Справа № 22а-406/2007
Суддя: Висоцька В.С.
Дата ухвалення: 2007-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №22а-406 Головуючий
Категорія 41 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 березня 2007
року м.
Донецьк

Апеляційний суд Донецької області

В складі головуючого ВИСОЦЬКОЇ B.C.

Суддів ОСИПЧУК
О.В., БІЛЯЄВОЇ О.М.

При секретарі ТАРАНЕЦЬ В.О.

З участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача
ОСОБА_2 Розглянувши цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 про
скасування наказу №1250 від 26 грудня 2005 року начальника
Головного управління Міністерства внутрішніх справ (далі ГУ МВС) України в
Донецькій області про дисциплінарне стягнення у вигляді пониження в посаді

ВСТАНОВИВ

Постановою Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 6
грудня 2006 року
адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений. Визнані дії начальника ГУМВС
України в Донецькій області по пониженню займаній посаді начальника
Шахтарського відділу боротьби з організованої злочинності (далі -БОЗ) УБОЗ ГУ УМВС України в
Донецькій області ОСОБА_1 незаконними та відмінити його. ОСОБА_1 поновлено на посаді
начальника Шахтарського відділу БОЗ УБОЗ ГУМВС України в Донецькій області з 26 грудня 2005 року. Постанова
в частині поновлення на роботі звернута до негайного виконання.

В апеляційній скарзі відповідач ГУМВС України в Донецькій
області просить постанову суду
скасувати, постановити нову постанову,
якою відмовити в задоволенні позову
в повному обсязі, оскільки постанову суду постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2підтримала
скаргу.

Позивач ОСОБА_1 просив скаргу
відхилити, постанову суду залишити без змін, вважає її законною та
обґрунтованою.

Апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню, постанова суду першої інстанції - залишенню без
змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
що позивачу ОСОБА_1 в період знаходження на лікарняному наказом відповідача від
26 грудня 2005 року було
накладене стягнення у вигляді пониження у займаній посаді. Наказом відповідача
від 24.02.2006 року стягнення
знято не було. Після одужування позивач вимушений був погодитися з
запропонованою відповідачем посадою старшого оперуповноваженого в особливо
важливих справах Макіївського відділу БОЗ УБОЗ Донецької області, оскільки в
разі непогодження він підлягав звільненню з органів внутрішніх справ. Оскільки
стягнення було накладено з порушенням вимог Положення про проходження служби в
органах внутрішніх справ рядовим на начальницьким складом, суд задовольнив
вимоги позивача.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову
або ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

З обставин справи вбачається, що
позивач ОСОБА_1 з 11 квітня 2005 року працював
начальником Шахтарського відділу БОЗ УБОЗ УМВС області (а.с.7). Наказом

2

УМВС від 26
грудня 2005 року на
позивача ОСОБА_1 було накладено стягнення у вигляді пониження у посаді
(а.с.5-7). Судом першої інстанції встановлено, що накладення стягнення мало
місце в період тимчасової непрацездатності позивача, який знаходився на
лікарняному з 21.12.2005
року по 6.01.2006 року
(а.с. 8). За таких
обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що законні права
позивача було порушено, оскільки в порушення п.45 Положення про проходження
служби рядовим та начальницьким складом органів позивачу накладено
дисциплінарне стягнення в період хвороби, та законно поновив його права.

Доводи апеляційної скарги, що
відповідач самостійно скасував накладене стягнення наказом №149 від 24 лютого 2006 року (а.с. 14) спростовуються
матеріалами справи. З обставин справи вбачається, що наказ по пониженню в
посаді фактично був виконаний, позивач ОСОБА_1 займав посаду оперуповноваженого
Макіївського міжрайонного відділу БОЗ, тобто фактично стягнення скасовано не
було.

Доводи апеляційної скарги щодо законності переводу на
іншу посаду неспроможні, оскільки з обставин справи вбачається, що посада
оперуповноваженого була запропонована позивачеві саме у зв'язку з виконанням наказу про накладення
стягнення у вигляді пониження в займаній посаді. Представник відповідача в
судовому засіданні апеляційного суду не заперечував проти того, що в разі відмови
від запропонованої роботи, позивач підлягав звільненню. За таких підстав суд
першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивач при підписанні рапорту на згоду з
запропонованою роботою діяв вимушено, всупереч волевиявлення (а.с.24).

Доводи апеляційної скарги щодо
пропуску строку звернення до адміністративного суду не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України
для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод та інтересів. Зазначений цією нормою річний строк позивачем
пропущено не було.

Інші доводи відповідача, що
містяться у скарзі, не впливають на висновки суду. Таким чином, апеляційний суд
приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно
з'ясовано обставини, які мають значення для справи, надано їм належну правову
оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального
права, що дає підстави для залишення його без змін.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 198
ч.І п. 1,200,
206 КАС України,
апеляційний суд

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Головного
управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області відхилити.

Постанову Ворошиловського районного
суду м. Донецька від 6 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана
до Вищого адміністративного суду протягом місяця з дня складення ухвали
апеляційного суду в повному обсязі.