Справа № 22а-1345/2008
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2008-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Назаркевич М.М. Справа
№ 22а-1345/08
Кам'янка-Бузький районний суд Львівської обл. (№
2а-30/07) Рядок
статзвіту № 23
Доповідач: Шавель Р.М.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2008 року м.Львів
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Шавеля Р.М.,
суддів Олендера
І.Я. та Кушнерика М.П.,
при секретарі - Соколовській А.С.,
осіб, які взяли участь у справі:
адвоката - ОСОБА_1;
позивачки - ОСОБА_2;
третьої особи - ОСОБА_3;
пред-ків третьої особи: ОСОБА_4, довіреність від 21.02.2007р.,
ОСОБА_5, довіреність від 26.02.2007р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Кам'янка-Бузького районного суду Львівської обл. від 16.04.2007р. у
справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету
Кам'янка-Бузької міської ради та Державного комунального підприємства
«Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», третя особа ОСОБА_3,
про відміну рішення органу місцевого самоврядування, -
в с т а н о в и л а:
28.02.2007р. позивачка ОСОБА_2
звернулася до суду з адміністративним позовом (а.с.4-5), в якому просить
скасувати рішення Виконавчого комітету Кам'янка-Бузької міської ради № 286 від
26.10.1995р. про дозвіл на будівництво літньої кухні; визнати недійсним рішення
Кам'янка-Бузької міської ради № 14 від 27.09.2005р. щодо безоплатної передачі
ОСОБА_3 0,10 га земельної ділянки для обслуговування житлового будинку,
господарських споруд і будівель АДРЕСА_1; визнати недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 050738 від 06.06.2006р. на ім'я ОСОБА_3
Постановою Кам'янка-Бузького
районного суду Львівської обл. від 16.04.2007р. в задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 відмовлено (а.с.31-40).
Постанову суду оскаржила позивачка ОСОБА_2, яка покликаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить суд
апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та направити
справу на новий розгляд.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції не врахував того, що мати позивачки
ОСОБА_6 за життя не давала згоди на будівництво літньої кухні; ОСОБА_3 не
виготовив технічний план літньої кухні; спірна земельна ділянка не вилучалася
для будівництва літньої кухні, не встановлювалися межі для такої споруди і не
виділялася земельна ділянка для обслуговування літньої кухні.
В частині недійсності рішення Кам'янка-Бузької міської ради № 14 від
27.09.2005р. щодо безоплатної передачі ОСОБА_3 0,10 га земельної ділянки для
обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель АДРЕСА_1, то
окрім 0,10 га для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та
будівель третій особі також передано 0,0462 га для ведення особистого
підсобного господарства.
З врахуванням рішення виконкому міської ради № 76 від 14.08.1963р., яким
для будівництва наведеного будинку було виділено земельну ділянку площею 0,60
га, за будинком значилася земельна ділянка загальною площею 0,16 га, за яку
також сплачувалися обов'язкові платежі в державний бюджет.
Сама ж конфігурація земельної ділянки призвела до того, що належні
позивачці господарські будівлі знаходяться на земельній ділянці, яка приватизована
ОСОБА_3 (а.с.50-51).
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки на підтримання апеляційної
скарги, заперечення інших учасників судового розгляду, перевіривши матеріали
справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних
Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Виконавчого комітету
Кам'янка-Бузької міської ради № 76 від 14.08.1963р. «Про розгляд заяв і скарг
трудящих» продовжено ОСОБА_3 термін рішення № 88 від 19.08.1954р. на відвід
земельної ділянки під будівництво житлового будинку АДРЕСА_2 площею 600 кв.м.
Згідно рішення Виконавчого комітету Кам'янка-Бузької міської ради № 286 від
26.10.1995р. «Про дозвіл на будівництво літньої кухні» надано дозвіл на
будівництво літньої кухні розміром 6,00х4,00 м в будинковолодінні ОСОБА_3
Відповідно до рішення Кам'янка-Бузької міської ради № 14 від 27.09.2005р.
передано безкоштовно ОСОБА_3 для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) земельну ділянку, що була
раніше надана в користування, площею 1000 кв.м, та для ведення особистого
селянського господарства земельну ділянку, що була раніше надана в
користування, площею 462 кв.м (а.с.23).
Як вбачається з копій Державних актів на право власності на земельну
ділянку серії ЯГ № 050738 та серії ЯГ № 050739, виданих Кам'янка-Бузькою
міською радою 06.06.2006р., ОСОБА_3 є відповідно власником земельної ділянки
площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських споруд та
будівель та земельної ділянки площею 0,0462 га для ведення особистого
селянського господарства, що розташовані АДРЕСА_1 (а.с.12, 29).
Згідно договору дарування від 25.05.1998р. та інших правовстановлюючих
документів ОСОБА_3 є власником 12/25 частин будинковолодіння АДРЕСА_1 (а.с.10,
11, 27), інших 13/25 частин наведеного будинковолодіння успадкувала за
заповітом позивачка після смерті матері ОСОБА_6 (а.с.6).
Також на розгляді місцевого суду знаходиться спір за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про визнання недійсним витягу з реєстру права власності на нерухоме
майно, свідоцтва про право на спадщину за заповітом та зобов'язання органу БТІ
провести реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8-9).
З огляду на вищевикладене, відмовляючи в задоволенні позову, суд першої
інстанції вірно виходив з того, що за життя спадкодавець і власник
будинковолодіння ОСОБА_3 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1) не оскаржувала прийнятих
органом місцевого самоврядування та його виконавчим органом рішень, не ставила
питання про усунення перешкод та знесення будівель, що побудовані її сином на
законній підставі; а в подальшому уклала з останнім договір дарування 12/25
частин будинковолодіння (а.с.27).
Також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про
те, що позивачка, будучи спадкоємцем за померлою матір'ю ОСОБА_3, не вправі
ставити питання про неправомірність набуття її братом ОСОБА_3 спірного майна,
оскільки в цей період часу вона не володіла цим майном, а набула на нього право
в порядку спадкування в 2004 році.
Свою згоду на набуття ОСОБА_3 права власності на земельну ділянку вона
добровільно висловила при підписанні акта встановлення та узгодження меж
земельної ділянки (а.с.22); при самому закріпленні земельних ділянок
відповідачем було враховано площу фактичного землекористування співвласників
будинковолодіння, яке при цьому не порушувало права суміжних землекористувачів.
Наведені позивачкою доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги
колегією суддів, оскільки останньою не представлено доказів того, за життя її
матір, як користувач земельної ділянки та власник будинковолодіння, не давала
згоди на будівництво літньої кухні. Вказана обставина також спростовується
укладеним договором дарування від 25.05.1998р., відповідно до умов якого
ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_3 12/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.27).
Факт невиготовлення ОСОБА_3 будівельного паспорту на будівництво літньої
кухні і незатвердження його у встановленому порядку не має відношення до
розглядуваного спору з приводу недійсності та скасування рішень органу
місцевого самоврядування, а тому такий відхиляється колегією суддів.
Питання правомірності оформлення права власності, в тому числі отримання
Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, є предметом розгляду
цивільної справи № 2-169/07 (а.с.8-9).
Щодо вилучення для будівництва літньої кухні із землеволодіння матері
ОСОБА_3 частини земельної ділянки, то матеріалами справи доводиться факт її
згоди на будівництво сином ОСОБА_3 літньої кухні, відсутності будь-якого спору
щодо землекористування, а відтак необхідності проведення вилучення земельної
ділянки в розумінні ст.ст.31-34 ЗК України в ред.1990р. не було.
В частині доводів апелянта про невірний розподіл земельної ділянки між співвласниками
будинковолодіння, то колегія суддів враховує те, що ОСОБА_2 не заперечує площі
фактичного землекористування в розмірі 1600 кв.м., ця площа числилася за
будинковолодінням і з неї сплачувалися обов'язкові платежі до бюджету.
Покликання апелянта на помилковість підписання Акта встановлення і узгодження
меж земельної ділянки колегія суддів вважає надуманими, оскільки до моменту
звернення ОСОБА_3 з позовом до суду, ОСОБА_2 не оскаржувала розподілу земельних
ділянок, не оспорювала вищевказаний Акт встановлення і узгодження меж земельної
ділянки, не висувала жодних претензій до ОСОБА_3, не зверталася до суду із
позовом про усунення перешкод в користуванні власністю; на час розгляд спору
нею також не виготовлено будь-яких правовстановлюючих документів на земельну
ділянку в межах спірного будинковолодіння.
При винесенні рішення колегія суддів також приймає до уваги й те, що
заявлені позивачкою вимоги про визнання недійсним Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯГ № 050738 від 06.06.2006р. на ім'я
ОСОБА_3, є логічно та тісно пов'язаними із позовними вимогами про визнання
нечинним рішення органу місцевого самоврядування про безоплатну передачу
земельної ділянки, на підставі якого був виданий вказаний правовстановлюючий
документ, фактично є кінцевим наслідком виконання оспорюваного рішення міської
ради, а тому таку слід розглядати в порядку КАС України.
З врахуванням наведеного судом
першої інстанції дана правильна оцінка оспорюваним рішенням Виконавчого
комітету Кам'янка-Бузької міської ради № 286 від 26.10.1995р. про дозвіл на
будівництво літньої кухні та Кам'янка-Бузької міської ради № 14 від
27.09.2005р. щодо безоплатної передачі ОСОБА_3 0,10 га земельної ділянки для
обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель АДРЕСА_1; як
прийнятих обґрунтовано та підставно, з урахуванням всіх обставин справи, що
мають значення для прийняття рішення.
З огляду на викладене, суд першої інстанції ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків постанови суду, а тому підстав для скасування
постанови суду колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї
слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254
КАС України, колегія суддів
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Кам'янка-Бузького районного суду
Львівської обл. від 16.04.2007р. залишити без задоволення, а згадану постанову
суду - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Р.М.Шавель

Судді: І.Я.Олендер

М.П.Кушнерик