Справа № 22а-894/2008
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2008-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
22а-894/08 Головуючий
суддя у 1- ій
Категорія статобліку - 21
інстанції - Мельник В.В..
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
Уханенка С.А.

суддів - Поплавського В.Ю., Стежко В.А.,

при секретарі - Яловому Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління пенсійного
фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області

на постанову
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня
2007 року по справі № 2а-132/2007 року за позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області про визнання
рішення не чинним та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Управління
пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області, в якій просила визнати недійсним рішення Управління
пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської області від
20.03.2007 року № 1069/07-19 „Про відмову в призначенні пенсії”, зобов'язати призначити їй пенсію за вислугу років та
стягнути з відповідача моральну шкоду.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня
2007 року позовні вимоги ОСОБА_1. задоволено
частково: рішення Управління пенсійного фонду України в м. Павлограді
Дніпропетровської області від 20.03.2007 року № 1069/07-19 „Про відмову в
призначенні пенсії” визнано недійсним та зобов'язано
управління призначити ОСОБА_1. пенсію за вислугу років.

Не погодившись з постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області
від 01 серпня 2007 року відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просив скасувати постанову першої інстанції та
постановити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в січні
2007 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про призначення їй
пенсії по вислузі років.

Рішенням відповідача від 20.03.2007 року,
відображеним у протоколі комісії з призначення пенсій № 48 позивачці відмовлено
в призначені пенсії у зв'язку з відсутністю спеціального стажу, який дає право
на призначення пенсії по вислузі років. Про дане рішення позивачка була
повідомлена у відповіді на її адресу від
20.03.07 року № 1069/07-19.

Проте, суд першої інстанції у судовому
засіданні ці обставини не з'ясував та не врахував, що долучена до матеріалів
справи відповідь Управління пенсійного фонду України
в м. Павлограді Дніпропетровської області від 20.03.07 року № 1069/07-19 не є
рішенням комісії відповідача щодо розгляду питань призначення пенсії.

Положеннями ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» передбачено право на пенсію за вислугу років працівників
освіти, охорони здоров'я та соціального забезпечення при наявності спеціального
стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Відповідно до розрахунку спеціального стажу роботи,
здійсненого Управлінням пенсійного фонду України в м. Павлограді відповідно до
якого призначається пенсія за вислугою років ОСОБА_1.
складає 24 роки 4 місяці.

Спірний період роботи позивачки на посаді медичної сестри в Головному
військовому клінічному госпіталі ім. ак. Н.Н. Бурденко вірно не врахований
відповідачем до спеціального стажу, так
як відповідно до наказу начальника Головного військового клінічного госпіталю
ім. ак. Н.Н. Бурденко № 290 від 19.08.1982 року позивачка була призначена на
дану посаду як призовник, призваний на строкову військову службу Донецьким ОВГК
та їй присвоєно військове звання «рядовий».

Враховуючи, що час проходження військової
служби не зараховується до спеціального стажу при призначенні пенсії за вислугу
років, то висновок суду про недійсність рішення Управління пенсійного фонду України в м. Павлограді щодо відмови у
призначені позивачці пенсії та зобов'язанні
управління призначити ОСОБА_1. пенсію за вислугу років є безпідставним.

За таких обставин колегія суддів вважає за
необхідне постанову суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення
про відмову в задоволені позовних вимог.

Керуючись ст.198, п. 4 ст.202, ст. ст. 205,
207 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в м. Павлограді Дніпропетровської
області - задовольнити.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 серпня
2007 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з часу
виготовлення повного тексту.

Головуючий:

Судді