Справа № 2а-1741/2007
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2007-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1741/07
Харківський окружний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада
2007 року, м. Харків
Справа № 2а-1741/07

Харківський
окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого
судді: П'янової Я.В.

При секретарі:
Рудь О.С.

За участю
представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

1-го
відповідача: Носов К.В.

2-го
відповідача: Сироткіна О.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського окружного
адміністративного суду позов ФОП ОСОБА_1 до 1. ДПА в Харківській області; 2.
ДПІ у Зміївському районі Харківської області про скасування рішення та визнання
неправомірними дій, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду зі скаргою, в якій просить суд дії
ревізорів-інспекторів ДПІ Харківської області визнати незаконними.
Протиправними в частині обшуку і фальсифікації в акті п.2 про суму накладення
штрафу в розмірі 10924,50 грн. Скасувати постанову про накладення
адміністративного штрафу в сумі 10924,50 на ОСОБА_1 Винести окрему ухвалу про
недопустимість фактів порушення закону та противоправних дій співробітників
Державної інспекції аж до притягнення їх до кримінальної відповідальності за
перевищення та зловживання службовим положенням. Викликати у судове засідання
свідків: ОСОБА_3 Після наданих уточнень просив суд скасувати рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій від 25.07.2007 р. № /0 на
суму 1024,50 грн., винесене ДПІ у Зміївському районі Харківської області як
неправомірне. Визнати неправомірними дії ДПА в Харківській області.

1-й відповідач, ДПА в Харківській області, надав
заперечення на позов, в якому виклав свою позицію
проти доводів позивача та просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1
в повному обсязі.

2-й відповідач, ДПІ у Зміївському районі Харківської
області, також надав заперечення на позов, повністю підтримує позицію 1-го
відповідача, вважає позовні вимоги необґрунтованим, у зв'язку з чим просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

При розгляді
матеріалів справи судом встановлено, що 05.07.2007р. фахівцями відділу оперативного контролю
ДПА у Харківській області на виконання Плану перевірок за здійсненням суб'єктом
підприємницької діяльності розрахункових операцій у сфері готівкового обігу на
липень 2007р., було проведено планову перевірку позивача, а саме: кафе,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Перевірка проводилась головним державним
податковим ревізором-інспектором Ромашовим В.В. на підставі направлення на
планову перевірку № 12270 від 04.07.2007р. та головним державним податковим
ревізором-інспектором Поліщук Н.Ю. на підставі направлення на планову перевірку
№ 12271 від 04.07.2007р.

За результатами перевірки було складено акт,
яким встановлено порушен­ня позивачем вимог п.1, 2, 13 ст. З Закону України
«Про застосування реєстраторів розрахункових опе­рацій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06.07.1995р № 265/95-ВР із змі­нами та доповненнями
(далі за текстом - Закон № 265), а саме: не проведення розрахункової операції у
сумі 7,50 грн. через РРО та не роздрукування розрахункового документу, невидача
розрахункового документу; невідповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розра­хунків, сумі коштів зазначеній в денному звіті РРО (сума
невідповідності склала 2051,40 грн.). Відповідальність за зазначені порушення
передбачена п. 1 ст. 17 та ст. 22 вищевказаного зако­ну.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та свідків, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні, через такі підстави.

Відповідно до п.2 ст. 11 Закону України «Про державну
податкову службу» (далі - Закон № 509) органи державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України,
мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Статтею 11-1 Закону № 509 передбачено, що перевірки в
межах повноважень податкових органів, визначених Законами України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", вважаються позаплановими перевірками.

Разом з тим, здійснення контролю за дотриманням порядку
проведення розрахунків врегульовано розділом IV (ст. 15, 16)
Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 1776). Зокрема,
ст. 15 визначено, що такий контроль здійснюється податковими органами шляхом
проведення планових або позапланових перевірок.

Оскільки Закон № 1776 є спеціальним у питаннях
застосування РРО, то інші нормативні акти, у тому числі Закон № 509,
застосовуються тільки в частині, не врегульованій Законом про РРО.

Також слід зазначити, що ст. 11-1 Закону № 509 визначені
саме підстави та порядок проведення планових та позапланових перевірок
своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів).

Також, суд вважає за необхідне
зазначити, що перевірки суб'єктів підприємницької діяльності щодо контролю за
здійсненням розрахунковими операціями у сфері готівкового та безготівкового
обігу регламентовані Порядком оформлення і реалізації матеріалів перевірок,
затвердженим Наказом ДПА України від 04.04.02 р., № 155/ДСК, в якому зазначено,
що перевірки проводяться особами органів державної податкової служби групою у
складі не менше двох посадових осіб та за наявності у них службових посвідчень,
особистих знаків і посвідчення на право проведення перевірки суб'єктів
підприємницької діяльності.

При проведені перевірки посадові
особи податкових органів у своїй діяльності керуються:

- Методичними
рекомендаціями щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової
служби України при організації документальних перевірок юридичних осіб, які
затверджені Наказом ДПА України від 11.10.05 р. за №441.

- Наказом ДПА у Харківської області від
29.12.05 р. за № 409 «Про організацію роботи підрозділів оперативного
контролю».

Так, п. 2.6 Методичних рекомендацій передбачено, що
перевірки контролю за здійсненням суб'єктами господарювання розрахункових
операцій у сфері готівкового обігу проводяться за окремими планами органів
державної податкової служби. З метою підвищення контролю за здійсненням
розрахункових операцій та запобігання дублюванню перевірок у ДПІ в містах і
районах формується та затверджується щомісячний план проведення зазначених
перевірок.

Пунктом 1 Наказу ДПА у Харківської області від 29.12.05
р. за № 409 «Про організацію роботи підрозділів оперативного контролю»
затверджено створення групи при ДПА у Харківської області з числа фахівців
підрозділів оперативного контролю державних податкових інспекцій в районах м.
Харкова, Харківської області.

На підставі цього слід зазначити, що перевірка ФОП
ОСОБА_1 проводилась на підставі направлень на перевірку від 04.07.2007р. № 12270, № 12271 та відповідно до Плану
проведення перевірок на липень 2007 р., затвердженого головою ДПА у Харківської
області Денисюком С.Ф.

Таким чином, суд вважає, що перевіряючі діяли в межах
прав, наданих направленнями на перевірку, та в межах компетенції органів
державної податкової служби, передбаченої ст. 11-2 Закону та керувались чинними
Наказами ДПА.

Твердження позивача щодо застосованого під час перевірки
з боку інспектора-ревізора Ромашова В.В обшуку
кафе, психологічного тиску на продавця з метою одержання недостовірного опису
наявної касової готівки та складання відповідного акта перевірки судом до уваги
не приймаються, оскільки суду не доведено факту застосування вищезазначених дій
з боку перевіряючих. Всі посилання позивача ґрунтуються на його твердженнях та
показаннях свідків, викликаних за його ініціативою - продавців підприємця -
ОСОБА_4, ОСОБА_3 Однак, в суді були надані показання і інспекторів-ревізорів,
які безпосередньо проводили перевірку кафе позивача: Ромашовим
В.В. та Поліщук Н.Ю., які заперечували
проти вчинення таких дій. Таким чином, в суді були надані суперечливі показання
свідків, у зв'язку з чим до уваги не приймаються і справа розглядається на
підставі оцінки наданих до суду документів.

Щодо встановлених під час перевірок порушень суд зазначає
на таке.

Доказами
вчинення порушень є:

1.
Акт перевірки,
який був складений у присутності довіреної особи позивача ОСОБА_3

2.
Опис наявних
купюр та монет. В описі вказано, що ці гроші знаходяться в магазині ФОП

3. ОСОБА_1 і належать ФОП ОСОБА_1 Опис складений власноручно
та підписаний довіреною осо­бою позивача ОСОБА_3

4. Пояснення довіреної особи позивача ОСОБА_3 від
05.07.2007р., в яких вона підтверджує факт порушень, виявлених при проведенні
перевірки та зафіксованих актом.

Положення п. 13 ст. З Закону № 265 передбачають чіткий і
зрозумілий обов'язок суб'єктів господарювання забезпечувати відповідність суми
готівкових коштів на місці прове­дення розрахунків сумі коштів, зазначеній в
денному звіті РРО. Встановлення причини такої невідповідності не є обов'язком
контролюючих органів. Крім того, чинне законодавство не містить причин чи
обставин, які б звільняли суб'єктів господарювання від встановленої Законом №
265 відповідальності при наявності факту порушення. Сам факт того, що позивач
не забез­печив відповідність коштів і є достатньою та необхідною підставою для
застосування санкцій, визначених ст. 22 Закону № 265.

Факт порушення позивачем вимог п. 13 ст. З Закону № 265
зафіксований актом перевірки та підтверджується поясненнями та показаннями
ОСОБА_3 (свідок в суді підтвердила, що кошти, на які вияв­лена невідповідність,
призначались для закупівлі товару). Посилання позивача в своїй позовній заяві
про те, що гроші були знайдені в електричній щитовій
жодним свідком не підтверджені.

Також, слід вказати, що Положенням про
ведення касових операцій у національній валюті в Україні визначено, що каса -
це приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання,
видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів.
Зберігання в касі готівки та інших цінностей, що не належать підприємству,
забороняється.

Порядком реєстрації, опломбування та застосування
реєстраторів розрахункових опера­цій за товари (послуги), затвердженим Наказом
Державної податкової адміністрації України від 1 грудня 2000 р. за № 614
передбачено, що унесення чи видача готівки з місця проведення роз­рахунків
повинні реєструватись через РРО з використанням операцій "службове внесен­ня"
та "службова видача", якщо таке внесення чи видача не пов'язані з
проведенням розрахункових операцій (п. 4.5). Незважаючи не це, позивач, при
наявності всіх необхідних умов для дотримання вимог законодавства, не
забезпечив виконання цих вимог.

Аналіз чинного законодавства дозволяє стверджувати, що
підставами для застосування до суб'єктів господарювання заходів
відповідальності (фінансових санкцій), передбачених законодавчими актами,
зокрема, Законом № 265, є недотримання суб'єктами господарю­вання приписів
таких законів, незалежно від причин, з яких це сталося. Не має значення і
наявність чи відсутність умислу у діях відповідних працівників суб'єкта
господарювання. Від­повідальність у вигляді фінансових санкцій настає навіть і
в тому разі, якщо порушення стало­ся через недбалість, недосвідченість чи
розрахункову помилку.

Щодо не проведення розрахункової операції у сумі 7,50
грн. через РРО та не роздрукування розрахункового документу, невидача
розрахункового документу, то з цим порушенням позивач згоден.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст.ст. 94,
160, 161, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України
Харківський окружний адміністративний суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

На постанову через суд першої інстанції може
бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків
для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду набирає законної сили після закінчення
цього строку.

Постанова в повному обсязі виготовлена 04.12.2007 р.

Суддя Я.В.П'янова