Справа № К-25644/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака В.І.,

суддів Білуги С.В.,

Гаманка
О.І.,

Заїки
М.М.,

Загороднього А.Ф.,

при секретарі
Лелюку О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Донецької області
від 13.06.2006 р. у справі за його позовом до Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого комітету Торезької міської ради Донецької області
про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення, -

встановила:

У жовтні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету
Торезької міської ради Донецької області про стягнення недоотриманих сум на
оздоровлення, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
р. №796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ).

Рішенням
Торезького міського суду Донецької області від 26.12.2005 р. позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто на користь
позивача з Управління праці та соціального захисту населення виконавчого
комітету Торезької міської ради Донецької області недоплачену щорічну допомогу
на оздоровлення за період 2001-2004 р.р. у розмірі 3534 грн.

Постановою апеляційного суду Донецької області від
13.06.2006 р. скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нову
постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

У
касаційній скарзі позивач просить постанову апеляційного суду Донецької області
від 13.06.2006 р. скасувати, а рішення Торезького міського суду Донецької
області від 26.12.2005 р. залишити в силі, посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм матеріального права.

Перевіривши наведені доводи в касаційній скарзі,
заперечення на неї та рішення апеляційного суду щодо правильності застосування
ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України, який набрав чинності з 1 вересня 2005 року, компетенція
адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Згідно пункту
5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу до початку діяльності окружних
адміністративних та апеляційних судів підсудні їм справи вирішують у першій та
апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні загальні суди за
правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте судом першої інстанції позов ОСОБА_1 про стягнення
недоотриманих сум на оздоровлення було розглянуто за нормами Цивільного
процесуального кодексу України.

Помилковий розгляд справи в суді першої інстанції за
правилами Цивільного процесуального кодексу України є підставою для скасування
постановленого з порушенням норм процесуального права судового рішення та
направлення справи на новий розгляд за правилами Кодексу адміністративного
судочинства України, але суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення
Торезького міського суду Донецької області від 26.12.2005 р.,
та, відмовляючи в задоволенні
позовних вимог позивачу, не звернув уваги на порушення саме цих норм
процесуального права судом першої інстанції.

Крім
того, апеляційний суд Донецької області, скасовуючи рішення суду першої
інстанції, посилався на порушення ним норм матеріального права, зазначивши, що
розмір виплат, передбачених Законом №796-ХІІ, визначений постановою Кабінету
Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 р. №836 (далі - постанова КМУ №836),
але колегія суддів вважає, що з таким висновком суду апеляційної інстанції
погодитись не можна, оскільки він не
відповідає вимогам закону.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судами
встановлено, що ОСОБА_1 є учасником
ліквідації наслідків катастрофи на Чорнобильській АЕС 1-ої категорії та
інвалідом 3-ої групи, має право на пільги і компенсації, передбачені Законом
№796-XII, зокрема на отримання щорічної допомоги на оздоровлення.

Відповідно
до абзацу 3 частини 4 статті 48 Закону №796-XII щорічна допомога інвалідам 3-ої
групи повинна була виплачуватись у розмірі чотирьох мінімальних заробітних
плат, а розмір мінімальної заробітної плати відповідно до частини сьомої статті
48 цього ж Закону визначався на момент виплати.

Слід зазначити,
що встановлений ще в 1996 році постановою Кабінету Міністрів України №836
розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався
і не відповідає розміру, встановленому іншими законами України. Оскільки ні
Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких
рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності
законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору,
застосуванню підлягають
саме ст.ст. 37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ та Закони України, якими передбачені розміри мінімальних заробітних плат, що діяли у даних
періодах, а не
постанова Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 р. №836.

За
таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню частково. Постанову апеляційного суду Донецької області
від 13.06.2006 р. необхідно скасувати, так як вона постановлена з порушенням
норм матеріального та процесуального права, а справу направити на новий
апеляційний розгляд.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову
апеляційного суду Донецької області від 13.06.2006 р. у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого
комітету Торезької міської ради Донецької області про стягнення недоотриманих
сум на оздоровлення - скасувати, а справу направити на новий розгляд до
апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис) В.І. Співак

Судді
(підписи) С.В. Білуга

О.І.
Гаманко

М.М. Заїка

А.Ф. Загородній