Справа № 2а-2/2008
Суддя: Славінська Н.Л.
Дата ухвалення: 2008-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2/2008 року
П О С Т А Н О В А

іменем України

6
лютого 2008 року
Шаргородський районний суд Вінницької
області

в
складі: головуючого
судді Славінської Н.Л.

при секретарі Петрук Н.М.

з
участю представника позивача
ОСОБА_1

та представників відповідачів:

Шаргородської
міської ради та

виконавчого комітету

Шаргородської міської ради ОСОБА_9

міського голови м. Шаргорода ОСОБА_8

спеціаліста
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Шаргороді в залі суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Шаргородської міської ради, виконавчого комітету Шаргородської міської ради,
міського голови м. Шаргород ОСОБА_4 про визнання незаконними рішення від 19
жовтня 2006 року, рішення від 17.01.2007 року за №12, розпорядження №34 від
12.06.2007 року та дій, визнання недійсним свідоцтва про право власності на
об'єкт нерухомого майна і стягнення моральної шкоди та витрат,

в с т а н о в и в:

26.10.2007 року ОСОБА_3 звернувся з
вказаним адміністративним позовом до виконавчого комітету Шаргородської міської
ради, міського голови м. Шаргород про визнання незаконними рішення №12 від
17.01.2007 року, розпорядження №34 від 12.06.2007 року та дій, визнання
недійсним свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомого майна і стягнення
моральної шкоди та витрат, а 4.12.2007 року з позовом до Шаргородської міської ради про визнання
незаконним рішення від 19 жовтня 2006 року і стягнення моральної шкоди та
витрат, які, згідно ухвали Шаргородського районного суду від 10.12.2007
року об'єднані для спільного розгляду і
вирішення.

В
обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що рішенням 15 сесії 4 скликання
Шаргородської міської ради за №495 від 23.12.2004 року йому, як приватному
підприємцю, було надано в оренду до 1.11.2007 року земельну ділянку площею 44
кв.м. в м. Шаргороді на території автовокзалу для розміщення пункту по
прийманню вторинної сировини зі сплатою орендної плати в розмірі, встановленому
рішенням міської ради за №252 від 23.12.2003 року. На виконання рішення міської
ради було укладено договір оренди землі від 24.12.2004 року між Шаргородською
міською радою і ним, зареєстрований 10.01.2005 року за №83 в книзі реєстрації
договорів оренди земельних ділянок Шаргородської міської ради. Відповідно до
п.п.1 - 3 вказаного договору він є орендарем земельної ділянки (для
комерційного використання) загальною площею 0,0044 га, у тому числі під
будівлями, спорудами, проїздами, проходами та площадками - 0,0044 га (на
земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна, а саме - будівлі та
споруди в задовільному стані), яка знаходиться у м. Шаргород за територією
автовокзалу. Вказаний договір оренди земельної ділянки з відповідними додатками
у 2004 році складався на три роки і реєструвався за участю начальника міського
відділу земельних ресурсів ОСОБА_4 (нині відповідача - міського голови), що стверджується
його підписом та печаткою очолюваного ним відділу, а тому договір відповідає
вимогам. В іншому випадку, посадовою особою ОСОБА_4 тоді була допущена
недбалість чи протиправні дії державного службовця. Відповідно до умов договору
земельна ділянка використовується ним за призначенням і підстав для розірвання
договору оренди та звільнення земельної ділянки до 10.01.2008 року немає.
Відповідно до умов договору на орендованій ним земельній ділянці знаходиться
нежиле приміщення, яке не має власника. Саме через дане приміщення він і брав в
оренду земельну ділянку під ним з метою використання даного приміщення для
розміщення пункту по прийманню вторинної сировини (склотари). Вказані його дії
були погоджені з органами місцевого самоврядування, в тому числі з
відповідачами.

Рішенням
виконавчого комітету Шаргородської міської ради від 17.01.2007 року за №12, в
порушення ст.335 ЦК України, узаконено за територіальною громадою міста
Шаргород на праві комунальної власності нежитлову будівлю магазину склотари, яка
до того не мала власника (безхазяйну нерухому річ), що розташована в м.
Шаргород по вул. Леніна б/н (номера будівлі не визначено) і якою він , з
відома, дозволу і домовленості з відповідачами, фактично користується на
орендованій земельній ділянці відповідно до умов договору. На підставі даного
рішення виконкому 31 січня 2007 року той же виконавчий комітет Шаргородської
міської ради видає свідоцтво серії САА №669930 про право власності на вказаний
об'єкт нерухомого майна - магазин, яке зареєстровано КП «Могилів-Подільське
МБТІ» 2.02.2007 року за №247 в книзі №2.

14.05.2007
року в листі за №370 до нього, як фізичної особи, Шаргородський міськвиконком зобов'язав його
до 21.05.2007 року звільнити дане приміщення, що рівноцінно - звільнити дану
орендовану земельну ділянку, та розірвати договір оренди землі під вище
вказаним приміщенням. У разі не виконання ним даного розпорядження вказано, що
приміщення буде звільнено в примусовому порядку і передано власнику даного
приміщення. На вказаний лист 17.05.2007 року ним була надана відповідачам
відповідь та заперечення.

