Справа № 22-а-1796/2007
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2007-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа:
№ 22-а-1796 / 07 Головуючий у 1-й
інстанції: Нєсвєтова Н.М.
Суддя -доповідач: Межевич
У Х В А Л А

Іменем України

11 грудня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого - судді Межевича М.В.,
суддів Бараненка І.І. та Маслія В.І., при
секретарі Ковальчук А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 квітня 2007
року у справі за позовом ОСОБА_1 до голови Печерського районного суду м. Києва
Колесниченка Володимира Миколайовича про захист честі, гідності та стягнення
моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И Л А:

В квітня 2006 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась в суд в порядку КАС України з
позовом до голови Печерського районного суду м. Києва Колесниченка В.М. (далі -
відповідач) про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди. Позовні
вимоги мотивувала тим, що в провадженні колегії суддів Печерського районного
суду м. Києва (головуюча Бернацька Ж.А., судді Іваненко Ю.Г. та Колесниченко
В.М.) знаходилася цивільна справа за її позовом до Генеральної прокуратури та
Генерального прокурора України про визнання дій неправомірними і що суддя
Колесниченко В.М., перебуваючи в складі колегії суддів при здійсненні
правосуддя, образив її словесно, чим
принизив її честь та гідність і внаслідок чого вона зазнала моральних
страждань.

20.11.2006 року ухвалою судді
Голосіївського районного суду м. Києва було відкрито провадження у даній
справі.

Ухвалою Голосіївського районного
суду від 17.04.2007 року провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.
157 КАС України, тобто у з в»язку з тим, що справу не належить розглядати в
порядку адміністративного судочинства, з роз»ясненням її права на звернення до
суду в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
апелянт подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду, як
незаконну, необґрунтовану та постановлену з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з»явилися, про час та місце розгляду апеляційної скарги
повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної
скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 КАС
України до адміністративних судів можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового провадження.

Аналогічна норма міститься у ч. 2 ст.
4 КАС України, згідно якої юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі
публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок
судового вирішення.

У роз'ясненнях Пленуму Верховного Суду України, які
наведені у п. 4 Постанови № 13 від 03.12.1997р. «Про практику розгляду судами
справ за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, юридичних, посадових і службових осіб у сфері
управлінської діяльності, які порушують права та свободи громадян» зазначено,
що згідно зі ст. 55 Конституції України до суду можуть бути оскаржені лише ті
рішення, дії чи бездіяльності посадових і службових осіб органів судової влади,
які належать до сфери управлінської діяльності.

А виходячи із змісту
положення ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про захист
честі, гідності та стягнення моральної шкоди могли б розглядатися
адміністративним судом, якщо вони були б заявлені в одному провадженні з
вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Як вбачається з тексту позовної заяви
та долучених до неї матеріалів, ОСОБА_1 фактично оскаржує дії судді Колісниченка В.М., які не
належали до сфери управлінської діяльності його як голови Печерського районного
суду м. Києва і її вимоги не заявлені в одному провадженні з
вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Отже, закриваючи провадження
в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1, суд першої інстанції вірно
з»ясував предмет позовних вимог, обґрунтовано
застосував до спірних правовідносин п.1 ч.1 ст.157 КАС України та підставно
роз»яснив, що правовідносини, які виникли між сторонами підлягають розгляду
судом в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на те, що Голосіївський районний суд м. Києва вірно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, то
відповідно до ст. 200 КАС України апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без
задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої
інстанції, викладених в його рішенні, не спростовують.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 199, 200,
205, 206 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 квітня 2007 року - без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: