Справа № К-37780/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
грудня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака
В.І.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

Заїки М.М.,

Загороднього А.Ф.,

при секретарі
Дашківській О.Є., за участю
позивача ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 10.03.2006 р.
та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22.11.2006 р. у справі за його позовом
до Київського міського військового комісаріату про перерахунок раніше
призначеної пенсії, -

встановила:

У січні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Київського міського військового комісаріату, в якому просив зобов'язати
відповідача за період з 2000 - 2005 роки нарахувати та здійснити перерахунок
пенсії по інвалідності на 350 відсотків, величина якої дорівнює розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а також щорічної
разової грошової допомоги як інваліду війни 2-ої групи в розмірі, що дорівнює
розміру восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням розрахунку розміру
прожиткового мінімуму на відповідний рік для осіб, які втратили працездатність.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від
10.03.2006 р., залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від
22.11.2006 р., у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить рішення судів першої
та апеляційної інстанції скасувати, а за справою постановити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши наведені доводи в касаційній скарзі та
заперечення на неї, рішення судів щодо застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судами встановлено, що позивач проходив військову службу
в Збройних Силах України на посаді начальника 3844 військового представництва
Міністерства оборони України та наказом Міністра Оборони №744 від 25.11.1998 р.
був звільнений з військової служби у відставку на підставі підпункту «в» пункту
65 (за станом здоров'я) «Тимчасового положення про проходження військової
служби особами офіцерського складу». В серпні 1999 року йому була встановлена
друга група інвалідності, як особі, що отримала захворювання при виконанні
обов'язків військової служби.

Призначення та виплата військовослужбовцям пенсії за
вислугу років та щорічної разової грошової допомоги, як інвалідам війни другої
групи, здійснюється відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. та «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р.

Щодо
вимог ОСОБА_1. до Київського міського військового комісаріату про нарахування
та перерахування щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни 2-ої групи за період з
2000 - 2005 роки в розмірі, що дорівнює розміру восьми мінімальних пенсій за
віком, з урахуванням розрахунку розміру прожиткового мінімуму на відповідний
рік для осіб, які втратили працездатність, то колегія суддів не може погодитись
з висновками судів, так як відповідно до статті 17-1 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 р. №3551 -
щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених
статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту
населення через відділення зв'язку або через установи банків (шляхом
перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання
пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання.

Проте
суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволенні його вимоги стосовно
стягнення на його користь з Київського міського військового комісаріату
недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як інваліду війни 2-ої групи за період з 2000 - 2005 роки в
розмірі, що дорівнює розміру восьми мінімальних пенсій за віком, а апеляційний
суд, залишаючи без змін постанову Солом'янського районного суду м. Києва від
10.03.2006 р., не звернули увагу на те, що військовий комісаріат відносно
розгляду даної вимоги є неналежним відповідачем.

Оскільки
згідно статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України тільки суд
першої інстанції, встановивши, що з адміністративним позовом звернулись не до
тієї особи, яка повинна відповідати за цим позовом, може за згодою позивача
допустити заміну первинного відповідача належним відповідачем, а Солом'янським
районним судом м. Києва в судовому засіданні дане питання не вирішувалось, то
колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню, рішення судів - скасуванню, а справа направленню на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Керуючись
ст.ст. 220, 221,
223, 227,
230, 232 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову
Солом'янського районного суду м. Києва від 10.03.2006 р. та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 22.11.2006 р. у справі за його позовом до Київського міського
військового комісаріату про перерахунок раніше призначеної пенсії скасувати, а справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис) В.І. Співак

Судді
(підписи) С.В. Білуга

О.І. Гаманко

М.М. Заїка

А.Ф. Загородній