Справа № 2-а-75/2007
Суддя: Савченко С.І.
Дата ухвалення: 2007-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-75/2007 р.
ПОСТАНОВА

іменем України

05 квітня 2007
року Ірпінський міський суд
Київської області в складі колегії:

головуючого судді
Савченка С.І.

суддів Оладько
С.І., Кафтанова В.В .,

при секретарі Вітошко
О.А.

за участю
позивача ОСОБА_1

представників
відповідачів Сябренка
A.M., Фефілатьєвої
Ю.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду в м.
Ірпінь адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Міністерства праці та
соціальної політики України, Пенсійного фонду України, управління Пенсійного
фонду України у м. Ірпінь Київської області про визнання дій протиправними та
зобов'язання перерахувати пенсію, -

встановив:

Позивач
в лютому 2007 р. звернувся до суду із адміністративним позовом, який мотивував
тим, що він вийшов на пенсію у 2000 р. з посади начальника самостійного відділу
Міністерства праці та соціальної політики України і йому призначена пенсія за
віком згідно Закону України "Про державну службу". Вказував, що в
листопаді 2006 р. він звернувся до управління ПФУ у м. Ірпінь щодо правильності
розміру пенсії і з»ясував, що його пенсія у 2006 р. була обмежена 12-ма
мінімальними пенсіями за віком відповідно до ст.107 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік». Зазначав, що згідно ст.58 Конституції
України закони не мають зворотної дії в часі, а тому враховуючи, що Закон
України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» діє з 01.01.2006 p., а пенсія
позивачу призначена у 2000 p.,
посилався, що дія вказаного закону в частині обмеження призначених пенсій
не розповсюджується на його пенсію. На зауваження про незаконність обмеження
розміру пенсії та виправлення помилки, позивачу в управлінні ПФУ у м. Ірпінь
пояснили, що це вказівка ПФ України. Позивач з листами звернувся за
роз»ясненнями до ПФ України та Мінпраці, які у своїх відповідях лише
процитували положення ст.107 вказаного закону.

Просив
визнати протиправними дії ПФ України та Мінпраці щодо тлумачення ст. 107 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» з приводу встановлення
обмежень розміру пенсій пенсіонерам, які вийшли на пенсію до 01.01.2006 р., зобов"язати
відповідачів відмінити вказівки з цього приводу та зобов»язати ПФ України
перерахувати пенсію позивачу за 2006 р. без обмежень, встановлених ст.107
Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік».

Ухвалою
суду до участі у справі у якості співвідповідача притягнуте управління
Пенсійного фонду України у м. Ірпінь, яке здійснює нарахування та виплату
пенсії позивачу.

В
судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що він не може назвати які
саме вказівки і коли, видавалися ПФ України та Мінпраці щодо обмеження розміру
пенсій згідно ст.107 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»
державним службовцям, які вийшли на пенсію до 01.01.2006 р.

Представник
відповідача - Пенсійного фонду України в судовому засіданні проти позову
заперечував, мотивуючи тим, що пенсія позивачу у 2006 р. перерахована та
виплачувалася з урахуванням обмежень її розміру, встановлених ст.107 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2006 рік». Вважав, що дія даного
закону поширюється на позивача. Відповідач давав письмову відповідь позивачу на
його заяву. Вказав, що перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до
законодавства здійснює управління ПФУ у м.Ірпінь Київської області. Просив в
позові відмовити.

Представник
відповідача - управління ПФУ у м.Ірпінь в судовому засіданні позов не визнав,
пояснив, що позивач перебуває на обліку в управлінні з 12.04.2000 р. та отримує
пенсію згідно Закону України «Про державну службу». Відповідно до заяви
позивача від 10.05.2006 р. пенсія йому

- 2 -

була
перерахована згідно довідки Мінпраці від 03.05.2006 р. Розмір пенсії з
01.01.2006 р. склав 4298 грн., однак була застосована ст.107 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2006 рік» і пенсія позивачу встановлена на
рівні 4200 грн., тобто 12 мінімальних пенсій за віком. Вказувала, що дія даного
закону поширюється на позивача, бо в даному випадку мова йде не про зворотню
силу закону, а про його застосування як при призначенні так і при перерахунку
пенсії. Просив в позові відмовити.

Представник
відповідача - Мінпраці в судове засідання не з'явився, направив до суду
заперечення, де вказав, що позов не визнає, про час розгляду справи
повідомлений належним чином, що стверджується розпискою уповноваженої особи,
причини неприбуття не повідомив, а тому згідно ч.4 ст.128 КАС України суд
вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача на
підставі наявних доказів

Суд,
заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що
підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Даний
спір за участю Мінпраці, Пенсійного фонду України, управління ПФ України у м.
Ірпінь як суб»єктів владних повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України) є публічно-правовим
і його вирішення згідно п.1 ч.1 ст.17 КАС України належить до компетенції
адміністративних судів України, поскільки відповідачі як суб'єкти владних
повноважень реалізовували у спірних правовідносинах надані їм чинним
законодавством владні управлінські функції щодо призначення та виплати пенсій
громадянам.

Відповідно
до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з
адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи
інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Вирішуючи
питання про наявність чи відсутність порушення прав позивача з боку
відповідачів при перерахунку та виплаті йому пенсії суд керується наступним.

Судом
встановлені слідуючі обставини : позивач обіймав посаду начальника самостійного
відділу Міністерства праці та соціальної політики України, з якої у 2000 році
вийшов на пенсію за віком. Пенсія призначена йому відповідно до Закону України
"Про державну службу". Позивач з 12.04.2000 р. перебуває на обліку в
управлінні ПФУ у м. Ірпінь, яке здійснює виплату йому пенсії.

Також
судом встановлено, що постановою KM України від
09.03.2006 р. № 268 з 01.01.2006 р. збільшено посадові оклади працівників
центрального апарату міністреств, в тому числі посадовий оклад начальника
самостійного відділу, тобто посади, з якої позивач вийшов на пенсію. У
зв"язку із збільшенням посадового окладу відповідної посади позивач подав
до управління ПФУ у м. Ірпінь для перерахунку пенсії довідку від 03.05.2006 р.
№ 07/307.

Управління
ПФУ у м. Ірпінь зробило перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2006 р., при цьому
обмеживши розмір його пенсії 12-ма мінімальними пенсіями ст.107 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2006 рік», що потягло зменшення її розміру.

Вказані
обставини визнаються сторонами і згідно ч.1 ст.72 КАС України доказуванню не
підлягають.

Вирішуючи
позовні вимоги ОСОБА_1 щодо законності обмеження розміру його пенсії при її
перерахунку суд керується наступним.

Згідно
ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі і в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно
до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження дій чи бездіяльності суб»єкта
владних повноважень суд перевіряє чи вчинені вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, визначений Конституцією і законами України.

Спірні
правовідносини регулюються ст.371 Закону України "Про державну
службу", згідно якої у разі підвищення розміру заробітку працюючим державним
службовцям здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Відповідно
до ст.107 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» розмір
пенсій, призначених у 2006 році відповідно до Закону України «Про державну
службу», не може перевищувати 12 мінімальних пенсій за віком, встановленої
абзацом першим ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування».

- 3 -

Оцінюючи
всі докази у їх сукупності, суд вважає, що відповідач управління ПФУ у м.
Ірпінь при перерахуванні та виплаті позивачу пенсії у 2006 р. незаконно
застосувало ст. 107 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» і
обмежило розмір пенсії позивача 12-ма мінімальними пенсіями за віком.

Суд
прийшов до такого висновку, поскільки зі змісту ст.107 вказаного Закону чітко
вбачається, що обмеження розміру пенсій 12-ма мінімальними пенсіями за віком,
стосується лише пенсій, які призначені у 2006 р. Позивачу ж пенсія призначена у
2000 р.

Відповідно
до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не
мають зворотної дії в часі, а тому суд вважає, що ст.107 вказаного закону в
даному випадку застосована бути не може.

Доводи
відповідачів, що обмеження розміру пенсій, встановлене ст. 107 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2006 рік», стосується як призначенню так і
перерахованих пенсій, бо дані поняття є тотожними не грунтуються на законі.

Поняття
призначення та перерахунку пенсій, не є тотожними, бо Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» проводить різницю між даними
поняттями, встановивши окремі процедури як для призначення, так і для
перерахунку пенсій, які врегульовані різними розділами закону.

Поскільки
права позивача щодо виплати йому пенсії у 2006 р. з обмеженнями порушені, то ці
права підлягають поновленню.

Відповідно
до ч.2 ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову, суд може
визнати протиправними дії суб'єкта владних повноважень та зобов'язати його
вчинити певні дії щодо усунення порушень, або прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин.

В даному
випадку визначаючи спосіб поновлення прав та законних інтересів позивача, суд
вважає за необхідне відповідно до ч.2 ст.11 КАС України вийти за межі позовних
вимог та визнати протиправними дії управління ПФУ у м. Ірпінь щодо перерахунку
розміру пенсії позивача за 2006 рік з урахуванням обмежень, встановлених ст.
107 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік".

Також
суд зобов'язує відповідача управління ПФУ у м. Ірпінь перерахувати та виплатити
позивачу пенсію без урахування вказаних обмежень.

Вимоги
позивача визнати протиправними дії ПФ України та Мінпраці щодо тлумачення
ст.107 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» з приводу
встановлення обмежень розміру пенсій пенсіонерам, які вийшли на пенсію до
01.01.2006 р. та зобов'язати відповідачів відмінити вказівки з цього приводу
задоволенню не підлягають, поскільки позивач не надав суду доказів, що
відповідачі вчиняли дії по тлумаченню закону Закону України "Про Державний
бюджет України на 2006 рік", які порушують його права.

Окрім
того, позивач не надав суду доказів, що відповідачі давали вказівки щодо
обмеження розміру його пенсії.

На
підставі ст.ст.19, 58 Конституції України, ст. 37і Закону України "Про
державну службу", ст.107 Закону України "Про Державний бюджет України
на 2006 рік", постанови KM України № 268 від 09.03.2006 р. "Про упорядкування
структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади,
органів прокуратури, судів та інших органів", керуючись ст.ст. 2, 4, 9,
11, 71, 86, 158-163,167 КАС України суд, -

постановив:

Позов задоволити
частково.

Визнати
протиправними дії управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської
області по виплаті ОСОБА_1у 2006 році пенсії з урахуванням обмежень,
встановлених ст.107 Закону України "Про Державний бюджет України на 2006
рік".

Зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у м. Ірпінь Київської області перерахувати
та виплатити пенсію ОСОБА_1за 2006 рік без обмежень, встановлених ст.107 Закону
України "Про Державний бюджет України на 2006 рік".

В решті позову
відмовити.

Постанова
в повному обсязі буде виготовлена 10.04.2007 р.

- 4 -

Постанова може бути
оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Ірпінський
міський суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів
з дня складання постанови в повному обсязі та наступного подання апеляційної
скарги протягом двадцяти днів після подання заяви.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву не було подано, а у випадку подання заяви - після
закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.