Справа № 22-а-118/2008
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2008-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Яризько В.О.
Категорія: 68 Доповідач
суддя Григоров А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2008 року

№ 22-а-118/08

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді - Сіренко О.І.

Суддів - Григоров А.М., Подобайло З.Г.

при секретарі: Спесивцева О.В.

за участі:

представник позивача - Горошко Т.М.

представник відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ДПІ у
Балаклійському районі Харківської області на постанову Господарського суду
Харківської області від 07 червня 2007
року по справі № АС-42/133-07

за позовом ДПІ у
Балаклійському районі Харківської області

до
СПД ФО ОСОБА_2

про стягнення 1659,50
грн.,

ВСТАНОВИЛА:

ДПІ у Балаклійському районі
Харківської області звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до СПД ФО
ОСОБА_2 про стягнення 1659,50 грн..

Постановою Господарського суду
Харківської області від 07 червня 2007 року в задоволенні позовних вимог ДПІ у Балаклійському районі Харківської
області до СПД ФО ОСОБА_2 про стягнення 1659,50 грн. відмовлено.

ДПІ у Балаклійському районі не
погоджується з вказаною постановою, подала апеляційну скаргу, вважає, що
вищезазначена постанова суду підлягає скасуванню, так як вона була прийнята при
неповному з'ясуванні обставин, що мають суттєве значення по справі, висновки
суду не відповідають фактичним обставинам справи, та постанову прийнято з
порушенням норм матеріального права.

Враховуючи викладене, ДПІ у
Балаклійському районі просить суд апеляційної інстанції скасувати зазначену
постанову суду від 07.06.2007р. та винести нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги інспекції щодо стягнення з ФОП ОСОБА_2 нарахованих фінансових
санкцій в сумі 1659,50 грн..

Заслухавши представників осіб які з'явилися у
судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково.

Судом першої інстанції було встановлено
наступне.

Позивач, ДПІ у Балаклійському районі, просить
стягнути з СПД ФО ОСОБА_2 заборгованість зі сплати штрафних санкцій у сумі
1659,50 грн., які застосовані згідно рішення № /0 від 01.12.2006р. з
урахуванням рішення ДПА у Харківській області.

Відповідач проти позову заперечує.
В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що в ході
проведення перевірки, за результатами якої застосовані штрафні санкції, невірно
встановлені фактичні обставини.

Відповідач вказує, що 20.11.06р.
вона відійшла з торгової точки за сімейними обставинами, при цьому забрала з
каси гроші в сумі 263,90 грн. Вся денна виручка була записана в чековій книзі.
Відповідач вказує, що перевірка була здійснена за її відсутності, в присутності
її чоловіка, який знаходився в кіоску, але не був уповноважений здійснювати
продаж товару. Особисто вона не здійснювала продаж пляшки пива перевіряючим,
тому не був виданий і касовий чек.

Встановлено, що 20.11.2006р.
працівниками ДПА у Харківській області була проведена перевірка господарської
одиниці відповідача - торгового павільйону, розташованого за адресою: Харківська
область, Балаклійський район, с.Слабунівка, вул.Кримська, щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу,
про що складений акт на бланку № 004004.

В ході проведення перевірки
встановлені наступні порушення :

проведення розрахункової операції
без застосування КОРО та РК, а саме : при продажу 1 пляшки пива за ціною 7,50
грн. розрахунковий документ встановленої форми не виписувався та не видавався;

невідповідність готівкових коштів
на місці проведення розрахунків загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями з початку робочого дня в сумі 263,90 грн.

В акті перевірки зроблений висновок
про порушення відповідачем п.2, 5 ст. 13 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг".

На підставі висновків акту
перевірки позивачем прийнято рішення № /0 від 01.12.2006р., згідно
якого до відповідача застосовані штрафні санкції в сумі 1697,00 грн., в т.ч.
37,5 грн. на підставі п.1 ст. 17 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг", 340 грн. на підставі п.3 ст. 17 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", 1319,50 грн. на підставі ст.22 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг".

Відповідач оскаржила вказане
рішення до ДПА у Харківській області.

Рішенням ДПА у Харківській області
№ 636/7/25-203 від 20.01.2007р. вказане рішення ДПІ у Балаклійському районі
скасовано в частині застосування штрафних санкцій у сумі 37,5 грн. на підставі
п.1 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", в іншій
частині - залишено без змін.

Таким чином, на теперішній час
позивач просить стягнути штрафні санкції в загальній сумі 1659,50 грн., в т.ч.
340,00 грн., які застосовані за невидачу розрахункового документу на підставі
п.3 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", та 1319,50
грн., які застосовані за невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі за розрахунковими квитанціями на підставі ст.22 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг".

Встановлено, що в ході проведення
перевірки був встановлений факт реалізації з павільйону відповідача пляшки пива
вартістю 7,50 грн.

Відповідач не заперечує факту
реалізації пива та того, що при даній реалізації не була видана розрахункова
квитанція.

Судом не прийняті посилання
відповідача на те, що пиво продано без її відома, тому вона не повинна
відповідати, оскільки товар був проданий з торгової точки відповідача, товар
належав відповідачу, а отже за реалізацію даного товару відповідальність несе
підприємець.

Згідно з п.5 статті 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в
безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані у разі незастосування
реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом,
проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та
розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення.

Згідно зі статтею 10 зазначеного
Закону окремі категорії суб'єктів підприємницької діяльності залежно від форм
та умов проведення діяльності звільняються від обов'язкового застосування
реєстраторів розрахункових операцій.

Постановою Кабінету Міністрів
України "Про забезпечення реалізації статті 10 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" від 23 серпня 2000 року N 1336, затверджено Перелік
окремих форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без
застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових
книжок та книг обліку розрахункових операцій (далі - Перелік).

Відповідно до п. 1 Порядку
дозволено проводити розрахункові операції без застосування РРО при роздрібній
торгівлі продовольчими товарами та пивом у пляшках і бляшанках за умови
відсутності продажу інших підакцизних товарів, що здійснюється суб'єктами
підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких
здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів
малого підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату
єдиного податку).

Позивач просить стягнути штрафні
санкції в сумі 340,00 грн., застосовані на підставі п.3 ст.17 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", яким передбачено застосування штрафних санкцій у
разі невикористання при здійсненні розрахункових операцій у випадках,
визначених цим Законом, розрахункової книжки чи книги обліку розрахункових
операцій, або використання незареєстрованої належним чином розрахункової книжки
чи порушення встановленого порядку її використання, або використання
незареєстрованих чи не прошнурованих книг обліку розрахункових операцій, або не
зберігання книг обліку розрахункових операцій чи розрахункових книжок протягом
встановленого терміну.

В ході проведення перевірки
встановлено, що відповідач використовує розрахункову книжку та книгу обліку
розрахункових операцій, які зареєстровані належним чином. В акті перевірки не
зазначається про те, що відповідачем порушений порядок використання
розрахункової книжки або те, що розрахункові книжки не зберігаються позивачем.

В акті перевірки встановлений факт
реалізації товару без видачі розрахункової квитанції, при цьому позивач має
розрахункову книжку, зареєстровану належним чином, а отже відповідальність за
дане порушення передбачена саме п.1 ст.17 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг", а відповідачем неправомірно застосовані штрафні санкції в сумі
340,00 грн. на підставі п.3 ст. 17 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг", тому судом відмовлено в задоволенні позову в цій частині.

Також п.13 ст. 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі
(із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

Згідно акту перевірки сума коштів,
яка була зазначена в розрахунковій книжці та в книзі обліку розрахункових
операцій за 20.11.2007р. склала 425,90 грн.

Згідно опису наявних купюр та
монет, що знаходяться в торговому павільйоні на місці проведення розрахунків,
який був складений особисто ОСОБА_2, сума наявних коштів склала 162,00 грн.

У судовому засіданні в суді першої
інстанції відповідач пояснила, що кошти в сумі 263,90 грн. були нею вилучені
для власних потреб.

Суд зазначає, що відповідач
знаходиться на спрощеній системі оподаткування шляхом сплати єдиного податку, отже
діюче законодавство не зобов'язує відповідача вести облік сум отриманих від
продажу товару, доходу та витрат, а відповідач вільний розпоряджатися коштами,
що отримані від продажу товару. Сума отриманого доходу не впливає на податкові
зобов'язання відповідача.

Суд також вважає за необхідне
зазначити, що суб'єкти підприємницької діяльності, які знаходяться на спрощеній
системі оподаткування, але здійснюють продаж пива, повинні застосовувати
розрахункові книжки та КОРО з метою визначення розміру збору, що сплачується на
розвиток хмільоводства.

А недостача коштів, яка виявлена в
ході проведення перевірки не впливає на визначення вказаного збору.

Відповідачем 20.11.07 р. були
вилучені з каси кошти в сумі 263,90 грн. на власні потреби, при цьому
відповідач не зобов'язаний оформлювати які-небудь документи при вилученні
коштів з місця проведення розрахунків.

Таким чином суд першої інстанції
вважає, що перевіряючим під час проведення перевірки неповно з'ясовані всі
обставини, а позивачем неправомірно застосовані штрафні санкції на підставі ст.
22 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", тому сума штрафних
санкцій в розмірі 1319,50 грн. не підлягає стягненню.

Враховуючи викладене, судом першої
інстанції було відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Апеляційним судом встановлено, що в
ході проведення перевірки був встановлений факт реалізації з павільйону
відповідача пляшки пива вартістю 7,50 грн.

Відповідач не заперечує факту
реалізації пива та того, що при даній реалізації не була видана розрахункова
квитанція.

Згідно з п.5 статті 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг" суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в
безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані у разі незастосування
реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом,
проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та
розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення.

Згідно зі статтею 10 зазначеного
Закону окремі категорії суб'єктів підприємницької діяльності залежно від форм
та умов проведення діяльності звільняються від обов'язкового застосування
реєстраторів розрахункових операцій.

Постановою Кабінету Міністрів
України "Про забезпечення реалізації статті 10 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" від 23 серпня 2000 року N 1336, затверджено Перелік
окремих форм та умов проведення діяльності у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без
застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових
книжок та книг обліку розрахункових операцій (далі - Перелік).

Відповідно до п. 1 Порядку дозволено
проводити розрахункові операції без застосування РРО при роздрібній торгівлі
продовольчими товарами та пивом у пляшках і бляшанках за умови відсутності
продажу інших підакцизних товарів, що здійснюється суб'єктами підприємницької
діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється
відповідно до законодавства з питань оподаткування суб'єктів малого
підприємництва (в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного
податку).

Позивач просить стягнути штрафні
санкції в сумі 340,00 грн., застосовані на підставі п.3 ст.17 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг", яким передбачено застосування штрафних
санкцій у разі невикористання при здійсненні розрахункових операцій у випадках,
визначених цим Законом, розрахункової книжки чи книги обліку розрахункових
операцій, або використання незареєстрованої належним чином розрахункової книжки
чи порушення встановленого порядку її використання, або використання
незареєстрованих чи не прошнурованих книг обліку розрахункових операцій, або не
зберігання книг обліку розрахункових операцій чи розрахункових книжок протягом
встановленого терміну.

В ході проведення перевірки
встановлено, що відповідач використовує розрахункову книжку та книгу обліку
розрахункових операцій, які зареєстровані належним чином. В акті перевірки не
зазначається про те, що відповідачем порушений порядок використання
розрахункової книжки або те, що розрахункові книжки не зберігаються позивачем.

В акті перевірки встановлений факт
реалізації товару без видачі розрахункової квитанції, при цьому позивач має
розрахункову книжку, зареєстровану належним чином, а отже відповідальність за
дане порушення передбачена саме п.1 ст.17 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг", а відповідачем неправомірно застосовані штрафні санкції в сумі
340,00 грн. на підставі п.3 ст. 17 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг", тому в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Щодо невідповідності суми коштів на
місці проведення розрахунків сумі, зазначеній в розрахунковій книжці, то
колегія суддів вважає, що судом першої інстанції невірно застосовано (і
трактовано) положення п. 13 ст. 3 та положення ст. 22 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг".

Як було зазначено в постанові,
кошти в сумі 263,90 грн. було вилучено з каси для власних потреб. Саме на
зазначену суму і було встановлено невідповідність. Але, судом було зазначено на
те, що відповідач знаходиться на спрощеній системі оподаткування шляхом сплати
єдиного податку, отже діюче законодавство не зобов'язує відповідача вести облік
сум отриманих від продажу товару, доходу та витрат, та відповідач вільний
розпоряджатися коштами, що отримані від продажу товару і сума отриманого доходу
не впливає на податкові зобов'язання відповідача. Судом також було зазначено,
що суб'єкти підприємницької діяльності, які знаходяться на спрощеній системі
оподаткування, але здійснюють продаж пива, повинні застосовувати розрахункові
книжки та КОРО з метою визначення розміру збору, що сплачується на розвиток
хмільоводства. А недостача коштів, яка заявлена в ході проведення перевірки не
впливає на визначення вказаного збору і відповідач не зобов'язаний оформлювати
які-небудь документи при вилученні коштів з місця проведення розрахунків.

Але, судом першої інстанції не було
прийнято до уваги, що положення зазначених ст. 3 та 22 не містять будь - якого
розмежування при притягненні до відповідальності на те, яка система
оподаткування окремого суб'єкта, чи яким чином здійснюється облік коштів. Є
чітка норма, яка зобов'язує забезпечувати відповідність сум готівкових коштів
на місці проведення розрахунків ... загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня (пункт 13).

Так, в даному випадку, при
встановлені факту порушення положень зазначеного Закону, при наявності
особистого підпису та відсутності будь - яких зауважень чи заперечень при
підписанні акту перевірки збоку Відповідача, судом було безпідставно звільнено
від відповідальності за дані порушення ФОП ОСОБА_2. При винесенні рішення по
даній справі суд повинен був керуватись виключно положеннями Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг". Факт не відповідності сум
підтверджується актом перевірки, описом наявних купюр та монет підписаному
ОСОБА_2.

Таким чином, враховуючи вище
наведене, відповідач зобов'язаний сплатити застосовані до нього санкції в сумі
1319,50 грн. на підставі ст.22 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг".

Крім того колегія суддів зазначає,
що в позові містися вимога про стягнення заборгованості по штрафним санкціям за
рахунок активів. Однак, до активів відповідно до ст. 1 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» відносяться як кошти так і майно та інше. Тоді як Закон
України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Закон України
«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг»
передбачають сплату санкцій коштами. Застосовані до відповідача санкції
не є податковим боргом в розумінні Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»
яким передбачено стягнення за рахунок активів, на такі санкції цей закон не
розповсюджується.

Тому, враховуючи наведене, позов
підлягає задоволенню лише в частині стягнення санкцій в сумі 1319,50 грн. за
рахунок коштів.

Враховуючи наведене постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до
неправильного її вирішення, а тому ця постанова суду першої інстанції підлягає
скасуванню, з прийняттям нової постанови, якою позов підлягає задоволенню
частково.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196,
198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу ДПІ у Балаклійському районі Харківської області задовольнити частково.

Постанову
Господарського суду Харківської області від 07 червня 2007 року
по справі № АС-42/133-07
скасувати.

Прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з СПД
ФО ОСОБА_2 заборгованість перед бюджетом по штрафним санкціям у розмірі 1319,50 грн. У частині стягнення цієї суми за
рахунок інших крім коштів активів у позові відмовити.

Відмовити у
позові в частині стягнення з СПД ФО ОСОБА_2
340,00 грн. штрафних санкцій.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст
виготовлено та підписано 21 січня 2008 року

Головуючий
Сіренко О.І.

Судді
Григоров А.М.

Подобайло З.Г.