Справа № 22а-1990/2008
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції суддя
Господарський суд Львівської
області, справа № 5/1279-12/147А
у 2-й інстанції суддя Яворський І.О.
рядок статзвіту № 36
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2008 року Справа № 22а-1990/08(5374/07) м. Львів

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді - Яворського І.О.

суддів: Любашевського
В.П.

Довгополов О.М.

при секретарі:
Федунів Б.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан
«Україна» на постанову господарського суду Львівської області від 27 вересня
2007 року в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан
«Україна» до Державної податкової інспекції у Дрогобицькому районі та до
Дрогобицького відділення державного казначейства у Львівській області за участю
прокуратури Львівської області про скасування податкового повідомлення-рішення
№ /0 від 26.06.2006 року, зобов'язання ДПІ у Дрогобицькому районі
здійснити бюджетне відшкодування в сумі 198 851,00 гривень та стягнення з
Дрогобицького відділення державного казначейства у Львівській області
бюджетного відшкодування - 198 851,00
гривень, -

П О С Т А Н О В
И Л А :

08 червня 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю звернулось до
господарського суду Львівської області з
адміністративним позовом до Дрогобицької об'єднаної податкової інспекції з
питанням визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

З адміністративного позову вбачається, що
06 березня 2006 року між
виконавчим комітетом Дрогобицької міської Ради та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Ресторан «Україна» було укладено договір купівлі-продажу
цілісного майнового комплексу та нежитлових приміщень шляхом викупу, який
посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_1 Дрогобицького районного нотаріального
округу. На підставі цього договору було здійснено передачу ЦМК та нежитлових
приміщень продавцем - виконавчим
комітетом Дрогобицької міської Ради
покупцю - ТзОВ «Україна». Згідно з пунктом 2.2 вказаного вище договору
купівлі-продажу 24 березня 2006 року Товариством з обмеженою відповідальністю
«Ресторан «Україна» було оплачено суму вартості об'єктів продажу 1 193 107
гривень 20 копійок (один мільйон сто дев'яносто три тисячі сто сім гривень 20
копійок), у тому числі ПДВ 198 тисяч 821 гривень 20 копійок. У травні місяці 2006 року ТзОВ «Ресторан «Україна»
звернулось із заявою до ДПІ у Дрогобицькому районі про повернення суми
бюджетного відшкодування відповідно до п.п.7.7.11 п.7.7 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» у сумі 198 851 гривень. 26 червня 2006 року ДПІ у Дрогобицькому районі винесла
податкове повідомлення-рішення №/0 яким повідомила ТзОВ «Ресторан
«Україна», що згідно з пунктом 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» та згідно пп.7.7.11 (а) п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок
на додану вартість» на підставі акту №176/16-0 від 23.06.2006 року та підпункту
7.7.11 пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»
виявлено відсутність права ТзОВ «Ресторан «Україна» на отримання бюджетного
відшкодування в сумі заявленій у податковій декларації, у зв'язку з чим відмовлено у наданні бюджетного
відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 198 851, 00 гривень.

Позивач просив суд податкове
повідомлення-рішення від 26 червня 2006 року №/0 ДПІ у Дрогобицькому
районі, яким відмовлено позивачу у бюджетному відшкодуванні (сума ПДВ в розмірі
198 851 гривень) скасувати як незаконне; зобов'язати ДПІ у Дрогобицькому районі
здійснити бюджетне відшкодування ТзОВ «Ресторан «Україна» в сумі 198 851-00
гривень відповідно до підпункту 7.7.11 (а) пункту 7.7 статті 7 Закону України
«Про податок на додану вартість», як таким що придбали основні фонди.

У серпні 2007 року позивач уточнив позовні вимоги і просив суд стягнути з
Дрогобицького відділення державного казначейства у Львівській області суму
бюджетного відшкодування 198 851-00 гривень відповідно до Закону України «Про
податок на додану вартість».

03 вересня 2007 року заступник прокурора Львівської області Лубчук Д.І
повідомив господарський суд Львівської області листом про те, що прокуратура
області вступає у справу з метою захисту інтересів держави.

Постановою господарського суду Львівської області від 27 вересня 2007
року в задоволенні позовних вимог
відмовлено повністю.

Суд
першої інстанції в мотивувальній частині рішення вказав на наступне.

