Справа № 22а-1689/2007
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2007-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2007 року
м.Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді - Бараненка І.І.,

суддів: Глущенко Я.Б.,

Межевича М.В.,

при секретарі судового засідання -
Горобцовій Я.В.,

за участю: позивача, представника
позивача та представника відповідача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Деснянського районного суду міста Києва від 23 квітня 2007 року в
адміністративній справі №2-а-29/07 за позовом ОСОБА_1 до ритуальної служби
спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат
підприємств комунально-побутового обслуговування», Головного управління
ритуальних послуг виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської
державної адміністрації) про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити
дії,

в с т а н о в и в :

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 23
квітня 2007 року позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити постанову в
частині відмови у позові та зобов'язати Головне управління ритуальних послуг виділити
земельну ділянку для поховання.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення позивача, представника позивача в підтримку вимог апеляційної скарги,
заперечення представника відповідача та, перевіривши доводи апеляції наявними в
матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про
смерть НОМЕР_1, виданого
Дніпровським відділом ЗАГС ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації актів про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 було зроблено запис №316. Позивач отримала свідоцтво про поховання ОСОБА_2 на кладовищі «Лісове» в місті Києві, ділянка №4, ряд №13,місце №24.

За заявою онуки ОСОБА_2 ОСОБА_3 РАГС Дніпровського РУЮ в місті Києві 29.04.2005р. повторно видав свідоцтво про смерть НОМЕР_2 ОСОБА_2, в якому зазначено
дату смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2, про що в книзі реєстрації смертей ІНФОРМАЦІЯ_2 було зроблено запис №316.

За даними свідоцтва про смерть НОМЕР_3, виданого відділом реєстрації смерті у місті Києві 04.05.2005р., ОСОБА_4 (дочка ОСОБА_2) померла ІНФОРМАЦІЯ_3, про що в книзі реєстрації смертей 04.05.2005 року було зроблено запис
№8361.

ОСОБА_5 (дочка ОСОБА_4) звернулась із заявою про поховання ОСОБА_4 поруч з ОСОБА_2 і отримала довідку про те, що на
кладовищі «Лісове» в місті Києві ділянка №4,
ряд №13, місце №24 є вільне місце для вторинного поховання.

Таким чином, підпоховання померлої ОСОБА_4 на могильній ділянці було проведено
без відома позивача.

Колегія суддів вважає вірним
висновок суду першої інстанції щодо порушення прав позивача при підпохованні на кладовищі «Лісове» в місті Києві ділянка №4, ряд №13, місце №24 та визнання дій ритуальної служби
спеціалізованого комунального підприємства «Спеціалізований комбінат
підприємств комунально-побутового обслуговування» щодо цього підпоховання
протиправними.

Згідно зі ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадови особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

В свою чергу, ст.2 КАС України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано та
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ст.2 Закону України «Про поховання та
похоронну справу» користувач місця поховання (місця родинного поховання) -
особа, яка здійснила перше поховання на відведеному місці поховання (родинного
поховання) та/або має відповідне свідоцтво про смерть похованого і свідоцтво
про поховання, передбачене статтею 25 цього Закону;

Пунктами 3 та 4 ст.25 вказаного закону передбачено, що
після здійснення поховання померлого виконавцю волевиявлення померлого або
особі, яка взяла на себе зобов'язання поховати померлого, як користувачу місця
поховання (користувачу місця родинного поховання) спеціалізованим комунальним
підприємством (а в разі його відсутності - виконавчим органом сільської,
селищної, міської ради) видається відповідне свідоцтво, зразок якого
затверджується спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у
сфері житлово-комунальної політики України.
Це свідоцтво дає право його пред'явнику на встановлення намогильних
споруд у межах могили (родинного поховання), вирішення питання про проведення
підпоховання, здійснювати інші дії, пов'язані з використанням місця поховання,
якщо це не суперечить законодавству.

Забороняється здійснювати поховання інших померлих
(підпоховання), встановлення намогильної споруди, склепу без згоди користувача
місця поховання (користувача місця родинного поховання) (п.6 зазначеної
статті).

Згідно з п.2.8 «Порядку утримання
кладовищ та інших місць поховань», затвердженого наказом Державного комітету
України з питань житлово-комунального господарства від 19.11.2003 року №193,
ділянка площею 4,8 кв.м є подвійною, тобто передбачає вторинне поховання
користувача місця поховання або іншої померлої людини за письмовою згодою
користувача місця поховання.

Також колегія суддів погоджуються з висновком суду першої
інстанції стосовно того, що вимога позивача про зобов'язання Головного управління ритуальних послуг
виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) виділити на кладовищі
«Лісове» міста Києва земельну ділянку площею 5 кв.м. та видати відповідний документ, що посвідчує право
користування вказаною земельною ділянкою є безпідставною.

Згідно зі ст.28 Закону України «Про
поховання та похоронну справу», на яких розташовані місця поховання є об'єктами права комунальної власності і не підлягають
приватизації або передачі в оренду. На території місця поховання не можуть бути
розташовані об'єкти іншої крім
комунальної форми власності.

Відповідно до Земельного кодексу
України земельна ділянка можу бути передана уповноваженим органом у власність
або у користування (постійне користування, оренда).

Пунктом 12 розділу Х «Перехідні
положення» Земельного кодексу України встановлено, що до розмежування земель
державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в
межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та
земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства,
господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки
(акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти,
здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених
пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Крім того, згідно з пунктом 34 ч. 1
ст. Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону,
зокрема, питання регулювання земельних
відносин.

Беручи до уваги наведене, колегія
суддів, вважає рішення суду законним і обґрунтованим, а наведені в апеляційній
скарзі доводи - безпідставними.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Деснянський
районний суд міста Києва вірно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі викладеного та,
керуючись ст.ст.160, 198, 200, 205, 206 КАС України, Київський апеляційний
адміністративний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а постанову Деснянського районного суду міста Києва від 23 квітня 2007 року в
адміністративній справі №2-а-29/07 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення цієї
ухвали у повному обсязі.

Головуючий
__________________
І.Бараненко

Судді:
__________________ Я.Глущенко

__________________ М.Межевич

ДАНУ УХВАЛУ СКЛАДЕНО У ПОВНОМУ ОБСЯЗІ 25 ГРУДНЯ 2007 РОКУ