Справа № 11/126
Суддя: Винокуров К.С.
Дата ухвалення: 2008-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

вул. Десятинна, 4/6
№ 11/126
Окружний адміністративний суд міста
головуючого - судді Винокурова
секретаря судового засідання ,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за позовом
Державна податкова інспекція у
Дніпровському районі м.Києва
стягнення заборгованості
СПРАВИ:
Державна податкова інспекція у
Дніпровському районі міста Києва (надалі ДПІ у Дніпровському районі міста
Києва, Позивач) звернулась до суду з позовом про стягнення з суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1(надалі СПД ОСОБА_1,
Відповідач) 1 349,78 грн. податкового боргу.
Ухвалою суду від 30.10.2007 р.
відкрито провадження у адміністративній справі, закінчене підготовче
провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представник Позивача підтримала
позовні вимоги у повному обсязі.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
Відповідач згідно із заявою від 28.12.2004 року перебував на спрощеній системі
оподаткування, про що ДПІ у Дніпровському районі м. Києва було видано свідоцтво
про сплату єдиного податку. Однак відповідачем належного до сплати єдиного
податку на підприємницьку діяльність з фізичних осіб до бюджету внесено у
повному обсязі не було.
Відповідно до облікової картки
платника податків -СПД ОСОБА_1обліковується заборгованість з єдиного податку у
розмірі 1349,78 грн.
Відповідно до пп. 6.2.1 п. 6.2 ст.
6 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників перед бюджетами
та державними цільовими фондами” позивачем було надіслано на адресу відповідача
першу та другу податкові вимоги.
Позивач стверджує, що ним було
вжито передбачених Законом України "Про погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами і державними цільовими фондами" заходів з
погашення податкового боргу відповідача, які, в свою чергу, не дали позитивного
результату, а тому позивач, посилаючись на пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 вказаного
Закону, просить стягнути з відповідача заборгованість з єдиного податку.
Відповідач відзиву на позовну заяву
не надав, явку своїх представників у судове засідання не забезпечив, хоча про
час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за
наявними в матеріалах справи адресами, а також через офіційні засоби масової
інформації (оголошення в газеті „Голос України” від 19.12.2007 р. № 239).
У зв'язку з нез'явленням
представників відповідача та ненаданням витребуваних доказів розгляд справи
неодноразово відкладався, відповідно до ст. 128 КАС України справа вирішується
на підставі наявних в ній доказів.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника Позивача, адміністративний суд, -
ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа Дніпровською районною державною
002162 від 23.12.2004р.. Згідно з вказаним свідоцтвом ідентифікаційний номер
відповідача як суб'єкта підприємницької діяльності в Державному реєстрі
фізичних осіб -платників податків та інших обов'язкових платежів -НОМЕР_1.
Згідно Указу Президента України
"Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємства" від 03.07.1998 року № 727/98 на підставі заяви відповідача
від 28.12.2004 року про право застосування спрощеної системи
оподаткування, СПД ОСОБА_1 було видано
свідоцтво про сплату єдиного податку, про отримання якого свідчить корінець
Відповідно до рішення РДА у
Дніпровському районі м. Києва ставкою єдиного податку в Дніпровському районі м.
Києва в сфері надання послуг з влаштування та ремонту, є фіксована сума 150
грн., відповідач повинен був сплачувати цю суму щомісяця, але не пізніше 20
числа наступного місяця на окремий рахунок Державного казначейства України.
Однак, як підтверджують матеріали
справи, відповідачем належного до сплати єдиного податку на підприємницьку
діяльність з фізичних осіб починаючи з
квітня 2005 року до бюджету у повному розмірі не вносилось.
Відповідно до пп. 6.2.1 п. 6.2 ст.
6 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників перед бюджетами
та державними цільовими фондами” позивачем було надіслано на адресу відповідача
першу податкову №1/541 від 19.04.2005р., яка містить зобов'язання сплатити суму
податкового боргу в розмірі 149, 77 грн., та другу № 2/1542 від 24.06.2005р.
податкову вимогу, сума податкового боргу за якою становить 449, 78 грн..
У зв'язку з поверненням поштовим
відділенням листа в якому направлялась перша податкова вимога з причини
фактичного незнаходження платника за
вказаною адресою ДПІ у Дніпровському районі міста Києва складено акт № 38/1 від
30.05.2005р. про встановлення факту невручення податкової вимоги платнику
податків, яким засвідчено неможливість вручення відповідачу першої податкової
вимоги № 1/541.
Згідно з пп. 6.2.4 п. 6.2 ст. 6
Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" у разі коли податковий орган
або пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення або
податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням
посадових осіб, їх відмовою прийняти податкове повідомлення або
податкову вимогу, незнаходженням фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків, податковий орган розміщує податкове
повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових оголошень, встановленій
на вільному для огляду місці біля входу
до приміщення податкового органу. При цьому день розміщення такої податкової
вимоги вважається днем її вручення.
Другу податкову вимогу отримано
відповідачем особисто, про що свідчить його підпис на поштовому повідомленні
про вручення. Станом на час звернення позивача з позовом до суду за
відповідачем обліковувалась заборгованість по сплаті єдиного податку в сумі 1
349, 78 грн. (витяг з облікової картки залучений до матеріалів справи).
Доказів оскарження в апеляційному
чи судовому порядку зазначених податкових вимог суду не надано. Доказів сплати
боргу до суду також не представлено.
Відповідно до п. 1.2 ст. 1 Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами” податкове
зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або
державних цільових фондів відповідну суму коштів у
порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами
Спрощена система оподаткування,
обліку та звітності, запроваджена Указом Президента України “Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” (в
редакції Указу від 28.06.1999 № 746/99), передбачає особливий порядок
оподаткування суб'єктів малого підприємництва шляхом сплати єдиного податку.
Крім того єдиний податок не включено до переліку видів податків і зборів
(обов'язкових платежів), що справляються на території України, передбачених
Законом України “Про систему оподаткування” від 25.06.1999 № 1251-ХІІ. Таким
чином, терміни подачі розрахунку про сплату єдиного податку суб'єктом малого
підприємництва встановлені саме вищевказаним Указом.
Пунктом 2 Указу Президента України
“Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва” передбачено, що ставка єдиного
податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб
встановлюється місцевими радами
за місцем їх державної реєстрації
може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на місяць. Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа
сплачує єдиний податок щомісяця не пізніше 20 числа наступного
місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства України.
Як вбачається з наведених норм,
обов'язок зі сплати єдиного податку суб'єктом підприємницької діяльності
-фізичною особою ставиться в залежність лише від належної реєстрації такої
особи як суб'єкта підприємницької діяльності та застосування ним спрощеної
системи оподаткування у відповідності з вимогами законодавства.
Як зазначалось вище, відповідач
зареєстрований як платник податків та застосовує спрощену систему
оподаткування, що покладає на нього обов'язок сплачувати єдиний податок
щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок
відділень Державного казначейства України.
Відтак, відповідно до п. 1.2 ст. 1
Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання відповідача
зі сплати єдиного податку є зобов'язанням платника податків сплатити до бюджету
відповідну суму коштів у порядку
та у строки, визначені Указом
Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва”.
Пунктом 1.3 ст. 1 Закону України
“Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами” податковий борг (недоїмка) визначається як
податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також
пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.
Як вбачається з вищенаведеного,
податкове зобов'язання відповідача не було сплачене в установлені строки, а
відтак таке зобов'язання визнається судом податковим боргом.
Беручи до уваги вищезазначені
факти, позовні вимоги визнаються судом такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до підпункту “а” пп.
6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” перша податкова
вимога надсилається не раніше
першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового
зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження
податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника
податків, обов'язок погасити суму
податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк.
Відповідно до підпункту “б” пп.
6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” друга податкова
вимога направляється не раніше тридцятого календарного дня від
дня направлення (вручення) першої
податкової вимоги, у разі непогашення
платником податків суми
податкового боргу у встановлені строки. Друга податкова вимога
додатково до відомостей, викладених у першій податковій вимозі, може
містити повідомлення про дату
та час проведення опису активів
платника податків, що перебувають у податковій заставі, а також про дату та час
проведення публічних торгів з їх продажу.
Як вбачається з матеріалів справи,
податкові вимоги направлені відповідачу відповідно до наведених положень
законодавства. Обліковою карткою про сплату відповідачем єдиного податку
підтверджується невнесення до бюджету 1 349, 78 грн., що станом на дату
розгляду справи є податковою заборгованістю останнього.
Згідно з пп. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5
Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені статтею 5
вказаного Закону, визнається сумою податкового боргу платника податків.
Враховуючи вищевикладене, факт
наявності у відповідача податкового боргу у визначеній податковим органом сумі
суд вважає встановленим.
Відповідачем не спростовано
привильність розрахунку його податкової заборгованості з єдиного податку,
несплата податку у розмірі заявленому до стягнення підтверджується даними
облікової картки платника податків -відповідача.
Підпунктом 3.1.1 пункту 3.1 статті
3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” встановлено, що підставою для
примусового стягнення активів платників податків в рахунок погашення його
податкового боргу є виключно рішення суду.
З урахуванням наведеного суд
приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з
відповідача заборгованості відповідно до
пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Доказів, які б спростовували доводи
позивача, відповідач суду не надав.
Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за
відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із
залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий
збір) стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст.ст. 69, 70, 71,
158-163 КАС України, адміністративний суд, -
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1) до
Державного бюджету України (рахунок місцевого бюджету: ГУ ДКУ у Дніпровському
районі міста Києва, ідент. код 26077906, банк одержувача УДК у м. Києві, МФО
податку в розмірі 1 349,78 грн. (одну тисячу триста сорок дев'ять гривень 78
Постанова відповідно до ч. 1 ст.
254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному
обсязі за правилами, встановленими ст.
ст. 185-187 КАС України, шляхом
подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження з наступним
поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Суддя

К.С. Винокуров

Дата складення та підписання
постанови в повному обсязі -23.01.2008 р.