Справа № 2а-260/2008
Суддя: Корзюк Т.П.
Дата ухвалення: 2008-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-260-08
ПОСТАНОВА

Іменем України

смт Короп
05 березня 2008 року

Коропський районний суд
Чернігівської області в складі :

головуючого - судді Корзюк Т.П.

судді Грушко О.П.

судді Деркач О.Г.

при
секретарі - Двойнос І.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21,
ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29,
ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37,
ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41,
ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51,
ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59,
ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67,
ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75,
ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79,
ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86,
ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94,
ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101,
ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108,
ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112, ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115,
ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122,
ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126, ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129,
ОСОБА_130 до Управління пенсійного фонду України в Коропському районі, Кабінету
Міністрів України про бездіяльність органів виконавчої влади, які грубо
порушують соціальні права громадян, -

ВСТАНОВИВ:

Представник
позивачів ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, вказуючи на те, що
позивачі, яких він представляє інтереси мають статус дітей війни і мають право
на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком.
Законом України „Про державний бюджет
України на 2007 рік” п.12 ст. 71 було призупинено дію ст. 6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни” в частині виплати щомісячної доплати до пенсії.
09 липня 2007 року рішенням Конституційного Суду України № 6-рп-2007 (справа №
1-29/2007) було визнано положення п.12 ст. 71 Закону України „Про державний
бюджет України на 2007 рік” неконституційним. Таким чином, починаючи з 09 липня
2007 року відповідачі зобов'язані були здійснити перерахування пенсії, тобто
привести у відповідність з рішенням Конституційного Суду України розмір виплати
їм пенсій. Але відповідачі в порушення частини 5 ст. 124 Конституції України,
відповідно до якої судові рішення ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій території України, ігнорують зазначене
рішення Конституційного Суду України. Бездіяльність відповідачів грубо порушує
конституційні права і свободи позивачів, позбавляє їх законного права на отримання
перерахованих пенсій, що свідчить про нехтування правами громадян з боку
відповідачів. Відповідно до частини 1 ст. 55 Конституції України права і
свободи людини і громадянина захищаються судом. Враховуючи вищевикладене,
позивачі просять суд: визнати протиправною бездіяльність управління пенсійного
фонду України в Коропському районі та Кабінету Міністрів України; зобов'язати
управління пенсійного фонду України в Коропському районі та Кабінет Міністрів
України здійснити перерахування пенсій та забезпечити їх виплату відповідно до
рішення Конституційного суду України від 9 липня 2007 року № 6-рп-2007 (справа
№ 1-29/2007).

В
судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги
позивачів з вищевикладених мотивів і просить їх задовольнити.

Представник відповідача - управління Пенсійного фонду України в Коропському
районі, Чернігівської області Сідько Л.В. надала до суду заперечення на позовні
заяви. Позовні вимоги визнала частково і пояснила, що відповідно ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей війни» позивачі мають право на підвищення
до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком визнає. Але управління
Пенсійного фонду України в Коропському районі не має програмного забезпечення
для здійснення відповідного перерахунку пенсій та не має коштів на виплату
підвищень у вказаному розмірі. У 2007 році підвищення пенсій виплачувалося лише
дітям війни, які були інвалідами. У 2008 році, на підставі Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік» підвищення отримають всі діти війни в
розмірі 10 % прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. У запереченнях на
позовні вимоги відповідач вказав, що дійсно, рішенням Конституційного Суду
України від 09 липня 2007 року були визначені такими, що не відповідають Конституції
України положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»,
зокрема ст. 71 пункт 12, ст. 111. оскільки рішення Конституційного Суду України
набирає чинності з дня його ухвалення, Пенсійний фонд України з питань виплати
пенсій у розмірах обчислених без урахування положень Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік» 06 серпня 2007 року звернувся до
Міністерства юстиції України. Міністерство юстиції розглянуло лист ПФУ щодо
висловлення пропозиції з приводу порядку реалізації ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» і в межах компетенції повідомило натупне (лист
Мін*юсту від 31.08.2007 року № 21-46-561). Статею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання
чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на
30 % мінімальної пенсії за віком (дію ст. 6 цього закону було зупинено на 2007
рік згідно із п. 12 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007
рік». Визначення мінімального розміру пенсії за віком надано лише в ст. 28
Закону України «Про загальнообов*язкове державне пенсійне страхування». При
цьому частиною третьою ст. 28 встановлено, що мінімальний розмір пенсії за
віком застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених за
цим Законом.

Представник відповідача - Кабінет
Міністрів України, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час і місце судового розгляду та не повідомив про
причину не прибуття.

Заслухавши представника позивачів,
представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані
сторонами докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Законом
України „Про соціальний захист дітей війни” № 2195-1 від 18.11.2004 року
встановлено правовий статус дітей війни і визначено основи їх соціального
захисту та гарантовано їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і
державної соціальної підтримки.

Статтею
6 вказаного Закону визначено, що дітям війни пенсії або щомісячне грошове
утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30% мінімальної пенсії за віком. При цьому ст. 3 цього ж Закону
передбачено, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим
Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими
актами.

Cудом в судовому засіданні встановлено, що
позивачі на підставі посвідчень виданих відділом соціального захисту населення
Коропської районної державної адміністрації, Чернігівської області являються
пенсіонерами, їм призначена пенсія за віком, вони відносяться до категорії -
"діти війни", про що в посвідченнях є відповідна відмітка. В зв'язку
з цим, на позивачів поширюється дія ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" і вони мають право на підвищення пенсії на 30%
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до пункту 12 ст. 71 Закону України "Про державний бюджет
України на 2007 рік" зупинено на 2007 рік дію ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 111 цього ж
Закону за якою підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії,
відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей
війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки,
встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп-2007 від 09.07.2007 року у
справі № 1-29/2007р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є
неконституційними), окремі положення Закону України "Про державний бюджет
України на 2007 рік", в тому числі і п. 12 ст. 71, яким зупинено на 2007
рік дію ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", з урахуванням ст. 111 цього ж Закону.
Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення
для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку з
правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів,
що визнані неконституційними. Відповідне рішення Конституційного Суду України є
обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не може бути
оскаржене.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України: „Закони, інші правові акти
або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність”.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України: органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно
до ст. 7 Закону України "Про соціальний захист
дітей війни": фінансове
забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом,
здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно
до положень ст.ст. 75, 85 Конституції України єдиним органом законодавчої влади
в Україні є парламент - Верховна Рада України, до повноважень якої належить
затвердження Державного бюджету України та внесення змін до нього. Отже, згідно
з Конституцією України, Кабінет Міністрів України не має повноважень на
затвердження та зміну Державного бюджету України.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідачем - Управлінням Пенсійного фонду України в Коропському районі,
Чернігівської області в судовому засіданні не надано
суду доказів та не доведено правомірності свого рішення щодо не нарахування та
невиплати позивачам підвищення до пенсії відповідно до Закону України "
Про соціальний захист дітей війни" та рішення Конституційного Суду України
№ 6-рп-2007 від 09.07.2007 року.

Також, судом не може бути прийнято до уваги та враховано як підставу не
нарахування та невиплати позивачам підвищення до пенсії посилання відповідача
на той факт, що питання визначення величини мінімальної пенсії за віком, що
застосовується для обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус
"дитина війни", має бути вирішено
у законодавчому порядку шляхом внесення змін до Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Статтею 8 КАС України визначено, що забороняється відмова в розгляді та
вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини. Факт
відсутності визначення та врегулювання на законодавчому рівні питання
визначення величини мінімальної пенсії за віком, що застосовується для
обчислення підвищення пенсії особам, яким встановлено статус "дитина
війни" не може бути підставою для позбавлення позивачів визначених
державою соціальних гарантій та підтримки як діти війни.

Стаття 9 КАС України визначає, що у разі відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини суд застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить
із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги
позивачів не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими,
законними та підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 55, 124, 152 Конституції України, ст.ст. 3, 6, 7
Закону України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195-І від
18.11.2004 року, рішенням Конституційного Суду України № 6-рп-2007 від
09.07.2007 року, ст.ст. 6, 8-11, 70, 71, 86, 87, 98, 158-163 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32,
ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39,
ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43,
ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47,
ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54,
ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62,
ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70,
ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78,
ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82,
ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90,
ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98,
ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105,
ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112,
ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119,
ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122, ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126,
ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130 до Управління пенсійного фонду
України в Коропському районі, Кабінету Міністрів України про бездіяльність
органів виконавчої влади, які грубо порушують соціальні права громадян - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління пенсійного фонду України
в Коропському районі, Чернігівської області щодо
відмови в перерахуванні позивачам підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії
за віком відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей
війни".

Зобов'язати Управління
пенсійного фонду України в Коропському районі Чернігівської області здійснити перерахування пенсії за період з 09
липня 2007 року по 31 грудня 2007 рік та забезпечити її виплату ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24,
ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32,
ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39,
ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43,
ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47,
ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54,
ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62,
ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70,
ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78,
ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82,
ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90,
ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98,
ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106,
ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112, ОСОБА_113,
ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119, ОСОБА_120,
ОСОБА_121, ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126, ОСОБА_127, ОСОБА_128,
ОСОБА_129, ОСОБА_130, ОСОБА_131 згідно з вимогами
Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного
адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення постанови заяви про оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.

Судді: