Справа № 2-а-188/2007
Суддя: Панова T.Л.
Дата ухвалення: 2007-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
П О С Т А Н О В А

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2007р. Дружківський міський
суд Донецької області у складі

головуючого судді Панової Т.Л.

при секретарі Костіній І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Полякової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дружківка у залі суду
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення виконкому Дружківської міської ради про визнання дій
незаконними і стягнення недоотриманої
допомоги на оздоровлення

В
С Т А Н О В И В:

у вересні 2007року позивач
ОСОБА_1 звернувся до Дружківського міського суду з позовом, в якому вказав, що
він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії,
у зв'язку з цим має 3групу інвалідності.
Відповідно до ст. 48 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи” йому передбачена
щорічна компенсація на оздоровлення у розмірі 4 мінімальних заробітних плат,
встановлених на час виплати. Фактично йому було виплачено Управлінням
компенсація на оздоровлення за 2000рік - 21,50грн. (22.08.2002р.), за
2001-2002роки по 21,50грн (31.08.2002р), за 2003р - 21,50грн (30.09.04 та
30.11.04), за 2004р - 21,50грн (25.06.2005р.), за 2005р. - 90грн (28.09.2006р)
та за 2006р - 90грн (28.02.07).

Між тим, розмір мінімальної заробітної плати станом на 22.08.02. та
31.08.02 складав 165грн, на вересень-листопад 2004р -237грн, на 25.06.2005р
складав 290грн, станом на 28.09.2006р.- 375грн, станом на 28.02.2007р. -
400грн. вважає, що йому недоплачувалась сума допомоги на оздоровлення щороку і
сума боргу складає 6900,50грн. Просить визнати дії Управління праці щодо
відмови в виплаті йому допомоги незаконними. Стягнути з Управління праці
недоплачену суму щорічної допомоги у розмірі 6900,50грн.

В судовому засіданні позивач
та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги в повному обсязі.
Вважають дії УПСЗН виконкому Дружківської міської ради щодо відмови у виплаті
компенсації виходячи із розміру мінімальної зарплати незаконними, бо виходячи
із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами,
застосуванню підлягають саме ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також інші закони, які визнають розмір мінімальної
зарплати, а не постанова КМУ «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996року № 836. Зазначеним
законом не уповноважено КМУ зменшувати конкретні суми. У 2006році закон був
доповнено ст. 71, в якій встановлено, що дії положення цього Закону не можуть
призупинятись іншими законами, крім законів про внесення змін до цього
Закону.

Рішенням Конституційного
суду від 09.07.2007р. положення ЗУ «Про державний України на 2007р» в частині
призупинення дії ст.48 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані неконституційними.
Відповідно до Конституції України, право громадян на соціальний захист, інші
соціально-економічні права можуть бути обмежені лише в умовах воєнного або
надзвичайного стану на певний строк.
Просять визнати дії Управління незаконними, стягнути з Управління праці
недоплачену суму щорічної допомоги у розмірі 6900,50грн.

Представник відповідача Полякова О.В. позовні вимоги не
визнала, та пояснила, що згідно ст. 62 ЗУ “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильскої катастрофи” роз'яснення
порядку застосування цього Закону проводиться у порядку, визначеному КМУ,
рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими
центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органами
державної виконавчої влади. Управління праці та соціального захисту населення
виконує вимоги Закону та постанови КМУ за рахунок коштів державного бюджету,
які надходять до них. Відповідно до Конституції України виключно Законом
України “Про державний бюджет України” визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.
Компенсаційні виплати позивачу виплачувалися в порядку передбаченому постановою
КМУ № 836 від 26.07.1996р. та постановою КМУ № 562 від 12.07.2005р. всього у
розмірі 287,50грн. Вважає, що управління праці не має власних коштів для
виплати. Просить в позові відмовити.

Суд, дослідивши докази по справі,
вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту
населення виконкому Дружківської міської ради підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Згідно
з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Суд встановив, що позивач являється
інвалідом третьої групи, як учасник ліквідації та постраждалий при виконанні
робот по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв'язку з чим
користується правами та пільгами, передбаченими Законом України «Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи»
(далі по тексту - ЗУ).

Статтею 48 ЗУ передбачена щорічна
допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС інвалідам 3групи виплачується в розмірі чотири мінімальні
заробітні плати. При цьому відповідно до частини 7 статті 48 наведеного Закону
розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до Закону України «Про
встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2002рік» № 2896 від
13.12.2001р. розмір мінімальної
заробітної плати встановлений з 01.07.2002року
у розмірі 165грн на місяць.

Відповідно до Закону України «Про
встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2003рік» № 372 від
26.12.2002р. розмір мінімальної заробітної плати встановлений з
01.01.2003року у розмірі 185грн на
місяць, а з 01 грудня 2003року - 237грн. Зі змісту статті 1 цього закону не
вбачається будь яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної
зарплати з метою реалізації норми статті 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796.

Статтею 2 Закону України «Про
встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 20003рік» від 26.12.2002р
передбачено обов'язок Кабінету Міністрів України здійснювати застосування цих
норм, а саме стаття 2 цього закону вказує, що до 01.03.2003р Кабінету Міністрів
України слід було внести пропозиції про поетапне наближення розміру мінімальної
заробітної плати до прожиткового мінімуму та про внесення змін до Законів
України, у нормах яких для розрахунків застосовується мінімальна заробітна
плата. Цей закон набирає чинності з 01
січня 2003року.

