Справа № 2-а-554/2007
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2007-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-554/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„17” грудня 2007р.
м. Рівне

Рівненський окружний
адміністративний суд

В особі головуючого судді

Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання позивача представника
позивача: представника відповідача:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Територіального управління
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті у Рівненській області
про визнання постанови №040348 від 06.09.2007 року нечинною, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
- ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати нечинною
постанову №040348, винесену Територіальним управлінням Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті у в Рівненській області 06.09.2007 року,
якою до нього застосовано фінансову санкцію в розмірі 1700 гривень.

У
судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги
підтримали з підстав, викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала, суду пояснила,
що оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог ч.1 абз.3 ст.60 Закону України „Про автомобільний транспорт"
у зв'язку з встановленням факту надання позивачем послуг з перевезення пасажирів без оформлення
документів, передбачених ст.39 Закону України „Про автомобільний
транспорт". Просить відмовити в
задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши
пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх
дослідженими у судовому засідання доказами, суд вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Судом
встановлено, що Територіальним управлінням Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті у в Рівненській області 02.09.2007 року винесено
постанову №040348, якою до ОСОБА_1
застосовано фінансову санкцію у розмірі 1700 гривень.

Зі
змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 притягнутий до
відповідальності за допущення порушення вимог ч.1 абз.3 ст.60 Закону України
„Про автомобільний транспорт”, а саме за надання послуг з перевезення пасажирів
без оформлення документів, передбачених ст. 39 вказаного Закону.

В
постанові зазначено, що ОСОБА_1 допустив вказане порушення 16.08.2007 року в
м.Березне Рівненської області о 12 год. 30 хв. Порушення вчинене в рамках
здійснення ліцензованого виду діяльності - внутрішніх перевезень пасажирів
автомобільним транспортом, що провадилась ним
на підставі ліцензії АВ №НОМЕР_1 від 22.03.2006 року.

Разом з
тим, як вбачається з наказу Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті Міністерства транспорту та зв'язку України №30 від 30.01.2007 року
та додатку №1 до даного наказу, ліцензію на внутрішні перевезення пасажирів СПД
ОСОБА_1 серії АВ №НОМЕР_1 від 22.03.2006 року анульовано. Вказані документи
оглянуті судом і їх копії знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно,
з 30 січня 2007 року позивач вказаний ліцензований вид діяльності не здійснював
і послуг з перевезення пасажирів автомобільним транспортом не надавав. Право управління належним йому транспортним
засобом "Mercedes-Benz", реєстраційний №НОМЕР_2, ОСОБА_1 на підставі довіреності ВЕТ №598882
від 30.07.2007 року передав іншим фізичним особам.

Згідно з п.21 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному
транспорті, затвердженого постановою КМУ №1567 від 08.11.2006 року, керівник органу державного контролю або його заступник
виносить постанову про застосування фінансових санкцій, за наявності до того
підстав.

Правовою підставою винесення постанови №040348
від 02.09.2007 року вказано норму ч.1 абз.3 ст.60 Закону України „Про
автомобільний транспорт”.

Разом з тим, ч.1 ст.60 Закону України „Про автомобільний
транспорт” імперативно визначено, що передбачені нею санкції за порушення законодавства про автомобільний транспорт
застосовуються до автомобільних
перевізників.

Стаття 29 Закону України „Про автомобільний транспорт”, автомобільним перевізником визначає суб'єкта господарювання,
який відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надає послугу за
договором перевезення пасажира транспортним засобом, що використовується ним на
законних підставах.

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1
станом на 16.08.2007 року (дата, якою
згідно оскаржуваної постанови зафіксовано факт здійснення правопорушення) не
являвся автомобільним перевізником, оскільки не мав права на здійснення такого
ліцензованого виду діяльності і не міг використовувати належний йому автомобіль у зв'язку з
передачею права на його управління іншим особам.

За таких
обставин, винесена стосовно нього постанова №040348 від 06.09.2007 року про
застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про автомобільний
транспорт, відповідальність за яке передбачена ч.1 абз.3 ст. 60 Закону України
„Про автомобільний транспорт”, не може залишатись чинною.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом,
запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод
та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наведених обставин суд рахує, що оспорювана постанова, видана
відповідачем без
урахування усіх обставин, що мали значення для її прийняття та
без належної перевірки наявності правових підстав для накладення
адміністративно-господарської санкції. Відповідач застосував до позивача санкцію
за відсутності доказів його вини у вчиненні порушенням, що не відповідає вимогам
законності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова Територіального
управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті
у Рівненській області №040348 від 06.09.2007 року не
відповідає фактичним обставинам справи та положенням законодавства, що визначає
підстави та порядок покладення на особу адміністративно-господарської
відповідальності, вимогам розумності, і порушує охоронювані законодавством
інтереси позивача, а відтак підлягає до скасування.

На
підставі наведеного, керуючись ст. 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити.

Скасувати
постанову Територіального управління Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті у Рівненській
області №040348 від 06.09.2007 року про
застосування до ОСОБА_1фінансової санкції в сумі 1700 (одна тисяча сімсот)
гривень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного
суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне
оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Cуддя
І.С.Чалий