Справа № К-5553/06
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2008-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
січня 2008 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України у складі:

головуючого: Панченка О.Н.
(доповідача),

суддів:
Весельської Т.Ф.,

Мироненка О.В.,

Смоковича М.І.,

Чумаченко Т.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві касаційну
скаргу ОСОБА_1 в особі всіх заявників

на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від
19 березня 2004 року та
ухвалу апеляційного суду міста Києва від 13 серпня 2004 року

у справі №2-3092/04

за скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «Софія» в особі голови правління Іашвілі Захара
Григоровича

на неправомірні дії та бездіяльність Київської міської ради, Київської міської
державної адміністрації, регіонального відділення Фонду державного майна
України по місту Києву, Головного управління житлового господарства міста
Києва, Шевченківської районної у місті Києві Ради, Шевченківської районної у
місті Києві державної адміністрації, Фонду Державного майна України, Фонду
приватизації комунального майна Шевченківського району м. Києва, комунального
підприємства по утриманню житлового господарства у Шевченківському районі міста
Києва, начальника Житлово-експлуатаційної контори №1005 у Шевченківському
районі м. Києва, за участю зацікавленої особи - ОСОБА_5, за участю третіх осіб
- Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Голови Спеціальної
контрольної комісії Верховної Ради України з питань приватизації, Голови
Комітету Верховної Ради України з питань прав людини, національних меншин і
міжнародних відносин,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2004 року ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Софія» в
особі голови правління Іашвілі Захара Григоровича
(далі - заявники) звернулися до суду з зазначеною скаргою, посилаючись на
Закони України «Про приватизацію державного житлового фонду», «Про об'єднання
співвласників багатоквартирного будинку», «Про власність» та інші
нормативно-правові акти, обґрунтовують свої вимоги тим, що суб'єктами
оскарження порушені їх права, свободи і законні інтереси, у зв'язку з відмовою
у передачі в їх власність допоміжних приміщень в АДРЕСА_1, та вважають
незаконним надання права власності на спірні приміщення третій особі.

В скарзі заявники порушують питання про
усунення перешкод у користуванні співвласністю та приведення приміщення у
попередній стан.

Ухвалою Шевченківського
районного суду міста Києва від 19 березня 2004 року,
залишеною без змін ухвалою апеляційного суду міста Києва від 13 серпня 2004
року, в прийняті позову відмовлено, на підставі того, що скарга містить вимоги
позовнового характеру, а саме - визнання права власності на допоміжні
приміщення будинку, де мешкають заявники.

В касаційній скарзі ОСОБА_1
(далі - ОСОБА_1, скаржник) в особі усіх заявників просить скасувати вказані
судові рішення попередніх інстанцій, як ухвалені з порушенням норм
процесуального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо
обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши
доводи касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та
застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 5 Цивільного
процесуального кодексу України 1963 року (далі - ЦПК України), з урахуванням
внесених змін, суд приступає до розгляду цивільної справи: за заявою особи, яка
звертається за захистом своїх прав або охоронюваних законом інтересів; за
заявою прокурора та інших осіб, які вправі у випадках, передбачених законом,
звертатися до суду на захист прав та свобод іншої особи, невизначеного кола
осіб або державних чи громадських інтересів.

У справах позовного провадження подаються позовні заяви,
у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, і в справах
окремого провадження - скарги і заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 248⁶ ЦПК України, суд, встановивши при розгляді скарги наявність спору про право, який
розглядається у порядку позовного провадження, залишає скаргу без розгляду і
роз'яснює заявнику його право на пред'явлення позову на загальних підставах.

Судами першої та апеляційної інстанцій
правильно встановлено, що скарга містить вимоги позовного характеру, а саме -
заявники оскаржують дії зацікавлених осіб, які
порушують їх права, як співвласників допоміжних приміщень будинку,
просять усунути ці порушення, шляхом визнання права власності за ними та
позбавлення такого права третьої особи, а також порушують питання про усунення
перешкод в користуванні співвласністю та приведення приміщення у попередній
стан.

Таким чином, суд першої інстанції, а з ним
правомірно погодився і апеляційний суд, цілком законно на стадії перевірки
скарги, відповідно до правил ст. 136 ЦПК України та враховуючи вимоги ч. 7 ст.
248⁶ ЦПК України, в її прийнятті відмовив,
роз'яснивши заявникам право на звернення до суду в порядку позовного
провадження на загальних підставах.

Таким чином, доводи
скаржника не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій,
ухвали яких обґрунтовані, відповідають нормам процесуального права, а тому
скасуванню або зміні не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва
від 19 березня
2004 року та ухвалу апеляційного суду міста Києва від 13 серпня 2004 року залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу
з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.Н. Панченко

Судді:
Т.Ф. Весельська

О.В. Мироненко

М.І. Смокович

Т.А. Чумаченко

З оригіналом згідно.

Провідний спеціаліст А.Д.
Зимненко