Справа № 2-а-1365/2008
Суддя: Сторчак В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
січня 2008 р. Справа № 2-а-1365/08

Суддя Вінницького окружного
адміністративного суду Сторчак Володимир Юрійович, розглянувши матеріали
справи

за позовом: ОСОБА_1

до: Управління пенсійного фонду України у Ленінському р-ні
м.Вінниці

про: визнання
нечинним рішення щодо неврахування в обчислені пенсії заробітної плати за
роботу за сумісництвом та зобов'язати виплатити заборгованість, яка утворилась
в зв'язку з неврахуванням

При секретарі судового засідання:
Гонті Інні Олександрівні

За участю представників сторін :

позивача
: ОСОБА_1

відповідача :
Кудрик Я.В.

Заявлено
позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.
Вінниці про визнання нечинним рішення щодо неврахування в обчислені пенсії
заробітної плати за роботу за сумісництвом та зобов'язати включити, починаючи з
1.01.2007 р. в обрахунок пенсії, як науковому працівнику, заробітну плату за
основним місцем роботи та за сумісництвом за період з 1.01. 1976 р. по
31.12.1980 р. та з 01.07.2000 р. по 31.12.2006 р. та виплатити заборгованість,
яка створена в зв'язку з цим.

Позов мотивований, зокрема, наступним.

З 2.07.1994 р. позивачеві було призначено пенсію за
віком, а з 2.07.2000 р. -пенсію, як науковому працівнику.

На момент призначення пенсії, як науковому працівнику та
до 1.01.2007 р. позивачеві двічі
зроблено перерахунок пенсії, в якому використана заробітна плата за основним
місцем роботи та за сумісництвом.

30 грудня 2006 р.
позивач звернувся до УПФУ з заявою щодо перерахунку пенсії, як науковому
працівнику, згідно вимог Закону України “Про внесення змін до Закону України
“Про наукову і науково-технічну діяльність”в редакції Закону України від
22.09.2006 р. № 190-У.

При проведені
перерахунку станом на 1.01.2007 р. була використана тільки заробітна
плата за основним місцем роботи, а заробітна плата за сумісництвом не врахована.

Не погоджуючись з таким рішенням УПФУ, позивач звернувся
до адміністративного суду.

В
судовому засіданні та у письмових
поясненнях позивачем уточнено позовні
вимоги, якими просить визнати нечинним
рішення щодо неврахування в обчислені пенсії заробітної плати за роботу за
сумісництвом як за основним місцем роботи
та зобов'язати відповідача включити, починаючи з 1.01.2007 р. в
обрахунок призначеної пенсії, як науковому працівнику, заробітну плату за
сумісництвом як за основним місцем роботи за період з 1.01. 1976 р. по
31.12.1980 р. та з 01.07.2000 р. по 31.12.2006 р. та виплатити заборгованість,
яка створена в зв'язку з цим.

Таке уточнення позивач мотивує тим, що згідно наказу №43
від 28/У-93 (зареєстрований в міністерстві юстиції України 30.06.1993 р. за №
73) не є сумісництвом робота учителів і
викладачів середніх загальноосвітніх, …, а також вищих навчальних закладів
понад установлену норму учбового навантаження, педагогічна робота та
керівництво гуртками в тому самому навчальному закладі…

Саме викладацькою діяльністю на посаді професора
займався відповідач.

Представник УПФУ
в судовому засіданні та у письмових поясненнях проти позову заперечив з тих
підстав, що для обчислення пенсії
враховується заробітна плата наукового працівника за основним місцем роботи за
будь-які 60 календарних місяців наукового стажу підряд. За вибором особи, яка
звернулась за пенсією, з періоду , за який враховується заробітна плата для
обчислення пенсії, включається період до 60 календарних місяців підряд за
умови, що зазначений період становить не більше 10 % тривалості наукового
стажу.

На підставі заяви позивача, останньому проведено перерахунок наукової пенсії з
урахуванням змін до Закону не більше ніж 10 % тривалості наукового стажу.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи та додані докази, вислухавши
пояснення сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1., як особі, яка досягла 60 років,
з 2 липня 1994 р. призначено пенсію за віком згідно Закону України “Про
пенсійне забезпечення”.

З 2 липня 2000 р. позивачу призначено пенсію, як науковому
працівнику, згідно Закону України “Про
наукову і науково-технічну діяльність”. Для розрахунку даної пенсії була
використана заробітна плата за основним місцем роботи та за сумісництвом.

31.09.2002 р. та 1.01.2004 р. проведені перерахунки
пенсії, призначеної позивачеві, як науковому працівнику, в розрахунку якої використано
зарплату за основним місцем роботи та за сумісництвом.

30.12.2006 р. позивач звернувся до ПФУ з заявою провести перерахунок пенсії, як
науковому працівнику, згідно вимог Закону України “Про внесення змін до Закону
України “Про наукову і науково-технічну діяльність”в редакції Закону України
від 22.09.2006 р. № 190-У.

При проведені даного перерахунку була використана
заробітна плата за основним місцем роботи. Заробітна плата за сумісництвом не
врахована.

Відповідно до ст. 24 Закону України № 190-У для обчислення
пенсії враховується заробітна плата наукового працівника за основним
місцем роботи за будь-які 60 календарних місяців
наукового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв та за весь
період наукового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Пенсія науковим (науково-педагогічним) працівникам
відповідно до цього Закону призначається з дня звернення за призначенням пенсії
та за умов звільнення з посади наукового (науково-педагогічного) працівника, за
винятком осіб, які працюють за строковим
трудовим договором (контрактом), що укладений після досягнення пенсійного віку.

До стажу наукової роботи, зокрема, зараховується: час роботи на посадах наукових
працівників, визначених статтею 22-1 цього Закону; час роботи на посадах
науково-педагогічних працівників вищих навчальних закладів III-IV рівнів
акредитації; час роботи осіб, які
мають науковий ступінь, за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей
галузі науки, з якої присуджено науковий ступінь, з дня зайняття посади за цією
спеціальністю (ст. 22-3 Закону України № 190-У ).

Відповідно до ст. 40 Закону України “Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування”для визначення розміру пенсії за віком відповідно
до частини другої статті 27 цього Закону
заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до
набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених
законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період
страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених
абзацом першим цієї частини, яким встановлено, що для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців
страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь
період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.)

Статтею 23 Закону
України № 190-У встановлено, що заробітна
плата наукових працівників складається з посадових окладів (ставок),
премій, доплати за наукові ступені, вчені звання, надбавки за стаж наукової
(науково-педагогічної) роботи та інших надбавок, доплат та винагород за наукову
(науково-педагогічну) діяльність, передбачених законодавством.

Відповідачем при перерахунку пенсій не врахована
заробітна плата, отримана за сумісництвом, з тих мотивів, що Законом передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата наукового
працівника за основним місцем роботи.

Разом з тим, з
зазначених вище норм Законів убачається, що пенсія обчислюється з заробітної
плати, в яку, в свою чергу, входять посадові оклади (ставки).

Відповідно до наказу
Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства
фінансів України № 43 від 28.06.1993 р. (зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 30 червня 1993 р. за № 73) “Про
затвердження Положення про умови роботи
за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і
організацій”не вважається сумісництвом робота, якою займався відповідач на
посаді професора.

Як вбачається з
архівної довідки Вінницького державного аграрного університету № 01-633
від 30.05.2007 р. та довідок про зарплату, позивач періодично працював за сумісництвом,
отримувавши 0,5 та 0,25 ставки відповідної посади та відповідно до ПФУ перераховувались внески у
встановленому розмірі.

В трудовій книжці зроблено записи про те, що позивач
прийнятий на посаду на умовах строкового договору, записи щодо прийняття
позивача на роботу за сумісництвом відсутні.

Відповідно до
Інструкції “Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в
установах і організаціях”робота за сумісництвом , оформлена у встановленому
порядку, в трудовій книжці зазначається окремою строчкою. Запис про роботу за
сумісництвом і про її закінчення проводиться адміністрацією за місцем основної
роботи.

Отже, виходячи з наведеного, слід вважати, що відповідач
працював за сумісництвом як за основним місцем роботи.

Аналізуючи вищевказані норми, суд виходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають задоволеню.

Відповідно до ст. 71 КАСУ кожна
сторона повинна довести
ті обставини, на
яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В силу п. 2 ст. вказаної статті, в адміністративних
справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності
свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд оцінює докази,
які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному,
повному та об'єктивному дослідженні (ст. 86 КАСУ).

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23,
24 Законом України “Про науку та науково-технічну діяльність”, Законом
України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” ст.ст. 69, 70,
86-98, 159-163, 167, КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ :

Позов
задоволити.

Визнати
нечинним рішення управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Вінниці щодо
неврахування в обчислені пенсії, при її
перерахунку станом на 1.01.2007 р.
заробітної плати за сумісництвом як за основним місцем роботи.

Зобов'язати
управління пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Вінниці починаючи з 1 січня 2007 р. включити в
обрахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії, як науковому працівнику, заробітну плату
за сумісництвом як за основним місцем роботи за період з 01.01.1976 р. по
31.12.1980 та з 1.07.2000 р. по 31.12.2006 р. та виплатити заборгованість, яка
утворилась в зв'язку з цим.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може
бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови оформлено 28.01.2008

Суддя