Справа № К-25126/06
Суддя: Сірош М.В.
Дата ухвалення: 2007-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2007
року
м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного
суду України в складі:

головуючого:
судді Сіроша М.В.

суддів: Гончар Л.Я.

Васильченко
Н.В.

Харченка
В.В.

Шкляр
Л.Т.

при секретарі: Деревенському І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
суду в м. Києві справу за касаційною
скаргою сільськогосподарського виробничого кооперативу «Цибулівський» на постанову
господарського суду Черкаської області від 20 грудня 2005 року та ухвалу
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20 березня 2006
року у справі за
позовом сільськогосподарського виробничого кооперативу «Цибулівський» до
Цибулівської селищної ради, Монастирищенської районної державної адміністрації
про визнання недійсним рішення,-

в с т а н о в
и л а :

У жовтні 2005 року сільськогосподарський виробничий
кооператив «Цибулівський» звернувся до суду з позовом
до Цибулівської селищної ради, Монастирищенської районної державної
адміністрації про визнання недійсним рішення.

Постановою господарського
суду Черкаської області від 20 грудня 2005 року, залишеною без змін
ухвалою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 20 березня 2006 року в задоволенні
позовних вимог сільськогосподарського виробничого кооперативу «Цибулівський»
відмовлено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями
сільськогосподарський виробничого кооперативу «Цибулівський» в касаційній
скарзі просить скасувати постанову господарського суду Черкаської області від
20 грудня 2005 року та ухвалу Київського міжобласного апеляційного
господарського суду від 20 березня 2006 року і постановити нове рішення, яким задовольнити
позов у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду
України, пояснення осіб, що беруть участь у справі, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Цибулівськоі селищної ради № 3-1 від 18.06.2002 року затверджено схему
поділу земель колективної власності та передано до земель запасу сад площею
133, 5 га.

Відповідно до ст. 126 Земельного
кодексу України - право власності і
право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом. Згідно державного акту,
серія ЧР N 12-11 виданого 05.05.1994 року Монастирищенською районною радою
народних депутатів, сад площею 133,5 га знаходиться на землі переданій в
колективну власність КСП «Пам'ять Леніна», правонаступником якого являється СВК
«Цибулівський». Зміни до державного акту не вносились.

Цибулівська селищна рада перевищила
свої повноваження щодо передачі саду площею 133,5 га, який являється колективною
власністю, до земель державної власності, так як відповідно до п.12 Перехідних
положень Земельного кодексу України, який набрав чинності 01.12.2002 року, до
розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо
розпорядження землями за межами населених пунктів здійснюють
райдержадміністрації.

В
судовому засіданні суду першої інстанції було встановлено, що Цибулівська
селищна рада 19.09.2005 року скасувала рішення №
3-1 від 18.08.2002 року про переда­чу саду площею 133,5 га до земель запасу,
так як дане рішення не відпо­відало вимогам закону.

В
постанові Господарського суду Черкаської області від 20.12.2005 року вказано, що спірні
рішення та розпорядження прийняті відповідача­ми і в терміни передбачені
законодавством не були оскаржені.

Підставою
такого висновку суд вважав протокол ІII-ї сесії Монасти-рищенської селищної ради 24-го скликання від
18.06.2002 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 був присутній на засіданні селищної ради.

Проте
в судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт присутнос­ті на засіданні сесії Цибулівської селищної
ради 18.06.2002 року, представник Цибулівської селищної ради вказав що
відомостей про надіслання рішення № 3-1 від
18.08.2002 року СВК "Цибулівському" в Цибулівській селищній раді немає. Відсутні відомості про отримання
спірного рішення позива­чем і в
матеріалах справи.

Копію рішення
Цибулівської селищної ради № 3-1 від 18.06.2002 року СВК "Цибулівський"
отримав 03.08.2005 року, що
підтверджує виписка № 160/15 Ар­хівного
відділу Монастирищенської райдержадміністрації.

Розпорядження
Монастирищенської районної державної адміністрації № 159 від 20.09.2004 року про передачу
саду в оренду ПП "Агротек КВ"
бу­ло прийняте на підставі
рішення Цибулівської селищної ради № 3-1
від 18.08.2002 року, яке в даний час скасоване, як таке, що не
відповідає вимогам
закону.

Представник
Монастирищенської райдержадміністрації у
суді не заперечував, що відомостей про
повідомлення СВК «Цибулівський» про
прийняття Монастирищенською
райдержадміністрацією розпорядження №159 від 20.09.2004 року немає.

Про
наявність оскаржуваного розпорядження Монастирищенської райдержадміністрації СВК "Цибулівський" стало відомо
30.09.2005 року, після отримання
відповіді з Черкаського обласного головного управлін­ня земельних ресурсів за № К-33/618 від 29.09.2005 року.

Відповідно до ст. 99
Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та ін­тересів
особи встановлюється річний строк звернення, який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно
до ст.52 Закону України "Про власність", припинення пра­ва власності на будинок, споруди або
насадження у зв'язку з вилученням земельної
ділянки, на якій вони розташовані, допускається лише у випад­ках і в порядку, встановлених законодавчими актами
України, і з попе­реднім відшкодуванням збитків (в повному
обсязі відповідно реальної вартості майна на момент припинення права
власності - п.4 ст.46).

Розпорядження Монастирищенської
райдержадміністрації № 159 від 20.09.2004 року порушує права власника
передбачені ст. 41 Конституції України, ст. ст. 4, 24, 51-57 Закону України
«Про власність», адже сад є спільною власністю членів СВК «Цибулівський».

Касаційна інстанція не
має повноважень встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були
предметом розгляду судів першої та апеляційної інстанцій чи відхилені ними,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково їх перевіряти.

Оскільки прийняті по
суті справи судові рішення ґрунтувалися на неповно з»ясованих обставинах, які
входять до предмету доказування, то касаційна інстанція позбавлена можливості
зробити висновок про правильність застосування
попередніми судовими інстанціями норм матеріального права.

Зважаючи на те, що допущені судами порушення норм
матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення
справи, рішення судів підлягають
скасуванню з направленням її на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись
ст. ст. 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу сільськогосподарського
виробничого кооперативу «Цибулівський» задовольнити частково.

Постанову
господарського суду Черкаської області від 20 грудня 2005 року

та ухвалу Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 20 березня 2006 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно

Судді(підписи)

Суддя Вищого адміністративного суду

України
В.В. Харченко