
території радіоактивного забруднення в
зоні добровільного відселення за період з 01.02.2004
р по 01.03.2006 р. Згідно
постанови суду першої інстанції стягнуто з ВАТ “Овруцький ГЗК “Кварцит” на
користь ОСОБА_1. компенсації за обмеження
споживання продуктів харчування, а також
доплату до заробітної плати та
зобов'язано Управління праці та соціального захисту Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської області прийняти для перерахування на
рахунок ВАТ “Овруцький ГЗК “Кварцит” платіжні документи на виплату стягнутих коштів. Суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованих висновків, що при нарахуванні спірних компенсацій і
доплат необхідно виходити з положень ст.ст.37,39 Закону України “Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”. Однак, при цьому судами
першої та апеляційної інстанції не враховано, що відповідно ст.63 Закону
України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього
Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету. Управління праці та
соціального захисту Овруцької районної державної адміністрації стверджує, що
кошти для перерахування стягнутих сум у них відсутні, оскільки вони
розпоряджаються коштами, перерахованими їм відповідно до передбачених бюджетом витрат. Виходячи з тих обставин, що
фінансування виконання спірних виплат здійснюється за рахунок державного
бюджету, то судом необхідно було притягнути до участі у справі відповідне
управління Державного казначейства, яке згідно
Указу Президента “Про Державне
казначейство України”, управляє наявними
коштами бюджету України, регулює фінансування видатків Державного бюджету
України.

Стягуючи доплату до заробітної плати суд не перевірив місце роботи позивача,
оскільки у справі відсутні довідки з місця роботи за вказаний період.

Суд апеляційної інстанції, не усунувши наведені процесуальні порушення,
допущені судом першої інстанції, не перевіривши доводи сторін, скасував рішення
суду першої інстанції та відмовив у задоволенні позову, що не дає можливості касаційному суду визначитися щодо законності
та обґрунтованості прийнятих судами першої та апеляційної інстанції
постанов.

Судами першої та апеляційної інстанції при розгляді позовних вимог не з'ясовані обставини справи, що мають
значення для правильного вирішення справи та не дають можливості суду
касаційної інстанції визначитися в правильності правової оцінки обставин у справі, що являється грубим
порушенням ст.ст.159,195 КАС України.

При встановленні наведених фактів судами
першої та апеляційної інстанції
порушені норми процесуального права, які
призвели до необґрунтованого прийняття судових рішень і не можуть бути перевірені та усунуті судом касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 227 КАС України підставами для скасування судових рішень
судів першої та апеляційної інстанцій з
направленням справи на новий судовий розгляд
є порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної інстанції.

За таких обставин доводи касаційної скарги висновки судів першої та апеляційної інстанції спростовують,
а касаційна скарга підлягає частковому задоволенню із скасуванням рішень судів
першої і апеляційної інстанції та направленням справи на новий судовий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.220,221,223,227,230,231 Кодексу адміністративного
судочинства України колегія суддів Вищого адміністративного суду України,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області
від 20 квітня 2006 року та постанову
апеляційного суду Житомирської області від 20 липня 2006 року скасувати,
справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді: