Справа № 2-а-228/2007
Суддя: Молібога Г.В.
Дата ухвалення: 2007-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№2-а-228
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
грудня 2007р.
Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого
- судді Молібога Г.В.

при секретареві
Костенко В.М.

з участю позивача
ОСОБА_1

представника відповідача Полякової О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківки Донецької області адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до

Дружківського управління праці та соціального захисту населення

про визнання дій неправомірними та стягнення щорічної компенсації на
оздоровлення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 24 січня 2006 року звернувся до Дружківського міського суду з позовом до Дружківського управління
праці та соціального захисту населення про визнання дії неправомірними та
стягнення щорічної компенсації на оздоровлення, мотивуючи свої вимоги тим, що
він відноситься до учасників ЛПА на ЧАЕС 2 категорії. На підставі Закону
України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» він має право на одержання щорічної компенсації на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат. Незважаючи на вимоги Закону, відповідач виплачує йому щорічну
компенсацію в розмірі 26 грн. 70коп., в результаті чого за період 2000 - 2004
рік недоплата складає 5436 грн. 50 коп., яку просить стягнути на його користь ,
визнавши дії управління праці та соціального захисту неправомірними.

Позивач з”явився в судове засідання
та підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на обставини
викладені у позовній заяві.

Представник Дружківського управління
праці та соціального захисту населення Полякова О.В. з'явилась у судове
засідання, та заперечує проти позовних вимог, в обґрунтування своїх
доводів посилається на те, що відповідно до статті 95 Конституції
України виключно Законом України „Про державний бюджет України”, визначаються
будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове
спрямування цих видатків. Статтею 116 пунктом 3 Конституції України
встановлено, що Кабінет Міністрів забезпечує проведення політики у сфері
соціального захисту населення. Відповідно до статті 117 Конституції України,
постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України є обов'язковими для
виконання. Згідно зі статтею 63 Закону України „Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, фінансування
витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону здійснюється за рахунок
державного бюджету. Згідно зі статтею 62 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, роз'яснення порядку
застосування цього Закону проводиться у порядку визначеному Кабінетом
Міністрів, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами та іншими
центральними органами державної
виконавчої влади України, місцевими органами державної виконавчої влади, всіма
суб'єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм
власності. Оскільки вони виплати на оздоровлення проводили в порядку,
передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836
та постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562, то вважають
що ніяких порушень закону не допускали. В задоволені позову просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, вивчив
докази по справі суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи судом було
встановлено, що позивач є учасником ЛПА
на ЧАЕС 2 категорії та постраждалий при виконанні робіт по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, у зв'язку з чим користується правами та пільгами,
передбаченими Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язанні діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Абзацом 3 частини 4 статті 48 Закону
України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» передбачена щорічна компенсація на оздоровлення,
зокрема учасникам ЛПА на ЧАЕС 2 категорії
у розмірі 5 мінімальних розмірів зарплати. При цьому, відповідно до
частини 7 статті 48 вищенаведеного Закону, розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати.

Відповідно до Закону України „Про встановлення розміру мінімальної
заробітної плати на 2003 рік” від 26.12.2002 року № 372, розмір мінімальної
заробітної плати, встановлений з 1 січня 2003 року - 185
грн. на місяць, а з 1 грудня 2003 року - 237 гривень. Зі змісту статті 1 цього Закону не вбачається
будь-яких обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної
плати з метою реалізації норми статті 48 Закону України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 2 Закону України „Про встановлення розміру мінімальної заробітної
плати на 2003 рік”, передбачено обов'язок Кабінету Міністрів України
здійснювати застосування цих норм, а саме, стаття 2 цього Закону вказує, що до
01.03.2003 року Кабінету Міністрів України слід було внести пропозиції про
поетапне наближення розміру мінімальної заробітної плати до прожиткового
мінімуму та про внесення змін до законів України у нормах, яких для розрахунків
застосовується мінімальна заробітна плата. Згідно статті 1, цей Закон набирає
чинності з 01 січня 2003 року.

Статтею 89 Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про
Державний бюджет України на 2004 рік” від 17.06.2004 року № 1801, встановлено,
що з 01 січня 2004 року розмір мінімальної заробітної плати складає 205 грн.
щомісяця, а з 01 вересня 2004 року - 237 грн. на місяць.

Статтею 83 Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про
Державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів
України” від 25.03.2005 року № 2505, встановлено, що з 01 січня 2005 року
розмір мінімальної заробітної плати
складає 262 грн. на місяць, з 01
квітня 2005 року - 290 грн. на місяць, з 1 липня 2005 року - 310 грн. на
місяць, а з 1 вересня 2005 року -332 грн.

Слід зазначити, що встановлений ще в 1996 році постановою Кабінету
Міністрів України № 836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом
тривалих років не змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими
законами України. Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів
України в наступному будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із
загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при
вирішенні даного спору, застосуванню підлягає саме стаття 48 Закону України
„Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, стаття 1 Закону України „Про встановлення
мінімальної заробітної плати на 2003 рік” від 26.12.2002 року № 372, стаття 2
Закону України „Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2003
рік”, стаття 89 Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про
державний бюджет України на 2004 рік” від 17.06.2004 року № 1801, ” стаття 83
Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про державний бюджет
України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України” від 25.03.2005
року № 2505, а не постанова Кабінету Міністрів України „Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від
26.07.1996 року № 836.

Дружківським міським управлінням праці та соціального захисту населення
ОСОБА_1 була виплачена щорічна допомога на оздоровлення за 2000 рік 26,70
гривен - 24.11.2004 року, за 2001 -2003 рік по
26,70 гривен - 31.08.2004 року,
за 2004 рік 26,70 гривен - 05.03.2005 року.

З урахуванням отриманої ОСОБА_1 суми
133 гривні 50 копійок та розміру
заробітної плати, встановленої на момент виплати ( 24.11.2004 р. - 237 гривен,
31.08.2004 р.-205 гривен, 18.04.2005 року - 262 гривни) на користь позивача з
Дружківського міського управління праці та соціального захисту населення за
період 2000-2004 рік підлягає стягненню 5436,50гривен (237х5) + (205х5)х3 + (262х5) - 133 грн.
50коп.) не доплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення за 2000-2004 роки.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 треба
задовольнити.

На підставі ст. 11,12,70,71,72,159-161 Кодексу
Адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Дружківського
управління праці та соціального захисту населення про визнання дій
неправомірними та стягнення щорічної компенсації на оздоровлення за 2000-2004 роки задовольнити.

Стягнути з Дружківського міського управління праці та соціального захисту
населення (р/р 0040 в УДК в Донецької області МФО 834016 ЕДРПОУ 24165036) на користь ОСОБА_1 5436 (п'ять
тисяч чотириста тридцять шість) гривень 50 коп. недоплаченої щорічної допомоги
на оздоровлення за 2000-2004 рік.

Постанова набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження
і може бути оскаржена в апеляційному порядку через Дружківський міський
суд в Апеляційний адміністративний суд
Донецької області протягом десяті днів з
моменту проголошення постанови, а в разі складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст.. 160 КАС України з дня складання у повному обсязі або
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя