Справа № 22-а-433/2008
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2008-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий 1 інстанції - Мінаєва О.М.
Суддя доповідач -
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31
січня 2008 року судова колегія
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді - Мельнікової Л.В.

суддів:
- Подобайло З.Г., Григорова А.М.

при
секретареві - Соловйові І.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Харкові апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова на постанову
господарського суду Харківської області від 09 серпня 2008 року по справі за
адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Київському
районі міста Харкова до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у Київському районі міста Харкова про зобов'язання вчинити дії, -

В с т а н о в и л а:

У квітні 2007 року позивач
Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова звернувся
до господарського суду Харківської області з адміністративним позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у Київському районі
міста Харкова, яким просив зобов'язати останнього прийняти до відшкодування та
включити до акту щомісячної звірки за особовими справами потерпілого ОСОБА_1.,
якому виплачено пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві за періоди: вересень - грудень 2006 року, січень-лютий 2007 року та ОСОБА_2., якому виплачено пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві за період січень-лютий
2005 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що
статтями 21, 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" встановлено обов'язок Фонду
соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання України відшкодовувати шкоду заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або у разі його смерті при настанні страхового
випадку, виплачувати йому або особам, які перебували на його утриманні пенсію
по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання та пенсій, у з зв'язку з втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно зі ст. 10 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", пенсійне забезпечення громадян здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Особам, які стали інвалідами внаслідок трудового каліцтва
або професійного захворювання, призначаються пенсії відповідно до ст.ст. 23-26
Закону України "Про пенсійне забезпечення" і виплачуються з коштів
Пенсійного фонду України.

Статтею 2 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"
передбачено, що особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві
або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових
обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку
відповідно до цього Закону.

Пунктом 3
Прикінцевих положень зазначеного закону встановлено, що відшкодування шкоди,
медична, професійна та соціальна реабілітація провадяться Фондом соціального
страхування від нещасних випадків також зазначеним у статті 8 цього Закону
особам, які потерпіли до набрання ним чинності, та мали право на зазначені
страхові виплати і соціальні послуги.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про страхові
тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", органи виконавчої дирекції Фонд соціального страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання України,
починаючи з 01 квітня 2001 року, відшкодовують органам Пенсійного фонду України
пенсії, сплачені особам, яким призначено пенсії з вищезазначених підстав.

Пунктом 2 Порядку відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних

випадків на виробництві та професійних захворювань
України Пенсійному фонду України

витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на

виробництві або професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника,

який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання

визначає механізм відшкодування на централізованому рівні
Фондом

соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних

захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій

по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного

захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника,
який помер внаслідок

нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання, які призначені

особам, що застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне

соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного

захворювання, які спричинили втрату працездатності"
(крім осіб, зазначених у пункті 2

статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно
застраховані, та потерпілим особам,

право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із

законодавством СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної

працівникам внаслідок травмування на виробництві або
професійного захворювання,

пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків."

Позивач вважає, що враховуючи норми національного
законодавства про соціальне страхування від нещасних випадків, можна зробити висновок, що суми виплачених
пенсій по інвалідності за отримане трудове каліцтво або професійне
захворювання, які були призначені за часів СРСР підлягають відшкодуванню
Пенсійному фонду України відповідачем.

Норми міжнародних угод, щодо соціального страхування від
нещасних випадків можуть поширюватись лише на відносини по призначенню та
відшкодуванню пенсій по інвалідності за отримане трудове каліцтво або
професійне захворювання, що виникають після підписання відповідних угод.

Статтею першою Угоди країн-учасниць Співдружності
Незалежних Держав "Про гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня
1992 року", "Пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї
Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території
якої вони проживають".

Статтею 3 вказаної угоди встановлено, "усі витрати
пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава,
що надає пенсійне забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться". Крім
того, згідно зі ст. 5 Угоди зазначено, що "ця Угода поширюється на всі
види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені
законодавством держав-учасниць Угоди".

Відповідно до Порядку відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та
пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного
випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого Постановою
правління Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 04.03.2003
року № 5-4/4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 16.05.2003
року за № 376/7697, - Пенсійний фонд та Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України щомісяця
проводять звірку витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. В результаті такої звірки складається акт.

За таких умов витрати, які здійснив Пенсійний фонд, в
особі управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Харкова, на
виплату пенсій громадянам, що отримали трудове каліцтво за межами території
України, підлягають відшкодуванню у встановленому порядку.

Відповідач, посилаючись на Угоду про взаємне визнання прав
на відшкодування шкоди заподіяної працівникам каліцтвом, професійним
захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, які пов'язані з виконанням ними
трудових обов'язків, що була підписана 09.09.2004 року державами колишнього
СРСР, вважає, що спірні пенсійні справи підлягають виключенню із заліку,
оскільки потерпілі, які переїхали на постійне проживання в Україну не були
застраховані в Україні, і за них не сплачувались страхові внески до Фонду.

Управління Пенсійного фонду України в Київському районі
міста Харкова з такими висновками не погоджується і вважає, що суми виплачені
наведеним вище категоріям осіб такими що підлягають включенню до акту (і
відповідно відшкодуванню).

Постановою господарського суду
Харківської області від 09 серпня 2007 року в задоволені позовних вимог
Управлінню Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова
відмовлено.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що складення актів звірок органами Пенсійного
фонду України та виділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків в районах та містах обласного значення передбачає
наявність в ньому розбіжностей, які можуть бути вирішені лише центральними
органами ПФУ та відповідача, оскільки саме між ними відбувається відшкодування
цих сум. Неприйняття районним відділенням Фонду страхування сум по акту звірки
не позбавляє права направити не повністю узгоджений акт звірки та відповідну
довідку до центральних органів, а відповідні центральні органи визнати ці суми
та провести їх відшкодування, а в разу незгоди вирішити спір у судовому
порядку.

Не погоджуючись з постановою господарського суду
Харківської області від 09 серпня 2007
року Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова
звернулося з апеляційною скаргою, якою, посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу
суду першої інстанції, постановити нове судове рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги.

У
засіданні суду апеляційної інстанції представник Управління Пенсійного фонду
України в Київському районі міста Харкова підтримав доводи та вимоги
апеляційної скарги.

У засіданні суду апеляційної інстанції, як і в письмових
запереченнях, представник відповідача
вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши надані письмові
докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Управління
Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова задоволенню не
підлягає, а постанову господарського
суду Харківської області від 09 серпня
2007 року слід залишити без змін, у відповідність до положень ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства України,
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 25 Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування, належним страховиком, тобто
тим, хто має надавати застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні
послуги, є Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 2 статті 7
(Прикінцеві положення) Закону України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності», що набрав чинності 01.04.2001 року, встановлено, що Фонд сплачує страхові виплати
та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на
виробництві до 01.04.2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства
передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих
працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги,
або коли таке право встановлено в
судовому порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду,
продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця,
Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України.

При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником,
зараховуються Фондом у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і
Фондом в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» також
передбачено, що якщо після призначення застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками
з інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований,
має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або
законодавством України про відшкодування шкоди,
заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або
професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків,
мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону, що закріплено частиною
2 ст. 2 Закону.

При цьому право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не
залежить від того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

Підпунктом «а» ст. 27 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що громадянам України -
переселенцям з інших держав, які не працювали в Україні, пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання призначаються
незалежно від стажу роботи.

За змістом пункту 3 розділу ХІ
(Прикінцеві положення) Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності», - Фонд соціального
страхування від неспаних випадків є правонаступником державного, галузевих та
регіональних фондів охорони праці, передбачених ст. 21 Закону України «Про
охорону праці», які ліквідуються, та обов'язок Фонду соціального страхування
від нещасних випадків відшкодувати потерпілим
на виробництві та
членам їх сімей
матеріальну і моральну (немайнову) шкоду, заподіяну ушкодженням
здоров'я, не залежить від того, чи сплачували Фонду страхові платежі
підприємства, що ліквідувалися та яких було ушкоджено здоров'я потерпілого.

Доводи Управління Пенсійного
фонду України у Київському районі м. Харкова про поширення на спірні відносини
положень Угоди про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам каліцтвом, професійними захворюваннями або іншим ушкодженням
здоров'я, які пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків, підписаної
09.08.1994 року між частиною держав колишнього СРСР, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений
постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від
04.03.2003 року № 5-4/4, не врегульовує спірних відносин, яки виникли у даному
випадку, оскільки встановлене ним правило підписання актів звірки розрахунків
розраховано на відсутність спору.

У разі незгоди на підписання
актів з боку Фонду соціального страхування від нещасних випадків вимоги про
стягнення мають вирішуватися у судовому порядку в судах адміністративної
юрисдикції, а не шляхом пред'явлення вимог про підписання актів звірки.

Враховуючи наведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав
для задоволення позовних вимог Управління Пенсійного фонду України у Київському
районі міста Харкова.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198 ч. 1 п. 1, 200, 206, 205, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Харкова -
залишити без задоволення, а постанову господарського суду Харківської області
від 09 серпня 2007 року - без змін.

Ухвала
апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий суддя:
(підпис) Мельнікова Л.В.

Судді:
(підпис) Подобайло З.Г.

(підпис) Григоров А.М.

Повний
текст ухвали виготовлений 04 лютого 2008
року.

Згідно
з оригіналом

Суддя
Мельнікова Л.В.