Справа № К-30955/06
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2007-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2007 р.
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Фадєєвої Н.М.

суддів: Васильченко Н.В., Гордійчук М.П., Кравченко О.О., Леонтович К.Г.,

при секретарі: Капустинському М.В.

розглянувши в приміщенні суду в судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
апеляційного суду Житомирської області від 22 серпня 2006 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ВАТ “Овруцький ГЗК “Кварцит” , Управління праці та
соціального захисту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської
області, про стягнення невиплачених коштів, передбачених ст.ст.37,39 Закону
України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2006 року ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ВАТ
“Овруцький ГЗК “Кварцит”, Управління праці та соціального захисту Овруцької
районної державної адміністрації про стягнення невиплачених коштів,
передбачених ст.ст.37,39 Закону України “Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

__________________________________________________________________

Справа
№-к-30955/06 Доповідач:
Леонтович К.Г.

Позовні вимоги мотивуючи тим, що вона,
як потерпіла від Чорнобильської катастрофи, проживаючи з неповнолітніми дітьми в с. Першотравневе
Овруцького району та працюючи у ВАТ
“Овруцький ГЗК “Кварцит”, які знаходяться на радіоактивно забрудненій території в зоні добровільного відселення, має право на грошові компенсації та
доплати в кратному розмірі до
мінімальної заробітної плати, її виплачувалися виплати у твердих сумах виходячи
із постанови Кабінету Міністрів України № 836 від 21.07.1996 р., що привело до
порушення її прав і недоплати на загальну суму 24 980,50 грн.. Просить стягнути з ВАТ “Овруцький ГЗК “Кварцит” вказані
невиплачені грошові кошти за період з
01.02.2003 р. по 01.02.2006 р. та
зобов'язати Управління праці та соціального захисту Овруцької районної
державної адміністрації перерахувати кошти
в сумі 24 980,50 грн. на рахунок ВАТ “Овруцький ГЗК “Кварцит”.

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 31 березня
2006 року заявлений позов задоволений частково. Стягнуто з ВАТ “Овруцький ГЗК
“Кварцит” на користь ОСОБА_1: компенсації за обмеження споживання продуктів харчування на позивачку та дітей 7104,50грн., а також
доплату до заробітної плати в сумі 14
166 грн. за період з 01.02.2003 р. по 30.09.2005 ; зобов'язано ВАТ “Овруцький
ГЗК “Кварцит” провести донарахування ОСОБА_1 за період з 01.10.2005 р. по
31.12.2005 р. 784,20 грн. компенсації за обмеження споживання продуктів
харчування та 1960,50 грн. доплату до
заробітної плати. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту Овруцької
районної державної адміністрації Житомирської області прийняти для перерахування
на рахунок ВАТ “Овруцький ГЗК “Кварцит” платіжні документи на виплату стягнутих коштів.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 22 серпня
2006 року постанова Овруцького районного суду скасована, в задоволенні позову
відмовлено за безпідставністю вимог..

Не погоджуючись з постановою суду
апеляційної інстанції
ОСОБА_1 звернулася з касаційною
скаргою, в якій просить змінити постанову апеляційного суду та залишити без змін постанову суду першої
інстанції.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно матеріалів справи позивач. звернулася в суд з позовом до ВАТ “Овруцький ГЗК
“Кварцит”, , про стягнення невиплачених коштів, передбачених ст.ст.37,39 Закону
України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” щодо виплати компенсацій за проживання на території
радіоактивного забруднення в зоні
добровільного відселення та доплату
працюючим громадянам на території радіоактивного забруднення в зоні добровільного відселення за період з
01.02.2003 р. по 01.02.2006 р.. Згідно постанови суду першої інстанції стягнуто
з ВАТ “Овруцький ГЗК “Кварцит” на користь ОСОБА_1: компенсації за обмеження
споживання продуктів харчування на
позивачку та дітей, а також доплату до заробітної плати та зобов'язано Управління праці та соціального
захисту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області
прийняти для перерахування на рахунок ВАТ “Овруцький ГЗК “Кварцит” платіжні
документи на виплату стягнутих коштів.
Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованих висновків, що при нарахуванні
спірних компенсацій і доплат необхідно виходити з положень ст.ст. ст.ст.37,39
Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Однак,
при цьому судами першої та апеляційної інстанції не враховано, що відповідно
ст.63 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету.
Управління праці та соціального захисту Овруцької районної державної
адміністрації стверджує, що кошти для
перерахування стягнутих сум у них
відсутні, оскільки вони розпоряджаються коштами, перерахованими їм відповідно
до передбачених бюджетом витрат.
Виходячи з тих обставин, що фінансування виконання спірних виплат здійснюється
за рахунок державного бюджету, то судом необхідно було притягнути до участі у
справі відповідне управління Державного казначейства, яке згідно Указу Президента “Про Державне казначейство України”, управляє наявними коштами бюджету України,
регулює фінансування видатків Державного бюджету України.

Стягуючи компенсації за обмеження споживання продуктів харчування на позивачку та дітей судом не обґрунтовано
конкретно на кого з дітей стягуються суми та в якому розмірі, оскільки з
наявних у справі ксерокопій свідоцтв про народження дітей - ОСОБА_2 на момент
розгляду справи була повнолітня, від неї
позову чи доручення на ведення її справи
в справі відсутні. Виходячи з наведеного судом першої інстанції допущені
грубі порушення процесуального законодавства, які впливають на правильність
прийнятого по справі рішення.

Суд апеляційної інстанції, не усунувши наведені процесуальні порушення, допущені
судом першої інстанції, не перевіривши доводи сторін, скасував рішення суду
першої інстанції та відмовив у задоволенні позову, що не дає можливості касаційному суду визначитися щодо законності
та обґрунтованості прийнятих судами першої та апеляційної інстанції
постанов.

Судами першої та апеляційної інстанції при розгляді позовних вимог не з'ясовані обставини справи, що мають
значення для правильного вирішення справи та не дають можливості суду
касаційної інстанції визначитися в правильності правової оцінки обставин у справі, що являється грубим
порушенням ст.ст.159,195 КАС України.

При встановленні наведених фактів судами
першої та апеляційної інстанції
порушені норми процесуального права, які
призвели до необґрунтованого прийняття судових рішень і не можуть бути перевірені та усунуті судом касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 227 КАС України підставами для скасування судових рішень
судів першої та апеляційної інстанцій з
направленням справи на новий судовий розгляд
є порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної інстанції.

За таких обставин доводи касаційної скарги висновки судів першої та апеляційної інстанції спростовують,
а касаційна скарга підлягає частковому задоволенню із скасуванням рішень судів
першої і апеляційної інстанції та направленням справи на новий судовий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.220,221,223,227,230,231 Кодексу адміністративного
судочинства України колегія суддів Вищого адміністративного суду України,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 31 березня
2006 року та постанову апеляційного суду
Житомирської області від 22 серпня 2006 року скасувати, справу направити на
новий судовий розгляд до суду першої інстанції
в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді: