Справа № 2-а-793/2007
Суддя: Бондаренко Г.М.
Дата ухвалення: 2007-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-793/2007 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2007 року Ялтинський міський
суд АР Крим

у складі судді - БОНДАРЕНКО Г.М.,

при
секретарі - Вавілон І.І.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі
суду в м.
Ялта адміністративну справу за позовною заявою

ОСОБА_1до Державної служби з питань національної
культурної спадщини, третя особа - Республіканський комітет з охорони
культурної спадщини Автономної Республіки Крим про визнання дій суб'єкта
владних повноважень протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Ялтинського міського суду з зазначеним
адміністративним позовом в порядку процесуальних вимог адміністративного
судочинства і просить суд: Визнати неправомірними дії Державної служби з питань
національної культурної спадщини з видачі висновку щодо неможливості відведення
земельної ділянки зобов'язавши відповідача узгодити відведення земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що згідно
висновку відповідача відмовлено в узгодженні відведення земельної ділянки у
зв'язку з тим, що вона розташована в межах охоронюваної зони ландшафту, де
будівництво не передбачено. Оскільки зазначена земельна ділянка не відноситься
до охоронної зони, відмова в узгодженні
відведення земельної ділянки є неправомірною.

Представник відповідача до судового засідання
не з'явився, про день та час слухання був сповіщений належним чином.

Представник третьої особи просив суд
розглянути справу у його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та
дослідивши відповідні докази, суд вважає, що позов ґрунтується на вимогах закону і підлягає
задоволенню, виходячи з такого.

Рішенням Лівадійської селищної ради № 140 від 26 жовтня 2005 року позивачу було надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної
ділянки орієнтовною площею 0,005 га для будівництва індивідуального гаража,
розташовану за адресою:АДРЕСА_1

Згідно ст. 118 ч. 9 ЗК України позивачем були отримані відповідні
узгодження.

Державною службою з питань національної
культурної спадщини був надісланий лист від 24 жовтня 2006 року за № 22-2763/10
про неможливість вирішення питання щодо відведення зазначеної земельної ділянки
на підставі Постанови Ради міністрів АР Крим № 330 від 16 листопада 1995 року
„Про затвердження історико-архітектурного опорного плану та комплексного
охоронного зонування пам'ятників історії, культури та природи адміністративного
району "Великої Ялти", оскільки земельна ділянка входить в зону
охоронного ландшафту Нижньої Ореанди та Лівадії.

Пункт 3 статті 32 Закону України „Про охорону
культурної спадщини", містить заборону на здійснення містобудівних,
архітектурних або ландшафтних перетворень, будівельних, меліоративних,
шляхових, земельних робіт на охоронних археологічних територіях, у межах зон
охорони пам'яток, історичних, ареалів населених місць, занесених до списку
історичних населених місць України.

Статтею 32 Закону України „Про охорону культурної спадщини” встановлено, що
межі та режими використання зон охорони пам'яток
визначаються відповідною науково-проектною документацією і затверджуються
відповідним органом охорони культурної спадщини.

Відповідних доказів у виді науково-проектної
документації, яка затверджена органом охорони культурної спадщини, суду надано
не було.

Таким чином, відмова в узгодженні відведення земельної
ділянки є неправомірною, відповідачу належить повторно розглянути можливість
відведення земельної ділянки позивачу та дати відповідний висновок по суті.

В разі неможливості дачі обґрунтованого висновку у
зв'язку з відсутністю відповідної науково-проектної документації, відповідачу
належить вирішити це питання по суті одразу після виконання відповідних вимог
законодавства щодо складання такої документації.

На підставі викладеного і керуючись ст. 118
ЗК України, ст. ст. 1, 2, 6, 32 Закону України „Про охорону культурної
спадщини", Постановою Ради Міністрів АРК № 330 від 16 листопада 1995 року,
ст. ст. 6, 9, 17, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1до Державної служби з питань національної культурної спадщини, третя особа
- Республіканський комітет з охорони культурної спадщини Автономної Республіки
Крим про визнання дій суб'єкта владних повноважень протиправними та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Державної служби з питань національної
культурної спадщини по видачі ОСОБА_1висновку № 22-2763/10 від 24 жовтня 2006 року
про неможливість відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,005 га,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1для будівництва індивідуального гаража,
зобов'язавши Державну службу з питань
національної культурної спадщини виконати необхідні дії з повторного розгляду
можливості узгодження ОСОБА_1відведення
зазначеної земельної ділянки з видачею відповідного висновку.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через
Ялтинський міський суд як адміністративний суд протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст.
160 ч. 3 КАС України - з дня складання постанови в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,
а також може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скаргу подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили у строки та порядку, що
передбачені ст. ст. 186, 254 КАС України.

СУДДЯ -