Справа № 22-а-8011/2007
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2007-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а- 8011/07 р. Головуючий у 1
Суддя доповідач
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2007 року.
м. Київ.

Київський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Бистрик
ГМ.,

Суддів: Бєлової Л.В.,
Маслія В.І. ,

при секретарі: Пономаренко
О.О.,

розглянувши в судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову
Дарницького районного суду
м. Києва від 25.07.2007 року по адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління
Пенсійного фонду України
в м. Києві, Управління
Служби безпеки України
у м. Києві про
зобов'язання здійснити перерахунок
раніше призначеної пенсії , -

В С Т А
Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1
у квітні
2007 року звернувся до суду з
позовом, в якому просив зобов'язати відповідачів провести перерахування
раніше призначеної йому пенсії, посилаючись на те, що 10.11.2006 року він
був звільнений з
дійсної військової служби
в запас.

Свої вимоги мотивує
тим, що при визначенні розміру його пенсії не
були враховані вимоги
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених
з військової служби
та деяких інших
осіб» від 04.09.1992 року № 2263-ХІІ( Далі по
тексту - Закон № 2263 ) ,
згідно якого розмір пенсійного забезпечення
позивача має бути
вищим у порівнянні
з призначеною йому пенсією, що
на даний час
становить 4601,56 грн.

У
відповідності з цим
позивач вважає, що виплата
призначеної йому пенсії
повинна здійснюватися з урахуванням вимог п.3 ст. 43 Закону № 2263 з
11.11.2006 року.

Постановою Дарницького
районного суду м. Києва від
25.07.2007 року позовні вимоги
ОСОБА_1 залишено без
задоволення.

Позивач не погоджуючись
з прийнятим рішенням
суду звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
вказана постанова не
відповідає вимогам матеріального
та процесуального права. Судом
першої інстанції неповно
з'ясовано та не
доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не
відповідають обставинам справи, в
зв'язку з чим
просить скасувати вищевказану
постанову суду та
постановити нове рішення, яким
задовольнити вимоги його
позову в повному
обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду
суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої
інстанції встановлено, що з 06 січня
1979 року позивач проходив дійсну
військову службу в
підрозділах КДБ УРСР-СБ України.

Відповідно до наказу
Голови СБУ № 1748-ос від
13.11.2006 року позивач, на
підставі ст. 65 п. «а» з
10.11.2006 року був звільнений
в запас в званні
полковника за станом
здоровя.

Даний факт
підтверджується довідкою
Управління СБУ в м.
Києві від 20.02.2007 року, що міститься
в матеріалах справи ( а.с. 10 ).

Після звільнення
ОСОБА_1 отримав грошове
забезпечення в сумі 114409,31 грн., що підтверджується наявними в
матеріалах справи грошовим
атестатом та додатком
до нього ( 11-12).

З
10.11.2006 року йому було
призначено пенсію, яка на
той час складалася
з посадового окладу, 50%
підвищення посадового окладу, окладу за
військове звання,
відсоткової надбавки за
вислугу років і
суми надбавок по додатковому
грошовому забезпеченню, яка в
сукупності становила 4601,56 грн. ( а.с. 13).

У
лютому 2007 року позивач
звернувся до Управління СБУ
із заявою про
перерахування раніше призначеної
йому пенсії з
врахуванням підвищеного розміру
пенсійного забезпечення ( а.с.8).

Відповідачем було
відмовлено у проведенні
вказаного перерахунку з посиланням
на Закон України «Про
внесення змін до
деяких законів України
з питань пенсійного
забезпечення та соціального
захисту військовослужбовців» від
04.04.2006 року та ст.40
Закону України «Про
державний бюджет України
на 2006 рік» ( а.с.9).

Відмовляючи в
задоволенні позову суд
першої інстанції виходив
із змісту Закону
України «Про державний
бюджет України на
2006 рік» за № 3235-14 , частиною 2
ст. 40 якого передбачено , що при обчисленні
пенсій військовослужбовцям у
розрахунок грошового забезпечення
не включаються щомісячні
надбавки (доплати), встановлені особам, які мають
право на пенсію
за вислугу років
відповідно до законодавства
і залишені за їх згодою
та в інтересах
справи на службі.

Статтею 77 Закону України «Про
державний бюджет України
на 2006 рік» зупинено
дію ст. 43 Закону № 2263
в частині включення
додаткових видів грошового
забезпечення військовослужбовців при обчисленні пенсій
окремими категоріям громадян.

Суд першої інстанції
зазначає, що Законом України «Про
державний бюджет України на
2007 рік», зокрема ч.2 ст. 37
цього Закону, продовжено
призупинення норми ч.3
ст. 43 Закону № 2263 , в зв'язку
з чим нарахування
розміру пенсії позивача
проводилося у відповідного
до вимог вказаного
Закону та з
урахуванням видатків
Державного бюджету України.

З
такими висновками суду
першої інстанції погодитися
не можна з наступних підстав.

Відповідно до
рішення Конституційного Суду
України № 6-рп від
09.07.2007 року ,що має преюдиціальне
значення при вирішенні судових
спорів , при прийнятті
Верховною Радою України законів про Державний бюджет України
систематично зупиняється дія інших законів України щодо надання пільг,
компенсацій і гарантій, які є складовою конституційного права громадян на
соціальний захист і достатній рівень життя кожного .

Із змісту вказаного
рішення випливає, що зупинення дії законів є способом тимчасового
припинення їх дії в часі та/або за колом осіб і має здійснюватися відповідно до
вимог Конституції України. Ця юридична процедура знаходиться в органічному
зв'язку із скасуванням законів, внесенням до них змін та доповнень. Отже, у
такому випадку законом про Державний бюджет України припиняється на певний
строк правове регулювання відносин у сфері соціального захисту, зупиняється дія
механізму реалізації конституційних соціальноекономічних прав громадян, що
призводить до обмеження права на соціальний захист.

Зі змісту наведених положень Конституції
України та Бюджетного
кодексу України вбачається, що закон про Державний бюджет
України як правовий акт, чітко зумовлений поняттям бюджету як плану формування
та використання фінансових ресурсів, має особливий предмет регулювання,
відмінний від інших законів України - він стосується виключно встановлення
доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, зокрема і видатків на
соціальний захист і соціальне забезпечення, тому цим законом не можуть
вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися
інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів
України.

За висновком Конституційного Суду
України зупинення законом про
Державний бюджет України дії інших законів України щодо надання пільг,
компенсацій і гарантій, внесення змін до інших законів України, встановлення
іншого (додаткового) правового регулювання відносин, ніж передбачено законами
України, не відповідає статтям 1, 3, частині другій статті 6, частині другій
статті 8, частині другій статті 19, статтям 21, 22, пункту 1 частини другої
статті 92, частинам першій, другій, третій статті 95 Конституції України .

Верховна Рада України не повноважна при прийнятті закону про Державний
бюджет України включати до нього положення про внесення змін до чинних законів
України, зупиняти дію окремих законів України та/або будь-яким чином змінювати
визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

У зв'язку з
вищевикладеним колегія суддів
приходить до висновку, що
позивач має право
на пенсію з
врахуванням відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених
законодавством.

Відповідно до ст. 71
КАС України кожна сторона
повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення, крім випадків
встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідачами не
надано суду належних
доказів на підтвердження
обставин на які
вони посилаються в
справі .

Відповідно до ст.
202 КАС
порушення норм матеріального
або процесуального права, що
призвело до неправильного
вирішення справи або
питання є підставою
для скасування постанови
або ухвали суду
першої інстанції та
ухвалення нового рішення.

Виходячи
з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 160, 198,202 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства України, Київський апеляційний
адміністративний суд, -

П О С Т
А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дарницького районного
суду м. Києва від 25.07.2006 року по цій справі - скасувати .

Постановити нове
рішення , яким позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного
Суду України протягом одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис

Судді : підписи

КИЇВСЬКИЙ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Справа № 22а- 8011/07 р. Головуючий у 1
інстанції

Сухомлінова С.М.

Суддя доповідач
Бистрик Г.М.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2007 року.
м. Київ.

Київський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Бистрик
ГМ.,

Суддів: Бєлової Л.В.,
Маслія В.І. ,

при секретарі: Пономаренко
О.О.,

розглянувши в судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову
Дарницького районного суду
м. Києва від 25.07.2007 року по адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління
Пенсійного фонду України
в м. Києві, Управління
Служби безпеки України
у м. Києві про
зобов'язання здійснити перерахунок
раніше призначеної пенсії , -

Виходячи
з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 160, 198,202 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства України, Київський апеляційний
адміністративний суд, -

П О С Т
А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дарницького районного
суду м. Києва від 25.07.2006 року по цій справі - скасувати .

Постановити нове
рішення , яким позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного
Суду України протягом одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді :