Справа № 22а-102/2007
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2007-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-ій інст.Гладюк
Рядок статзвіту №37
Рівненський міський суд.
Справа №22а-102/07
Доповідач: Кушнерик М.П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня
2007р. колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду

в складі: головуючого -
судді: КУШНЕРИКА М.П.

суддів: ПЛІША
М.А., ОЛЕНДЕРА І.Я.

при секретарі: ШИМІН О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Львові апеляційні скарги Рівненської міської ради та ОСОБА_1на постанову Рівненського міського суду від 21
грудня 2006р. у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3до Рівненської міської ради,
3-я особа: ОСОБА_1про визнання протиправними рішень Рівненської міської ради та
зустрічним позовом ОСОБА_1до Управління житлово-комунального господарства
виконкому Рівненської міської ради, 3-я особа: КП «Рівненське міське бюро
технічної інвентаризації», ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання частково незаконним
наказу про приватизацію житла,-

в
с т а н о в и л а :

Постановою Рівненського міського суду від 21 грудня
2006р. задоволено позов ОСОБА_2. таОСОБА_3. до Рівненської міської ради, 3-я
особа: ОСОБА_1. про визнання протиправними рішень Рівненської міської ради,
якою визнано протиправними і скасувано рішення
Рівненської міської ради № 278 від 03.03.1998р. в частині розміру земельної
ділянки 589 кв.м., наданої ОСОБА_1. в постійне користування для обслуговування
частини жилого будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1згідно
договору дарування від 25.03.1997р. №1-58 та рішення Рівненської міської ради №
19 від 24.06.1998р. в частині розміру земельної ділянки 589 кв.м. по АДРЕСА_1,
переданої ОСОБА_1. у приватну власність; зобов'язано Рівненську міську раду
внести зміни в рішення № 278 від 03.03.1998р. та в № 19 від 24.06.1998р. в
частині надання ОСОБА_1. земельної ділянки в постійне користування та у
приватну власність пропорційно її частці у праві приватної спільної часткової власності
на будинок № АДРЕСА_1.

В позові ОСОБА_1. до Управління
житлово-комунального господарства виконкому Рівненської міської ради, 3-і особи
- КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2., ОСОБА_3. про
визнання незаконним наказу Управління житлового господарства виконавчого
комітету Рівненської міської ради № 224 /01 від 13.07.2001р. в частині передачі
у приватну власність ОСОБА_3. коридору площею 7,3 кв.м. у складі квартири №
АДРЕСА_1, загальною площею 56,30 кв.м., відмовлено.

Постанова мотивована тим, що оспорювані рішення суперечать вимогам ст. 42
ЗК України (в редакції 1992р.), оскільки за цими рішеннями розмір земельної
ділянки визначено без дотримання пропорційності до розміру часток співвласників
у спільній частковій власності на будинок.

Судом встановлено, що в
користування та у власність ОСОБА_1. передана земельна ділянка перед спільним
входом в будинок, яка повинна знаходитись у спільному користуванні.

Крім того, обґрунтовуючи позовні
вимоги, ОСОБА_1. не довела, що коридор був у спільному користуванні і
використовувався мешканцями для входу на горище, а відтак, відсутні обставини
чинення їй перешкод в користуванні горищем.

Рівненська
міська рада оскаржила дану постанову, вважає таку, як винесену судом при
неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а також суд
неправильно застосував норми матеріального права.

Зокрема, суд не зазначив які
саме норми матеріального права радою були порушені. В той же час рада
керувалась нормами ЗК України, який діяв на час прийняття оспорюваних рішень,
суд же,. безпідставно зіслався на Інструкцію про
порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право
власності на землю, договорів на право тимчасового користування землею, що
зареєстровано в МЮ України 23.04.1993р. № 31, яка лише містить вимоги щодо
складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів, а тому не могла
бути покладена в основу рішення суду.

Висновок суду є помилковим,
оскільки погодження меж земельної ділянки із квартиронаймачем квартири державного
житлового фонду взагалі не було передбачено жодним нормативним актом.

Відповідно до ст. 30 ЗК України при
переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить
у розмірах, передбачених ст. 67 цього кодексу, і право власності або
користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Закон не
вимагав згоди чи дозволу ОСОБА_3. як квартиронаймача державного житлового фонду
на приватизацію земельної ділянки ОСОБА_1. та визначення її розміру.

Судом не вз'ято до уваги те, що
вказаним рішенням міської ради жодним чином не порушуються права позивача на
користування земельною ділянкою, а також те, що виданий державний акт на землю
є чинним та єдиним документом, що посвідчує право власності на землю відповідно
вимог ст. 126 ЗК України від 25.10.2001р., що свідчить про невідповідність
висновків суду обставинам справи.

ОСОБА_1. оскаржила постанову, вважає, що висновки суду не
відповідають нормам матеріального права та обставинам справи.

Зокрема ст. 42 ЗК України передбачає
порядок розпорядження і використання земельних ділянок громадянами, яким
жилий будинок, господарські будівлі та споруди належать на праві спільної
(часткової) власності, хоча на час винесення оскаржуваного рішення Ради будинок
на праві спільної або часткової власності їй та ОСОБА_2. і ОСОБА_3. не належав
і тому посилання на вказану статтю ЗК України в даному випадку є безпідставним.

У суду не було законних підстав для
визнання протиправними та скасування оспорюваних рішень Рівненської міської
Ради.

Суд також безпідставно відмовив у
застосуванні строку позовної давності, оскільки, про факт приватизації нею
земельної ділянки розміром 589 кв.м. позивачам достовірно стало відомо ще в
жовтні 1998 року при складанні державного акту на право приватної власності на
землю.

Вважає необгрунтованою
та незаконною відмову у задоволенні її позову.

Так, суд в постанові вказує, що
спірний коридор включений в приватизацію правильно, оскільки позивачі
сплачували квартплату за площу з врахуванням площі цього коридору і він не є
приміщенням загального користування, а входить до складу квартири № 2, хоча до
2001р. відповідачі за вказаний коридор квартирну плату не вносили.

Вважає, що згідно техпаспорту
спірний коридор під № 2-1 є допоміжним приміщенням і не повинен входити до
складу квартири № 2 та не підлягає приватизації.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи
апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Предметом оспорення є рішення Рівненської міської ради №
278 від 03.03.1998р. в частині розміру земельної ділянки 589 кв.м., наданої
ОСОБА_1. в постійне користування для обслуговування частини жилого будинку,
господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1згідно договору дарування від
25.03.1997р. № 1-58 та рішення Рівненської міської ради № 19 від 24.06.1998р. в
частині розміру земельної ділянки 589 кв.м. по АДРЕСА_1, переданої ОСОБА_1. у
приватну власність та наказ Управлінням ЖКГ виконкому Рівненської міської ради № 224/01 від
13.07.2001р. про передачу житла у приватну власність ОСОБА_2. кв.№ 2 по
АДРЕСА_1загальною площею 56,3 кв.м. в частині приватизації коридору.

З матеріалів справи та позовних
заяв ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_1. вбачається спір між власниками кв. 2 та кв.
1 по АДРЕСА_1з приводу розміру та розташування земельних ділянок, порядку їх
користування, в т.ч. земельною ділянкою загального користування, а також
усунення перешкод в користуванні горищем через спірний коридор на підставі
рішень органу місцевого самоврядування.

Встановлено, що на час приватизації
ОСОБА_1. земельної ділянки та прийняття міською радою оспорюваних рішень
ОСОБА_3., мешканець кв. 2 по АДРЕСА_1був наймачем даної квартири, тому міська
рада як власник спірної земельної ділянки погодила її межі та правомірно
передано ОСОБА_1. земельну ділянку пл. 589 кв.м. та видано державний акт на
право приватної власності на землю.

При цьому, додатково, межа була
погоджена членом сім'ї ОСОБА_3. - його дружиною ОСОБА_2.

З пояснення ОСОБА_2. та ОСОБА_3.,
даними в судовому засіданні, вбачається, що останні знали про фактичне
користування спірною земельною ділянкою їх сусідки - ОСОБА_1. з часу
приватизації землі, оскільки така була відгороджена парканом.

Посилання ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
на ту обставину, що оспорювані рішення суперечать вимогам ст. 42 ЗК України (в редакції
1992р.) оскільки за цими рішеннями розмір земельної ділянки визначено без
дотримання пропорційності до розміру часток співвласників у спільній частковій
власності на будинок, суд не приймає до уваги, оскільки лише у липні 2001р.
ними була приватизована їх квартира.

Виходячи з позовних вимог ОСОБА_1. щодо
оскарження наказу Управлінням ЖКГ
виконкому Рівненської міської ради № 224/01 від 13.07.2001р. «Про передачу житла
у приватну власність», у приватну власність ОСОБА_3. передано кв. № 2 по
АДРЕСА_1загальною площею 56,3 кв.м. які були розглянуті судом першої інстанції
як зустрічний позов, колегія суддів вважає, що в цій частині позовні вимоги
слід залишити без розгляду, оскільки нормами КАС України не передбачено провадження по
зустрічному позову.

Зважаючи на те, що у справі не потребується збирання або
проведення додаткової перевірки доказів, однак судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи та порушено норми
матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи, суд апеляційної інстанції, згідно зі статтею 202 КАС України, має право
скасувати судове рішення суду першої інстанції і ухвалити нове.

Керуючись ст. 195, 198
ч.1 п.3, 4, 202 ч.1 п.3,4, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу
Рівненської міської ради - задовольнити

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського
суду від 21 грудня 2006р. у справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3до Рівненської міської ради, 3-я особа: ОСОБА_1про
визнання протиправними рішень Рівненської міської ради та зустрічним позовом
ОСОБА_1до Управління житлово-комунального господарства виконкому Рівненської
міської ради, 3-я особа: КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації»,
ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання частково незаконним наказу про приватизацію житла
- скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2. таОСОБА_3. до Рівненської міської
ради, 3-я особа: ОСОБА_1. про визнання протиправними рішень Рівненської міської
ради, якою визнано протиправними і скасувано рішення
Рівненської міської ради № 278 від 03.03.1998р. в частині розміру земельної
ділянки 589 кв.м., наданої ОСОБА_1. в постійне користування для обслуговування
частини жилого будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1згідно
договору дарування від 25.03.1997р. № 1-58 та рішення Рівненської міської ради
№ 19 від 24.06.1998р. в частині розміру земельної ділянки 589 кв.м. по вул.
АДРЕСА_1, переданої ОСОБА_1. у приватну власність; зобов'язано Рівненську
міську раду внести зміни в рішення № 278 від 03.03.1998р. та в № 19 від
24.06.1998р. в частині надання ОСОБА_1. земельної ділянки в постійне
користування та у приватну власність пропорційно її частці у праві приватної
спільної часткової власності на будинок № АДРЕСА_1 - залишити без задоволення.

Позов ОСОБА_1. до Управління
житлово-комунального господарства виконкому Рівненської міської ради, 3-і особи
- КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_2., ОСОБА_3. про
визнання незаконним наказу Управління житлового господарства виконавчого
комітету Рівненської міської ради № 224 /01 від 13.07.2001р. в частині передачі
у приватну власність ОСОБА_3. коридору, площею 7,3 кв.м. у складі квартири № 2
в будинку № АДРЕСА_1, загальною площею 56,30 кв.м. - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної
інстанції протягом одного місяця.

Головуючий:
М.П.КУШНЕРИК

Судді: М.А.ПЛІШ

І.Я.ОЛЕНДЕР