Справа № 22-а-3608/2007
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2007-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
в першій інстанції Тенета Р.В. Справа №
Личаківський районний суд
м. Львова Рядок статзвіту 37
Справа
№ 2-1574/07
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2007 року колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді Носа С.П.

суддів
Любашевського
В.П.

Яворського
І.О.

при
секретарі Поворознику
Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові
адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2на постанову Личаківського
районного суду м. Львова від 03.07.2007 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1до виконавчого комітету Виниківської міської ради, третіх осіб -
ОСОБА_1, ОСОБА_2, Львівського головного обласного управління земельних
ресурсів, Відділу приміських земель Львівського міського управління земельних
ресурсів, Управління контролю за використанням і охороною земель Львівської
області, про визнання рішення органу місцевого самоврядування та державних
актів на право приватної власності на землю недійсними, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Личаківського районного суду м.
Львова від 03.07.2007 року адміністративний позов задоволено частково, визнано
недійсним та скасовано рішення виконавчого комітету Виниківської міської ради №
18 від 20.01.1999 року «Про передачу у приватну власність громадянину
ОСОБА_3земельної ділянки по вул. Соборності, 3 у м. Винники, в задоволенні
інших позовних вимог відмовлено.

Постанову оскаржила третя особа -
ОСОБА_2., вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та
необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального
права, просить постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні
адміністративного позову відмовити повністю, покликаючись на обставини,
викладені в апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено,
що відповідно до частин 5-7 ст. 17 Земельного кодексу України від 18.12.1990
року, який був чинним на момент прийняття відповідачем оспорюваного рішення,
передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину,
проводиться сільськими, селищними, міськими радами народних депутатів за місцем
розташування цієї ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку і
господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного
будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Зазначені
земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і
матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані
бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). Ради
народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та
приймають відповідні рішення.

Згідно з
ст. 22 Земельного кодексу України (в
редакції 1990 року) право власності на землю або право користування наданою
земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує
це право. Приступати до використання
земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї
ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право
власності або право користування, забороняється.

Стаття 40
Земельного кодексу (в редакції 1990 року) передбачає, що власники земельних
ділянок і землекористувачі зобов'язані не порушувати права власників інших
земельних ділянок і землекористувачів, у тому числі орендарів.

Відповідно
до ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не
доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не
виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Позивач в
суді першої інстанції вказала на ту обставину, що в акті встановлення і
узгодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами від 16.07.1998
року (а.с. 6) не її підпис. Проти цієї
обставини відповідач не заперечив, так як, відповідно до поданої заяви,
повністю визнав адміністративний позов (а.с. 93, 94).

Враховуючи
наведене вище, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що
відповідачем, при прийнятті рішення № 18 від 20.01.1999 року, згідно якого
третій особі ОСОБА_3передано у власність суміжну земельну ділянку по вул.
Соборності, 3 у м. Винники, порушено права позивача як законного
землекористувача земельної ділянки по вул. Соборності, 1 у м. Винники, оскільки
дане рішення прийняте всупереч вимогам ч. 7 ст. 17 Земельного кодексу України.

Відповідно
до ст. 44 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) порушені права
власників земельних ділянок і землекористувачів підлягають поновленню.

За таких
обставин колегія суддів приходить до висновку, що постанову суду першої
інстанції в частині визнання недійсним та скасування рішення виконавчого
комітету Виниківської міської ради № 18 від 20.01.1999 року «Про передачу у
приватну власність громадянину ОСОБА_3земельної ділянки по вул. Соборності, 3 у
м. Винники» слід залишити без змін.

Відповідно
до п. 2 ч. 1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду
першої інстанції є вирішення не всіх позовних вимог або питань.

Як вбачається
з матеріалів справи, позивач ставила позовні вимоги про визнання недійсним державного акту на право приватної власності
на земельну ділянку серії ЛВ № 60042012, виданого на ім'я ОСОБА_3. на підставі
рішення виконавчого комітету Винниківської міської ради народних депутатів № 18
від 20.01.1999 року

Враховуючи
викладене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, постанову суду першої інстанції слід змінити.

Суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку про те, що позовні вимоги про визнання
незаконним державного акту на право власності на землю від 26.11.2004
року, виданого третій особі ОСОБА_2.
необхідно розглядати в самостійному провадженні в порядку цивільного судовчинства,
оскільки підставою для видачі цього державного акту був договір купівлі-продажу
земельної ділянки від 23.07.2004 року, а не оскаржуване рішення суб'єкта
владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного
судочинства.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 157, 195, 196, 198, ст. 201, 203, 205, 206 КАС України, колегія суддів,
-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Постанову
Личаківського районного суду м. Львова від 03.07.2007 року змінити, виклавши
резолютивну частину в наступній редакції.

Адміністративний позов ОСОБА_1до виконавчого комітету Винниківської
міської ради, третіх осіб - ОСОБА_1, ОСОБА_2, Львівського головного обласного
управління земельних ресурсів, Відділу приміських земель Львівського міського
управління земельних ресурсів, Управління з контролю за використанням і
охороною земель Львівської області, про скасування та визнання рішень органу
місцевого самоврядування, державних актів на право приватної власності на землю
недійсними задовольнити частково.

Провадження в справі в частині визнання незаконним та скасування
державного акту на право приватної власності на землю від 26.11.2004 року,
виданого на ім'я ОСОБА_2на підставі договору купівлі-продажу від 23.07.2004
року серії ВВК № 233661 - закрити.

Визнати
недійсним та скасувати рішення виконавчого комітету Виниківської міської
ради № 18 від 20.01.1999 року «Про
передачу у приватну власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки по вул.
Соборності,3 у м. Винники».

Визнати
недійсним та скасувати державний акт на право приватної власності на землю,
виданого на підставі рішення виконавчого комітету Виниківської міської ради №18
від 20.01.1999 року на ім'я ОСОБА_1серії ЛВ № 60042012.

Постанова
суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції
протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий С.П.
Нос

Судді В.П.
Любашевський

І.О.
Яворський