Справа № 22а-0699/2008
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 22а -0699/08
головуючий суддя у 1-ій
категорія статобліку -
60 інстанції
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 січня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Поплавського В.Ю. (доповідача),

суддів - Стежко
В.А., Уханенко С.А.,

при секретарі - Усевич Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу військової частини А-1743

на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2007 року у адміністративній справі № 2а-230/07 за позовом ОСОБА_1до військової частини
А-1743 про стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2007 року ОСОБА_1. звернувся до
суду з позовною заявою про стягнення з військової частини А-1743 заборгованості по грошовому забезпеченню, яка
виникла у період проходження ним військової
служби у військовій частині м.Сімферополя в період з жовтня 2001 р. по лютий
2005 р., у зв'язку з недоплатою надбавки в період за безперервну службі у
Збройних силах України, введеної Указом Президента України від 05.05.2003 року № 389 "Про надбавки військовослужбовцям Збройних
сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету в справах
охорони державного кордону України й Управління державною
охороною України за безперервну службу" (далі по тексту - Указ). В
обґрунтування своїх вимог позивач, посилався на те, що на час введення
зазначеного Указу, у нього вислуга років у
календарному обчисленні складала понад 13 років, тому з 01.05.2003 року його надбавка повинна складати 30% від грошового забезпечення, але йому вона
виплачувалася у неповному обсязі, а саме: в період з червня по листопад 2003 р.
включно та в період з лютого по вересень
2004 р., а також у лютому 2005 р. в розмірі 5 % від грошового забезпечення, і лише в період грудня 2003 р. по січень
2004 р. та в період з жовтня 2004 р. по січень 2005 р. в розмірі 30 % від грошового забезпечення. Вказував на те,
що він же отримував надбавку в повному обсязі, у зв'язку з чим
недоплата надбавки за безперервну військову
службу складає 3516 грн. 35 коп., яку просить стягнути з відповідача. Постановою Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 31 травня 2007 року позов ОСОБА_1. задоволено. Стягнуто з військової частини А-1743 на користь
позивача надбавку за безперервну військову службу в розмірі 3516 грн. 35
коп. та звільнено його від сплати судового збору.

Відповідач, не погоджуючись із
зазначеним рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм матеріального права щодо неправильного
застосування положень Указу, просив скасувати постанову суду та ухвалити нову
постанову, якою відмовити у задоволені позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що позивач
дійсно проходив військову службу у військовій частині А-1743 і знаходився на
грошовому забезпеченні в даній військовій частині м. Сімферополя в період з
жовтня 2001 року по лютий 2005 року.
Згідно довідки відповідача (а.с.5) йому за безперервну службу у Збройних силах
України була встановлена та виплачувалась щомісячна
надбавка в період червень-листопад 2003
р. включно в розмірі 5 % від грошового
забезпечення, в період грудень 2003 р. - січень 2004 р. в розмірі 30 %,
в період лютий-вересень 2004 р. в розмірі 5 %, в період жовтень 2004 р.- січень
2005 р. в розмірі 30 %, та у лютому 2005 р. в розмірі 5 % від грошового забезпечення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до
Указу військовослужбовцям за високі результати у службовій діяльності, залежно від
стажу служби були встановлені щомісячні надбавки за безперервну військову службу у Збройних Силах України у
відсотках до грошового забезпечення,
відповідно при стажі роботи понад 10 років - до 30%, але позивачу
фактично виплачено в меншому відсотковому відношенню до грошового утримання,
ніж це передбачено Указом, що свідчить про необґрунтоване заниження права
позивача на отримання вказаної надбавки в повному обсязі.

Проте, з таким висновком погодитися не можна.

Відповідно до Указу,
порядок та умови зазначених надбавок визначаються Міністром оборони України, а
виплата надбавок здійснюється за рахунок коштів, передбачених на утримання Збройних
сил України.

Крім того, на виконання
Указу було прийнято наказ про затвердження Інструкції про порядок і умови
виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу, якою встановлені
розміри виходячи з наявного фонду грошового забезпечення та відсотків
встановлених Указом.

Як видно з тексту Указ, в ньому зазначено
граничний розмір надбавки, а тому точного фіксованого відсоткового не
встановлено.

Відповідно до ч.3
Наказу розміри щомісячної надбавки за безперервну службу в Збройних Силах
України щорічно встановлюються, виходячи з наявного фонду грошового
забезпечення, за рішенням Міністра оборони України.

На виконання вимог
зазначеного Наказу Міністром оборони України
приймались рішення щодо встановлення розміру щомісячної надбавки за
безперервну службу в Збройних Силах України, які телеграмою доводилися до
відома військ.

Позивач отримував
надбавки за безперервну службу у Збройних Силах України відповідно до наявного
стажу, граничного розміру таких надбавок та їх відсоткової ставки, встановлених
рішеннями Міністерства оборони України, які містяться в матеріалах справи.

Отже, колегія суддів вважає, що позивачеві надбавки та грошове забезпечення
виплачувались у відповідності із законодавством, а тому підстав для задоволення
позову не вбачається, тому в задоволені позову необхідно відмовити.

Керуючись п. 4 ч.1
ст.202, КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Військової
частин А-1743 - задовольнити.

Скасувати постанову Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2007 року

Відмовити в позові ОСОБА_1до
військової частини А-1743 про стягнення заборгованості по грошовому
забезпеченню

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з
моменту її складання у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Судді: