Справа № 2а-1041/2007
Суддя: Романенко В.В.
Дата ухвалення: 2007-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-1041/2007 року
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2007 року
Ялтинський міський суд Автономної
Республіки Крим у складі: судді - Романенко В.В., при секретарі - Кириловій
К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ялта адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1до Ялтинської міської Ради про визнання бездіяльності
неправомірною та покладення зобов'язання вчинити певні дії,
Позивач просить суд визнати дії
Ялтинської міської Ради по тривалому не розгляду його заяви про передачу
земельної ділянки у власність неправомірною
та зобов'язати Ялтинську міську Раду на найближчій сесії розглянути його
заяву про надання земельної ділянки у власність. Позовні вимоги мотивовані тим,
що він 16 червня 2007 року звернувся до Ялтинської міської ради з заявою про
надання земельної ділянки у власність, однак Ялтинська міська Рада до
теперішнього часу не розглянула заяву та
не прийняла рішення по суті.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наголошував, що
Ялтинська міська Рада порушила строки розгляду його заяви.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився про день та час розгляду сповіщений належним чином, надав
суду заяву, в які зазначив, що позов Ялтинська міська рада не визнає.
Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
У відповідності зі ст.6 Конвенції про захист прав людини й основних свобод
від 04 листопада 1950 року ратифікованою Верховною Радою України 17 липня 1997
року кожний при рішенні питання про його цивільні права й обов'язки має право
на відкритий і справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом,
установленим законом.
Складовою частиною справедливого судочинства, зокрема, є доступ до
процедури з усіма атрибутами контролю, тобто право на судовий контроль органів
Частини друга й третя ст.55 Конституції України визначають, що права та свободи громадянина захищаються
судом, кожному гарантується право на оскарження в суд рішень, дій або
бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної
влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.
Це означає, що суд не може відмовити
у правосудді, якщо
громадянин України,
іноземець, особа без
громадянства вважають, що їхні права
і свободи порушені або
порушуються, створено або
створюються перешкоди для
їх реалізації, або мають
місце інші ущемлення
Положення Конвенції та
Конституції України з
цього питання відтворені в статті
2-й Кодексу адміністративного судочинства
України про завдання адміністративного судочинства.
Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) ці рішення
на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема, дотримання необхідного
балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів
особи і цілями, на досягнення яких
спрямоване це рішення.
до ст. 14 Конституції України кожному громадянину України,
Згідно ст. 12 ЗК України, розпорядження землями територіальних громад,
передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян і
юридичних осіб, відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.
У відповідності зі ст. 116 ЗК України громадяни і юридичні особи здобувають
право власності й права користування земельними ділянками із земель державної
або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень.
ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безкоштовно у власність земельну ділянку із земель
державної або комунальної власності для будівництва й обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруджень (присадибна
ділянка), у межах норм безкоштовної приватизації, подають заява у відповідну сільську, селищну або міську раду по
місцезнаходженню земельної ділянки. Відповідна місцева сільська, селищна або міська рада розглядає заяву, і у випадку
згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку
У відповідності до ст. 20 Закону
України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у
термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті які не потребують
додаткового вирішення - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх
Судом встановлено, що відповідно до
ст.118 ЗК України позивач 16 червня 2007 року звернувся до відповідача з заявою
про надання земельної ділянки, площею 0,06 га, у власність за адресою:АДРЕСА_1
03 липня 2007 року начальник відділу з питань регулювання земельних
відносин Ялтинської міської Ради Кіріцева Т.В.
надала ОСОБА_1. на вищезазначену
заяву відповідь, в якій зазначено, що для направлення заяви про надання
земельної ділянки у власність, для розгляду депутатської комісії необхідно
надати довідку про відсутність земельної ділянки.
ОСОБА_1. надані всі необхідні
документи для розгляду заяви про надання земельної ділянки.
Одним із принципів місцевого самоврядування
є законність, про що вказано
у ст. 4 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».
У даному випадку Ялтинською міською Радою було порушено зазначені Закони
України щодо своєчасного розгляду заяви,
а тому суд в даному випадку визнає
бездіяльність Ради неправомірною та покладає зобов'язання вчинити певні
дії стосовно розгляду заяви.
Суд дослідивши всебічно, повно,
безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність,
допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності,
приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.
підставі викладеного, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини й
основних свобод від 04 листопада 1950 року ратифікованою Верховною Радою
України 17 липня 1997 року, ст.55 Конституції України, ст.ст. 4, 20 Закону „Про
місцеве самоврядування в Україні”, ст.ст. 6, 8, 9,
21, 87, 90, 91, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України,
Позов ОСОБА_1задовольнити.
Визнати неправомірною бездіяльність Ялтинської міської Ради
по не своєчасному розгляду заяви ОСОБА_1
від 16 липня 2007 року про надання
земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового
будинку і господарських споруд, орієнтованою площею 0,06 га, за адресою: АДРЕСА_1в районі тролейбусного
Ялтинську міську Раду розглянути на найближчі сесії заяву ОСОБА_1від 16 липня
2007 року про надання земельної ділянки у власність
для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, орієнтованою
площею 0,06 га, за адресою: АДРЕСА_1в
районі тролейбусного парку.
Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції через Ялтинський міський суд у порядку та строки передбачені
ст. 186 КАС України.

Суддя

Ялтинського міського суду
В.В. Романенко