Відповідно до свідоцтва №18257228 ТзОВ «Ресторан «Україна» є платником
податку на додану вартість з 04.01.2006 року. Таким чином, оскільки позивач був
зареєстрований як платник ПДВ з 04 січня 2006 року, то для цього податковий
період діяльності без права на бюджетне відшкодування закінчився в січні 2007
року і тому позивач отримав право на бюджетне
відшкодування в лютому місяці 2007 року. Матеріалами справи доведено, що
позивач був зареєстрований як платник податку на додану вартість 04 січня 2006
року, тобто менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне
відшкодування, а обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 місяців були
меншими ніж заявлена сума бюджетного відшкодування. Особи, які мають право на
бюджетне відшкодування у відповідності до п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» повинні фактично сплатити таку суму податку у
попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Колегія суддів, перевіривши у відкритому судовому засіданні повноту
встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судовому
рішенні суду першої інстанції, заслухавши осіб, що приймають участь в розгляді
справи, суддю-доповідача, дійшла до висновку про підставність апеляційної
скарги та
незаконність рішення суду першої
інстанції.

При цьому колегія суддів враховує
наступне:

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До
адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

У відповідності з ст.69 КАС України доказами в адміністративній справі є
будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення
справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб
та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів,
висновків експертів.

Згідно ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм адміністративного процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справи, оглянутих та перевірених у судовому засіданні апеляційної інстанції
вбачається, що дійсно порушено право
ТзОВ «Ресторан «Україна» на отримання бюджетного відшкодування в сумі 198851-00
гривень. Пункт 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»
встановлює порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню)
до Державного бюджету України або відшкодування з Державного бюджету України
(бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків. Підпункт 7.7.11
(а) пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» вказує,
які особи не мають права на отримання бюджетного відшкодування, а саме - особа,
яка була зареєстрована як платник цього податку менш ніж за 12 календарних
місяців ло місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування,
та/або мала обсяги оподатковуваних операцій за останні 12 місяців менші, ніж
заявлена сума бюджетного відшкодування, крім нарахування податкового кредиту
внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів. Тобто,
особам, які придбали або спорудили основні фонди, незалежно від того, чи вони
були зареєстровані не менш 12 місяців, або чи мали обсяги оподатковуваних
операцій за останні 12 календарних місяців менші, ніж заявлена сума бюджетного
відшкодування, належиться бюджетне відшкодування.

ДПІ погоджується з тим, що за підприємством зберігається право на
використання накопиченого ним податкового кредиту в майбутньому, зокрема, в
рахунок погашення платежів з ПДВ наступних періодів.

Відповідно до свідоцтва № 18257228 ТзОВ «Ресторан «Україна» зареєстроване
як платник податку на додану вартість 04 січня 2006 року.

Податковим органом з посиланням на п.п.7.7.11 п.7.7 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» зроблено помилковий висновок, що ТзОВ
«Ресторан «Україна» протягом перших 12 календарних місяців після своєї
реєстрації як платник податку на додану
вартість не має права на отримання бюджетного відшкодування незалежно від
причин, які призвели до виникнення такого від'ємного значення.

В судовому засіданні доведено, що позивач придбав основні засоби - цілісний
майновий комплекс та нежитлові приміщення у березні 2006 року, сплата пройшла у
березні 2006 року, дана господарська операція відображена в податковій
декларації за квітень 2006 року, до бюджетного
відшкодування ПДВ у розмірі 198 851,00 гривень заявлено у травні 2006
року.

На підставі ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених
статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що ДПІ у Дрогобицькому районі не змогла в судовому
засіданні належним чином спростувати заявлені позовні вимоги.

Постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

З врахуванням викладеного вище, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції
незаконним, прийнятим з порушенням
норм матеріального права.

Ухвалена судом постанова прийнята
не на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставинах справи, які були
досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.195, 196,
198 ч.1
п.3, 202,
205 ч.2, 207 КАС України, колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду, -

П О
С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову господарського суду Львівської області від 27 вересня 2007 року скасувати і прийняти нову
постанову, якою зобов'язати ДПІ у Дрогобицькому районі здійснити операції по бюджетному відшкодуванню 198 851
гривень Товариству з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Україна» та стягнути
з Дрогобицького відділення державного казначейства вказану вище суму бюджетного
відшкодування.

Постанова апеляційного
адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може
бути оскаржена до касаційної інстанції - Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня набрання нею законної
сили.

Головуючий суддя - І.О.Яворський

Суддя
В.П.Любашевський

Суддя
О.М. Довгополов