Справа № 2-а-4789/2007
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2007-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а - 4789 / 07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2007 року
м. Житомир

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Капустинського М.М.

при секретарі судового засідання Метельській С.В.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1(АДРЕСА_1) до управління праці
і соціального захисту населення Овруцької РДА (м. Овруч, Житомирська область)
про зобов»язання постановки на чергу для отримання компенсації за будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду і просить зобов'язати
відповідача поставити її на чергу, встановлену місцевими органами виконавчої
влади, для отримання компенсації за втрачене АДРЕСА_1, в сумі 26333, 00 грн.,
мотивуючи тим, що має право на вказану компенсацію, але відповідач відмовив у
постановці на чергу, оскільки спадкодавець не мав статусу переселенця.

Сторони у судове засідання не з»явились, хоча про час і місце розгляду
справи повідомлені вчасно і у передбаченому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Позивач отримала у спадщину АДРЕСА_1, яке відповідно до Переліку населених
пунктів Житомирської і Київської областей, віднесених до зони радіоактивного
забруднення внаслідок катастрофи, затвердженого постановою КМ України № 106 від
23.07.91 та розпорядженням КМ України №17 від 12.01.93 відноситься до зони
гарантованого добровільного відселення.

Відповідно до ст. 4 Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” кожен
громадянин, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення, має
право на підставі наданої йому об'єктивної інформації про радіаційну
обстановку, дози опромінення і можливі їх наслідки для здоров'я самостійно
приймати рішення про подальше проживання на цій території чи відселення.

Відповідно до ч. 6 ст. 35 вказаного вище Закону компенсацію, передбачену
ст. 4 Закону, у повному розмірі за
цінами, встановленими на момент звернення щодо неї, мають право отримати
громадяни, які не проживали на територіях радіоактивного забруднення, але
одержали у спадщину майно (жилі, дачні, садові будинки, гаражі, господарські
будівлі та споруди), яке не може бути перевезено із зазначених територій.

Вказане домоволодіння позивач здала на баланс Великочернігівської сільської
ради, що підтверджується актом прийняття
житлового будинку від 25.10.2007 року.

Позивач отримала у спадщину АДРЕСА_1 що підтверджується копією свідоцтва
про право на спадщину за законом, а сама проживає в с. Городище Чуднівського
району Житомирської області, що підтверджується копією паспорту громадянина
України серії ВМ № НОМЕР_1, виданого Овруцьким РВ УМВС України в Житомирській
області.

Підставою відмови відповідача в постановці на чергу є лист Міністерства
праці та соціальної політики України від 27.06.2006 року № 363/0/15-06/20,
відповідно до якого тільки ті спадкоємці мають право на отримання компенсації
за втрачене майно, спадкодавці яких за життя набули статусу переселенців
(отримали направлення на переселення).

Крім того, ст. 35 Закону не містить будь-яких обмежень або посилань на
наявність у спадкодавця направлення на переселення або отримання у спадщину
майна лише переселенця, як підставу для виплати компенсації спадкоємцю.
Відсутні зазначені посилання і в Положенні про порядок виплати компенсації
громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного
переселення з радіоактивно забруднених територій, затвердженого постановою КМ
України № 755 від 15.07.97. Пунктом 5 вказаного Положення єдиною підставою для
отримання спадкоємцем компенсації визначено знаходження нерухомого майна на
території зони радіоактивного забруднення. В переліку документів, які подаються
спадкоємцем органу виконавчої влади, відсутнє направлення на переселення на
ім'я спадкодавця (п.6 Положення).

Статтею 62 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи“ надано право визначати порядок
застосування Закону лише Кабінету Міністрів України, а Міністерству праці та
соціальної політики України таке право не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає, що лист Міністерства праці та соціальної
політики України від 27.06.06 № 363/0/15-06/20, порушує вимоги ст.50
Конституції України і не відповідає вимогам Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи“ та Положення про порядок виплати компенсації громадянам за втрачене
нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивно
забруднених територій, затвердженого постановою КМ України № 755 від
15.07.1997, й не може бути застосований судом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відмова Управління праці і
соціального захисту населення Овруцької РДА у постановці на чергу є
безпідставною і вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 35 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, ст. ст. 94, 158 - 163, 167, 254 КАС України, Житомирський окружний
адміністративний суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов
задовольнити.

2. Зобов'язати Управління праці і соціального
захисту населення Овруцької РДА поставити ОСОБА_1на чергу для виплати грошової
компенсації за втрачене АДРЕСА_1 в сумі 26333, 00 грн.

Постанова Житомирського окружного адміністративного суду набирає законної сили після закінчення
строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги. Заява
про апеляційне оскарження подається через Житомирський окружний
адміністративний суд до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення
постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
М.М. Капустинський