Справа № 22а-3557/2007
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2007-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуюча по 1-ій інст. Герасимчук Н.П. Справа
№ 22а-3557/07
Білогірський районний суд Хмельницької обл. (№ 2а-16/07) Рядок
статзвіту № 21
Доповідач: Шавель Р.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 грудня 2007 року м.Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого - судді Шавеля Р.М.,

суддів Олендера
І.Я. та Пліша М.А.,

при секретарі - Соколовській А.С.,

з участю осіб, які взяли участь у справі:

пред-ка позивача: - ОСОБА_1,
довіреність від 15.05.2007р.;

пред-ка відповідача: - Ковальчук
Ю.В., довіреність № 1263/07 від 24.05.2007р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_1 та Управління Пенсійного Фонду України в Білогірському районі
Хмельницької області на постанову Білогірського районного суду Хмельницької
області від 10.07.2007р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного Фонду України в Білогірському районі Хмельницької області
про перерахунок пенсії як учаснику війни та стягнення недоплачених сум, -

в с т а н о в и л а:

23.04.2007р. ОСОБА_2, діючий від імені та в інтересах ОСОБА_2, звернувся до
суду з позовом, в якому, із врахуванням заяви про доповнення та уточнення
позовних вимог (а.с.39-40), просить поновити строк звернення до суду; визнати
дії Управління Пенсійного Фонду України в Білогірському районі Хмельницької
області неправомірними; зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в
Білогірському районі Хмельницької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2
як учасника війни з урахуванням її підвищення на 50 відсотків мінімальної
пенсії за віком для відповідного періоду за період часу з 01.01.2002р. на
момент постановлення рішення, з урахуванням суми коштів, сплачених (відповідно
до ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як спеціальної норми -
без обмеження будь-яким строком); зобов'язати відповідача виплатити різницю між
перерахованою та сплаченою пенсією (підвищенням) з урахуванням її підвищення на
50 відсотків мінімальної пенсії за віком та сплаченим підвищенням пенсії за
відповідний період; зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в
Білогірському районі Хмельницької області нараховувати та виплачувати ОСОБА_2
як учаснику війни підвищення пенсії на 50 відсотків мінімальної пенсії за
віком, встановленої для відповідного періоду року в наступні роки; рішення суду
допустити до негайного виконання і стягнути з відповідача понесені судові
витрати (а.с.15-16).

Постановою суду від 10.07.2007р. позов ОСОБА_2 задоволений частково;
визнано дії відповідача частково неправомірними та зобов'язано останнього
провести позивачу перерахунок пенсії з урахуванням підвищення пенсії на 50
відсотків мінімальної пенсії за віком як учаснику війни, встановленої за
відповідний період, з 01.01.2002р. по 01.01.2007р.; а також зобов'язано
відповідача виплатити ОСОБА_2 різницю між перерахованим та оплаченим
підвищенням пенсії як учаснику війни з врахуванням її підвищення на 50
відсотків мінімальної пенсії за віком на період з 01.01.2002р. по 01.01.2007р.;
в решті позовних вимог відмовлено. Постанова суду в межах суми стягнення за
один місяць допущена до негайного виконання.

Постанова суду мотивована тим, що відповідач при розрахунку пенсії повинен
був керуватися Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, а не постановою КМ України № 1 від 03.01.2002р. “Про
підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного
бюджету”, згідно якої, виходячи з розміру 19 грн. 91 коп. проводиться
розрахунок підвищень, передбачених Законом України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” під час призначення та перерахунку пенсії
відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» встановлено, що виключно цим законом
визначається мінімальний розмір пенсії за віком.

Звідси, вимоги позивача щодо перерахунку
пенсій та стягнення недоплачених щомісячних підвищень за період з 01.02.2002р.
по 1.01.2007р. правомірні і підлягають задоволенню.

Законом України від 05.10.2005р. «Про
внесення змін до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» п.4 ст.14 Закону змінено, учасникам війни пенсії
підвищуються на 10 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність; вказаний закон вступив в дію з 01.01.2007 року.

Посилання позивача на те, що скасування вказаним Законом
підвищення пенсії (значне їх зменшення) учасникам війни суперечить вимогам ч.3
ст.22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових законів або внесені
змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав
і свобод, суд визнав обґрунтованим, при цьому зазначив, що відповідно до ст.150
Конституції України вирішення питання щодо його неконституційності належить до
повноважень Конституційного Суду України і не може бути вирішено в суді загальної
юрисдикції. Вказаний спір також може бути вирішений шляхом звернення до суду за
місцем знаходження відповідача про його скасування у зв'язку з невідповідністю
Конституції України.

Таким чином, вимоги щодо перерахунку пенсії та стягнення недоплачених щомісячних
підвищень відповідно до розрахунку 50 відсотків до мінімального розміру пенсії
за віком з 01.01.2007р. по даний час задоволенню не підлягають (а.с.84-88).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову суду оскаржили
сторони.

У своїй апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_1 просить
постанову суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог щодо
перерахування та стягнення недоплачених сум підвищення пенсій на 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком для відповідного періоду з 01.01.2007р.,
зобов'язання здійснювати нарахування та виплати ОСОБА_2, як учаснику війни
підвищення пенсії з урахуванням її підвищення на 50 відсотків мінімальної
пенсії за віком для відповідного періоду в наступні роки скасувати; внести зміни
в постанову суду, якими задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2, як учасника війни,
про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок підвищення пенсії на 50
відсотків мінімальної пенсії за віком для відповідного періоду з 01.01.2007р.,
та стягнення недоплачених коштів підвищення пенсії; зобов'язати відповідача
здійснювати нарахування та проводити виплати підвищення пенсії ОСОБА_2, як
учаснику війни, на 50 відсотків мінімальної пенсії за віком для відповідного
періоду в наступні роки.

Вважає, що згідно ст.19 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, ст.1
Закону України “Про прожитковий мінімум”, ст.ст.17-20 Закону України “Про
соціальні стандарти та державні соціальні гарантії”, ст.62 Закону України “Про
Державний бюджет”, ст.46 Конституції України надбавка до пенсії та мінімальна
пенсія за віком, є державною соціальною гарантією, яка є основою для розрахунку
видатків на соціальні цілі та формування на їх основі бюджетів всіх рівнів.

Для визначення мінімальної пенсії за віком як державної соціальної гарантії
застосовуються прожитковий мінімуму для осіб, що втратили працездатність.

Однак, Законом України № 2939-IV від 05.10.2005р. фактично допущено
звуження пільг для учасників війни, які були встановлені та є чинними згідно
Закону України № 458/95 від 23.11.1995р., що є порушенням ч.2 і 3 ст.2
вказаного Закону і ч.3 ст.22 Конституції України (а.с.91-92).

Управління Пенсійного Фонду України в Білогірському районі Хмельницької
області подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду від
10.07.2007р. скасувати, покликаючись на безпідставність заявленого позову.

Зазначає, що відповідно до постанови КМ України №
1 від 03.01.2002р. розрахунок підвищень пенсій, передбачених Законом України
“Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту” під час призначення
та перерахунку проводиться, виходячи з розміру 19 грн. 91 коп.

Починаючи з 01.01.2004р., діє Закон України „Про
загальнообов'язкове пенсійне страхування”, яким підвищення пенсії ветеранам
війни та іншим особам, зазначеним в Законі України “Про статус ветеранів війни
гарантії їх соціального захисту”, не передбачено.

У зв'язку з чим, позивачеві проведена виплата суми
підвищення до пенсії в розмірах, передбачених відповідно до чинного
законодавства.

Встановлені КМ України відповідно до ст.116
Конституції України, ст.ст.11, 19 Закону України “Про пенсійне забезпечення”
мінімальні та максимальні розміри трудових пенсій за віком (постанова КМ
України від 13.03.2002р. № 279 “Про підвищення розміру пенсій, призначених
відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення”, постанова КМ України
№ 544 від 15.04.2003р. “Про підвищення розміру трудових пенсій") не
розповсюджуються для визначення розмірів соціальних пенсій, надбавок підвищень
та інших доплат до пенсій (а.с.94-97).

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін на підтримання поданих
апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та доводи скарг, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в межах
заявлених вимог не підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в Білогірському районі Хмельницької області слід
задоволити частково, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 є
учасником війни, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1, перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України Білогірського району Хмельницької області
та отримує пенсію у розмірі 516 грн. 71 коп. (а.с.6-8, 17, 21-31).

Згідно довідки Управління Пенсійного фонду
України в Білогірському районі, відповідно до ст.14 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, пенсія позивача підвищена як
учаснику війни на 40 грн. 60 коп. (а.с.61, 43-55).

Починаючи з 01.01.2007р. позивачу підвищення
розміру пенсії як учаснику війни проведено на підставі Закону України від
05.10.2005р. «Про внесення змін до Закону України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» і змінювалося з 01.04.2007р. в зв'язку із
зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно постанови Верховної Ради України № 3552-ХІІ від 22.10.1993р. “Про
введення в дію Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” механізм фінансового і економічного забезпечення виконання
цього Закону визначає КМ України.