Статтею 89 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2004рік» від
17.06.2004р. № 1801 встановлено з 01 січня 2004року розмір мінімальної
заробітної плати 205грн на місяць, а з 1 вересня 2004рокц -237грн на місяць.

Статтею 83 закону України «Про внесення змін до Закону
України «Про державний бюджет України на 2005рік» та деяких інших законодавчих
актів України» від 25.03.2005р. №2505 встановлено з 01 січня 2005р розмір
мінімальної заробітної плати 262грн на місяць, з 1 квітня 2005року - 290грн на
місяць, з 01 липня 2005р - 310грн на місяць, з 01 вересня 2005року - 332грн.

Статтею 81 закону України «Про
державний бюджет України на 2006рік» від 20.12.2005р. № 3235-15 встановлено з 1
січня 2006 року розмір мінімальної заробітної
плати 350 гривень
на місяць, з 1 липня 2006 року -

375 гривень, з 1 грудня 2006 року - 400 гривень.

Статтею 76 закону України ««Про
державний бюджет України на 2007рік» від 19.12.2006р. № 489-V встановлено з 1 січня 2007 року розмір мінімальної
заробітної плати 400
гривень на місяць, з 1 квітня 2007 року -

420 гривень, з 1 липня 2007 року - 440 гривень, з 01 жовтня 2007р. -
460грн.

Слід зазначити, що встановлений ще
в 1996році постановою Кабінету Міністрів України №836 розмір щорічної допомоги
на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався і не відповідає розміру,
встановленому іншими законами України. Оскільки ні Верховна Рада України, ні
Кабінет міністрів України в наступному будь яких рішень із цих питань не
приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами
при вирішені даного спору, застосуванню підлягає саме ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» № 796, стаття 1 закону України «Про встановлення мінімальної заробітної
плати на 2002рік» № 2896 від 13.12.2001р, стаття 89 Закону України «Про
внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2004рік» від
17.06.2004р. №1801, стаття 83 Закону України «Про внесення змін до Закону
України «Про державний бюджет України на 2005рік» та деяких інших законодавчих
актів України» від 25.03.2005р. №2505, стаття 81 закону України «Про державний
бюджет України на 2006рік» від 20.12.2005р. № 3235-15, стаття 76 закону України
««Про державний бюджет України на 2007рік» від 19.12.2006р. № 489-V, а не постанови Кабінету Міністрів України «Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 26.07.1996року № 836. та
«Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 12 липня 2005року № 562.

Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не уповноважено Кабінет Міністрів України зменшувати конкретні
суми.

Що стосується призупинення дії
частини сьомої статті 48 на 2006рік в частині виплати компенсацій і допомог у
розмірах відповідно мінімальної заробітної плати згідно із Законом України від
20.12.2005р. № 3235-1V , та на 2007рік - згідно із
законом України від 19.12.2006р. № 489- V, суд вважає, що норми цих законів не можуть бути застосовані при виплаті
позивачу компенсації, оскільки відповідно до ч.3 ст.22, ст.64 Конституції
України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права
можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих
положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

Законом України «Про внесення змін до
Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від
05.10.2006року № 231-V зазначений Закон доповнено статтею
71, в якій встановлено, що дія положень цього Закону не може призупинятися
іншими законами, крім законів про внесення змін до цього Закону.

Рішенням Конституційного суду від 09
липня 2007року положення Закону України «Про державний бюджет України на
2007рік» в частині призупинення дії ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнані
неконституційними.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дружківської
міської ради щодо відмови позивачу у виплаті допомоги на оздоровлення з
урахуванням положень ст. 48 ЗУ «Про статс і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» є незаконними.

Суд встановив, що відповідачем позивачу
була виплачена щорічна допомога на оздоровлення за 2000рік - 21,5грн- 22.08.2002р.;
за 2001-2002 роки - по 21,50грн - 31.08.2002р за кожний рік; за 2003р. -
15,34грн - 30,09.2004р. та 6,16грн 30.11.2004р.; за 2004р - 21,50грн -
25.06.2005р; за 2005р - 90грн - 28.09.2006р.; за 2006р. - 90,00грн -
28.02.2007р.

З урахуванням отриманої ОСОБА_1 суми
287,5грн та розміру заробітної плати, встановленої на момент виплати
(22.08.2002р та 31.08.2002р - 165грн, 30.09.2004р та 30.11.2004р - 237грн,
25.06.2005р. - 290грн, 28.09.2006р - 375грн, 28.02.2007р. - 400грн) на користь
позивача з відповідача за період 2000-2006р.р. підлягає стягненню
6900,50грн
( 165*4+165*8+237*4+290*4+375*4+400*4-287,5) недоплаченої суми щорічної
допомоги на оздоровлення за 2000-2006роки.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 11,71,94,158-163,п. п.5,7
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту
населення виконкому Дружківської міської ради про визнання дій УПСЗН виконкому
Дружківської міської ради незаконними та стягнення недоотриманої допомоги на оздоровлення задовольнити.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому
Дружківської міської ради щодо відмови
ОСОБА_1 у виплаті недоплаченої щорічної
допомоги на оздоровлення визнати незаконними.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення
виконкому Дружківської міської ради на користь ОСОБА_1 недоплачену суму
щорічної допомоги на оздоровлення за 2000-2006роки у сумі 6900 (шість тисяч
дев'ятьсот)грн. 50 коп.

Постанова набирає законної
сили після десяти днів з дня її проголошення, якщо не було подано заяву про
апеляційне оскарження, або через двадцять днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне
оскарження та апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької
області через Дружківський міський суд. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне
оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення.
Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, або в десятиденний строк без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя: