Справа № 22-а-1288/2007
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2007-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-й інст. Морозюк А.Я. Рядок
статзвіту № 23
Господарський суд Львівської області Справа
№ 22-а-1288/07
Справа № 5/339-28/57А
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 вересня 2007 року колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в складі: головуючого - судді Довгополова
О.М.

суддів:
Яворського І.О., Любашевського В.П.

при
секретарі Гідей К.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за апеляційною
скаргою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова на
постанову господарського суду Львівської області від 19 квітня 2007 року, -

встановила:

Постановою
господарського суду Львівської області від 19 квітня 2007 року задоволено позов
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1до ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова про визнання нечинним податкового повідомлення
- рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Львова від 27.07.2006 №
/4/17995.

Постанову суду
оскаржила ДПІ у Шевченківському районі м. Львова, яка просить скасувати
оскаржувану постанову та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у зв'язку з тим, що
судом першої інстанції при розгляді справи неправильно оцінено її фактичні
обставини, що призвело до винесення неправильного судового рішення.

В судове
засідання представник апелянта не з'явився,
будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, а тому
колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши
суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що така задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ДПІ у Шевченківському районі м. Львова в лютому 2005 року
проведено документальну перевірку СПДОСОБА_1 за період з 01.10.2001 по
30.09.2004, за наслідками якої складено акт від 24.02.2005 про порушення п.7.1.
та п.7.2 Інструкції про порядок обчислення та сплати збору за забруднення навколишнього
природного середовища.

На підставі акту
перевірки прийнято податкове повідомлення - рішення від 11.03.2005, яким
позивачу визначено суму податкового зобов'язання в
розмірі 1192,00грн., в тому числі 2 грн. основного платежу із збору за
забруднення природного середовища та 1192 грн. штрафних санкцій за несплату
цього збору та неподання розрахунків збору.

Рішенням ДПА у
Львівській області від 20.07.2006 було залишено повторну скаргу позивача без
розгляду, після чого йому надіслано нове податкове повідомлення - рішення ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова від 27.07.2006 № /4/17995, в якому
була визначена сума податкового зобов'язання в загальному розмірі 1530,00 грн.
як штрафні санкції за неподання розрахунків по збору за забруднення навколишнього
природного середовища, і дане рішення являється предметом оскарження.

Суд першої
інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для
застосування санкцій за неподання розрахунків збору за забруднення
навколишнього природного середовища в порядку п.п.17.1.1 п.17.1 ст. 17 Закону
України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» та при
цьому дав аналіз зібраним по спраі матеріалам, з яких вбачається, що не
доведеним є факт встановлення податковим органом того, що належні позивачу на
час перевірки в 2002-2004 роках автомобілі використовувались ним у
підприємницькій діяльності саме в цей період, оскільки пояснення ОСОБА_1 з
цього приводу датоване 18 січня 2005 року, а даний спір стосується періоду
2002-2004 року. При цьому судом вірно встановлено, що нарахування збору за
забруднення навколишнього природного середовища та подання розрахунків такого
збору пов'язано з
документальними доказами щодо наявності фактичних обсягів використання пального
позивачем як підприємцем, однак таких доказів апелянтом суду не надано.

Підтвердженням
правильності висновків суду є той факт, що згідно Рішення про результати
розгляду первинної скарги від 27.05.2005 податковим органом зроблено висновок
про безпідставність нарахування зобов'язання
по збору за забруднення навколишнього природного середовища за 3 та 4 квартали
2002 року в сумі 2 грн. та дві фінансові санкції у розмірі 170 грн. кожна за
несплату збору за 2002 рік, так як нарахування в акті перевірки не підтверджене
документально.

Приймаючи таке
рішення про задоволення позовних вимог, суд дав відповідний аналіз та вірно
застосував «Інструкцію про порядок обчислення та сплати збору за забруднення
навколишнього природного середовища, зареєстровану в Міністерстві юстиції
України 9 серпня 1999р., та
«Порядок встановлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного
середовища і стягнення цього збору», затверджений Постановою КМ України від 1
березня 1999 року № 303.

За таких
обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про
обгрунтованість позовних вимог, які грунтуються на всебічно досліджених
матеріалах справи, постанова суду прийнята з дотриманням матеріальних і
процесуальних норм права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
суду, а тому скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л
а:

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Львова
залишити без заоволення, постанову господарського суду Львівської області від
19 квітня 2007 року - без змін.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з часу проголошення
шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
В.П. Любашевський

І.О. Яворський