В період з 01.01.1996р. по 31.12.2001р. діяла постанова КМ України, яка
встановила розмір підвищення пенсій з суми 16 грн. 62 коп.

Постановою КМ України № від 03.01.2002р. “Про підвищення розмірів пенсії та
інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету” встановлено розмір
обрахувань підвищень пенсій, передбачених Законом України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”, із розрахунку 19 грн. 91 коп.

Виходячи з цього розміру відповідачем було обраховано підвищення пенсії
позивачу як учаснику війни.

Роз'яснення з цих спірних питань містяться в п.13 постанови Пленуму ВС
України від 15.04.2005р. № 4 «Про окремі питання застосування судами України
законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім
військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», згідно якого у ст.15 Закону № 2262-XII передбачено підвищення пенсій
за вислугу років. Зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом і є ветеранами війни або
особами, на котрих поширюється дія Закону від 22.10.1993р. № 3551-XII «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пенсії за вислугу
років підвищуються у відповідних відсотках від розміру мінімальної пенсії за
віком. Таке підвищення провадиться виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком
- 19 грн. 91 коп., встановленого постановою КМ України від 03.01.2002р. № 1
«Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного
бюджету», дію якої з 01.10.2003р. поширено на вказаних осіб постановою КМ
України від 27.08.2003р. № 1350 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб».

Крім того, з 01.01.2004р. діє Закон України
“Про загальнообов'язкове пенсійне страхування”, ст.15 Прикінцевих положень
вказаного Закону зазначає, що до приведення законодавства України у
відповідність з цим Законом, Закони України та інші нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Цим Законом підвищення
пенсії ветеранам війни та іншим особам, зазначеним в Закон України “Про статус
ветеранів війни гарантії їх соціального захисту” не передбачено.

Ст.2 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що законодавство України
про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону
та інших актів законодавства України.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне страхування» (в редакції Закону України від
25.03.2005р.) мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим
частини першої цієї статті, застосовується виключно для призначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Згідно зі ст.9 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне страхування», за рахунок коштів Пенсійного фонду в
солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія
по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Враховуючи наведене, положення ст.28 Закон
України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування» щодо мінімального
розміру пенсії за віком не застосовуються при призначенні підвищеної пенсії за
Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Мінімальний розмір пенсії за віком
визначається ст.19 Закон України «Про пенсійне забезпечення». При цьому
питання, пов'язані з реалізацією і додержанням гарантій, передбачених цим
Законом, ст.11 Закону віднесено до відання КМ України.

Реалізовуючи повноваження, надані йому
Конституцією України та зазначеними законодавчими актами, КМ України видав
постанову № 1 від 03.01.2002р.

Крім того, пунктом 6 розділу XV Прикінцевих
положень Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування»
встановлено, що до прийняття
відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються
надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом України “Про пенсійне
забезпечення”. Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що
фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною
індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів
населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Встановлені КМ України відповідно до ст.116
Конституції України, ст.ст.11, 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення»
мінімальні та максимальні розміри трудових пенсій за віком (постанова КМ
України від 13.03.2002р. № 279 «Про підвищення розміру пенсій, призначених
відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», постанова КМ України
від 15.04.2003р. №544 «Про підвищення розміру трудових пенсій») не
розповсюджуються для визначення розмірів соціальних пенсій, надбавок підвищень
та інших доплат до пенсій (відповідно до п.п. 5, 1 зазначених постанов).

Таким чином, оскільки відповідачем не були
порушені вимоги діючого законодавства при виплаті пенсії позивачу як учаснику
війни, то позовні вимоги є безпідставними.

З врахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги
Управління Пенсійного Фонду України в Білогірському районі Хмельницької області
є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели до неправильного
вирішення справи, через що за наведених обставин в задоволенні заявленого
позову слід відмовити.

Підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1
колегія суддів не знаходить, а тому таку слід відхилити.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.195, п.3 ч.1 ст.198, п.4
ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в
Білогірському районі Хмельницької області задоволити частково.

Постанову Білогірського районного суду Хмельницької
області від 10.07.2007р. скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного Фонду України в Білогірському районі Хмельницької області про
перерахунок пенсії як учаснику війни та стягнення недоплачених сум - відмовити
за безпідставністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції
протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий: Р.М.Шавель

Судді: І.Я.Олендер

М.А.Пліш