Справа № 22-а-1463/2008
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2008-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Справа
№22-а-1463/08 (№ 22-а-3910/2007)
Головуючий 1 інстанції: Малафєєва
41 Доповідач:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого
2008 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Філатова Ю.М.

Суддів Шевцової Н.В.,
Водолажської Н.С.

за участю

секретаря Волошиної Я.В.

представників
позивача: ОСОБА_1., ОСОБА_2.

представника
відповідача: ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в
м.Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Глухівської міжрайонної
державної податкової інспекції на постанову господарського суду Сумської
області від 01.11.2007 року по справі №АС 10/526-07

за позовом Приватного підприємця ОСОБА_6

до Глухівської міжрайонної державної
податкової інспекції Сумської області

про визнання нечинними податкового повідомлення -
рішення

ВСТАНОВИЛА:

Приватний підприємець ОСОБА_6(надалі по
тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Глухівської міжрайонної
державної податкової інспекції (надалі по тексту відповідач, Глухівська МДПІ),
в якому просив суд визнати нечинними повідомлення-рішення Глухівської МДПІ №
/0 від 12 жовтня 2007 року, щодо визначення суми податкового
зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності і незалежної професійної діяльності на суму 2981,95
грн. та податкового повідомлення - рішення Глухівської МДПІ № /0 від
12 жовтня 2007 року, щодо визначення суми податкового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів на загальну суму
555603 грн. в том числі за основним платежем 370402 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями 185201 грн.

Постановою господарського суду Сумської
області від 01.11.2007 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та
нечинними податкові повідомлення рішення Глухівської міжрайонної державної
податкової інспекції №/0 від 12.10.2007 р., щодо визначення суми
податкового зобов'язання за платежем: податок з доходів фізичних осіб -
суб'єктів підприємницької діяльності і незалежної професійної діяльності на
суму 2981,95 грн. та № /0 від 12.10.2007 р., щодо визначення суми
податкового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів на загальну суму
555603,00 грн., в т.ч. за основним платежем 370402,00 грн., за штрафними (фінансовим)
санкціями 185201,00 грн.

Не погодившись з постановою суду першої
інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
відповідач просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті
постанови ст. 5 Указу Президента України
„Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва”, у відповідності до якої у разі порушення вимог, установлених
статтею 1 цього платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного
періоду (кварталу). На думку відповідача судом не взяті до уваги, що позивачем
перевищений максимальний обсяг виручки.

Позивачем надані заперечення на апеляційну скаргу, в яких посилаючись на
ухвалення судом першої інстанції постанови з дотриманням норм процесуального та
матеріального права, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції,
заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що оскаржувані по справі рішення прийняті
за результатами планової перевірки дотримання вимог законодавства про
оподаткування позивача за період з 16.08.2006 р. по 30.06.2007 р. (акт
перевірки від 01.10.2007 р. №1480/17-105/), в якому відповідач
зазначив, що позивачем в порушення вимог Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва», Закону України «Про податок
з доходів фізичних осіб» та Закону України «Про
податок на додану вартість» не віднесено до складу виручки від реалізації продукції всіх коштів, отриманих в 4
кварталі 2006 року, 1-2 кварталах 2007 року як комісійної винагороди, з
відповідним оподаткуванням цього доходу за загальною системою оподаткування
(позивач знаходиться на спрощеній системі оподаткування і не є платником
податку на додану вартість).

В акті
перевірки Глухівська МДПІ зазначає, що обсяг фактично отриманої на розрахунковий рахунок виручки від здійснення
операцій з продажу товарів у третьому кварталі 2006 року склав 164828 грн., у 4
кварталі 2006р. - 751447 грн., із наростаючим підсумком у 2006р. 916725
грн., та відповідно у 1-2 кварталах 2007 р. - 2222419 грн. (стор. 6 акту
перевірки).

Поряд з цим,
перевіркою встановлено, що, починаючи з 01.10. 2006р., позивач здійснював
діяльність виключно за договором комісії №1049 від 01.10.2006р. із ВАТ
«Шосткінський міськмолкомбінат». Умови зазначеного договору передбачали, що
позивач, як комітент, за винагороду, здійснював від свого імені, але в
інтересах і за рахунок комітента - ВАТ «Шосткінський міськмолкомбінат» продаж товарів (продукції). Крім того, перевіркою
встановлено, що товар та грошові кошти за його реалізацію, які отримував
позивач належать виключно комітенту ВАТ «Шосткінський міськмолкомбінат».

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки позивач застосовував спрощену систему оподаткування обліку та звітності, шляхом сплати єдиного
податку, то податок з доходів фізичних осіб він сплачувати не повинен.
Крім того, суд дійшов до висновку, що позивачем не перевищувалось максимального
обсягу виручки, посилаючись на те, що об'єктом оподаткування комісіонера може
бути лише комісійна винагорода, яку він вправі одержати від комітента

Колегія
суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Згідно з абз. 5 ст. 1 Указу Президента України „Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва"
виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума,
фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок
або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт,
послуг).

Відповідно до
з ч. 3 ст. 21 Закону України „Про комітети Верховної Ради України"
комітети з питань, віднесених до предметів їх відання, мають право надавати
роз'яснення щодо застосування положень законів України.

Зі змісту
листа Комітету Верховної ради України з питань фінансів і банківської
діяльності № 06-10/206 від 11.04.01 р. вбачається, що у нормах Указу мова може
йти лише про виручку від реалізації (продажу) продукції (товарів, робіт,
послуг), що належить суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній особі за
правом власності. Обсяг виручки фізичної особи - суб'єкта підприємницької
діяльності, який є платником єдиного податку згідно з Указом та здійснює
діяльність згідно з договором комісії і виступає у цьому договорі комісіонером,
складається з сум комісійної винагороди, отримуваної таким комісіонером згідно
з договором комісії.

У даному
випадку майно, яке знаходиться у комісіонера на підставі договору комісії є
власністю комітента.

Факт
перерахування грошових коштів, які є власністю комітенту, а саме підприємства
ВАТ „Шосткінський міськмолкомбінат” позивачем підтверджуються виписками банку і
відповідачем не заперечується.

Відповідно до листів Державного комітету України з питань регулярної
політики та підприємництва № 2151 від 05.04.04 р., № 9375 від 26.10.05 р., №
2274 від 24.03.06 р., № 2588 від 04.04.06 р. кошти, що надійшли транзитом на
розрахунковий рахунок суб'єкта підприємницької діяльності - платника єдиного
податку, не є власністю даного суб'єкта, оскільки підлягають обов'язковому
перерахуванню відповідній третій особі, а тому ці кошти не є виручкою від
реалізації продукції (товарів, робіт, послуг). Тобто такі кошти не можуть бути предметом
оподаткування єдиним податком. У склад виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) у даному випадку може бути врахована тільки сума
комісійної винагороди.

Згідно п. 1.4 ст. 1 Закону України
„Про податок на додану вартість" № 168/97-ВР від 03.04.1997
р. не належать до поставки операції з передачі товарів в межах договорів схову
(відповідального зберігання), довірчого управління, оперативної
оренди (лізингу), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають
передачу права власності (користування або розпорядження) на такі товари
іншій особі.

Відповідно
до ст. 1011 Цивільного кодексу України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої
сторони (комітента) за плату вчинити
один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Договір
комісії відноситься до договорів про надання послуг, тобто комісіонер надає послугу і отримує за це плату, він продає не
товар, а свою послугу, таким чином
обсяг виручки фізичної особи - підприємця, який є платником єдиного податку згідно
з Указом та здійснює діяльність згідно з договором комісії і виступає у цьому договорі Комісіонером, складається з сум
комісійної винагороди, отримуваної таким Комісіонером згідно з договором комісії.

Як вбачається з Акту перевірки за 2006 рік комісійна
винагорода позивача склала 208393 гривні, в 2007 році - 397126 гривень.

Отже, обсяг виручки позивача від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не перевищував 500
тис. гривень.

Відповідно до ст. 6 Указу Президента
України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва" N 727/98 від 03.07.98
р. суб'єкт малого підприємництва, який сплачує єдиний податок, не є платником
таких видів податків і зборів (обов'язкових платежів), а саме податку на додану
вартість, крім випадку, коли юридична особа обрала спосіб оподаткування доходів
за єдиним податком за ставкою 6 відсотків.

Крім того, відповідно до підпункту 4.3.25 п. 4.3 ст. 4 9
Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» не оподатковуються
податком з доходів фізичних осіб дохід (прибуток), одержаний самозайнятою
особою від здійснення нею підприємницької або незалежної професійної
діяльності, якщо така особа обрала спеціальну (спрощену) систему оподаткування
такого доходу (прибутку) відповідно до закону.

Згідно п. п. 9.12.1 п. 9.12 ст. 9 ст. 9 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» оподаткування доходів,
отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг, виконання
робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а
також фізичною особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за правилами,
встановленими спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням норм цього
пункту.

Для платників єдиного податку спеціальним законодавством є Указ Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва.

Враховуючи, що
позивач обгрунтовано застосовував спрощену систему оподаткування обліку та звітності, шляхом сплати єдиного
податку, то податок з доходів фізичних осіб він сплачувати не повинен.

Таким чином матеріалами справи
встановлюється, що позивач
у період, що перевірявся правомірно був платником єдиного податку відповідно до Указу Президента
України „Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва", а
тому не повинен був сплачувати податок на додану вартість та податок з доходів
фізичних осіб.

Отже,
колегія суддів, підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно
застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205,
ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Глухівської міжрайонної державної податкової інспекції
Сумської області - залишити без задоволення, а постанову господарського суду
Сумської області від 01.11.2007 року по
справі №АС10526-07 - без змін.

Ухвала набирає чинності з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця з дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий (підпис) Ю.М.Філатов

Судді: (підпис) Н.В. Шевцова

(підпис)
Н.С.Водолажська

З ОРИГІНАЛОМ
ЗГІДНО:

Суддя

Харківського
апеляційного

адміністративного
суду Н.В.Шевцова