30.05.2007 року в листі за №417 до
нього і в копії прокурору, відповідачі пояснюють свої незаконні дії щодо
безхазяйного нерухомого майна, посилаючись на не виготовлені ним
правовстановлюючі документи і знову вимагають від нього терміново до 5.06.2007
року звільнити приміщення магазину склотари, вказуючи на те, що магазин є
законною власністю громади і проданий на аукціонних торгах. У разі не виконання
ним вимоги, відповідачі обіцяли звільнити його з частини орендованої землі і з
приміщення на ній фіскальним шляхом.

8.06.2007 року відповідачі в листі за
№432 до начальника Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області просять
сприяння фіскальним шляхом забезпечити звільнення приміщення магазину склотари
для передачі його законному власнику.

Розпорядженням
відповідача - міського голови м. Шаргорода - за №34 від 12.06.2007 року
створено комісію для фіскального звільнення магазину склотари, як об'єкта
комунальної власності, також вказано, що наявне у магазині майно вилучити і
передати на склад КП «Комунсервіс» з послідуючою передачею йому, а магазин -
його законному власнику. Того ж дня, між 9 і 10 годинами на орендовану ним земельну ділянку прибули
державні службовці міської ради - ОСОБА_5, ОСОБА_6 в супроводі директора СП
«Благоустрій» ОСОБА_7і працівників даного підприємства. Вказані особи проти
його волі, в присутності двох працівників міліції, відкрили двері приміщення на
орендованій ним земельній ділянці і почали завантажувати на транспорт належне
йому майно, яке знаходилося в приміщенні. Свої незаконні дії вони припинили
тільки при зверненні його до прокуратури, міліції та преси.

Рішення та дії відповідачів вважає
протиправними, оскільки договір оренди земельної ділянки зареєстрований та до
нього виготовлено викопіровку із технічної документації, вся документація
погоджена належним чином, а земельна ділянка використовується ним за
призначенням. Крім того відповідачами порушено процедуру взяття на облік
безхазяйної речі, передбачену ст.335 ЦК України, видано свідоцтво на про право
власності на об'єкт нерухомого майна - магазин, без зазначення номера будівлі.

Вказаними
незаконними рішеннями та протиправними діями щодо нього та орендованого ним
об'єкта йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 6000 грн.

Крім того, 19.10.2006 року
Шаргородською міською радою прийнято рішення за №59 про визнання безгосподарною
та прийняття у комунальну власність територіальної громади міста нежитлової
будівлі магазину по прийому склотари, яка знаходиться в м. Шаргород по вул..
Леніна (без номера). Вказане рішення також є незаконним, оскільки на земельній ділянці, яка передавалася йому в
оренду, знаходилося вказане приміщення, яке, як слідує з договору оренди
земельної ділянки, також передане йому в оренду. Вказане рішення Шаргородської
міської ради прийнято з порушенням вимог ст. 335 ЦК України.

Просив
визнати незаконними рішення Шаргородської міської ради від 29.10.2006 року,
рішення виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницької області від
17.01.2007 року за №12 та розпорядження Шаргородського міського голови за №34
від 12.06.2007 року «Про фіскальне звільнення приміщення магазину склотари, як
об'єкта комунальної власності територіальної громади»; визнати недійсним
свідоцтво від 31.01.2007 року на бланку серії САА №669930 про право власності
на об'єкт нерухомого майна магазин в м. Шаргороді по вул. Леніна, б/н; визнати
неправомірними дії виконавчого комітету Шаргородської міської ради та дії
Шаргородського міського голови ОСОБА_4 по втручанню в його діяльність,
пов'язану з орендою земельної ділянки в районі автовокзалу в м. Шаргороді;
стягнути з виконавчого комітету Шаргородської міської ради Вінницької області
на його користь моральну шкоду в сумі 6000 грн. та витрати на сплату державного
мита та на надання правової допомоги,
відповідно до документів, що подані до позовної заяви та будуть подані в судове
засідання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1 уточнили
позовні вимоги і просили визнати незаконними рішення Шаргородської міської ради
від 29.10.2006 року, рішення виконавчого комітету Шаргородської міської ради
Вінницької області від 17.01.2007 року за №12 та розпорядження Шаргородського
міського голови за №34 від 12.06.2007 року «Про фіскальне звільнення приміщення
магазину склотари, як об'єкта комунальної власності територіальної громади»;
визнати недійсним свідоцтво від 31.01.2007 року на бланку серії САА №669930 про
право власності на об'єкт нерухомого майна магазин в м. Шаргороді по вул.
Леніна, б/н; визнати неправомірними дії виконавчого комітету Шаргородської
міської ради та дії Шаргородського міського голови ОСОБА_4по втручанню в його
діяльність, пов'язані з орендою земельної ділянки в районі автовокзалу в м.
Шаргороді та перебуванням ОСОБА_3 і його майна в приміщенні магазину склотари в
районі автовокзалу м. Шаргорода; стягнути з
Шаргородської міської ради Вінницької області на його користь моральну
шкоду в сумі 7000 грн. та витрати на сплату державного мита та на надання правової допомоги, відповідно
до документів, що подані до позовної заяви. Суду пояснили, що рішенням 15 сесії
4 скликання Шаргородської міської ради за №495 від 23.12.2004 року ОСОБА_3, як
приватному підприємцю, було надано в оренду до 1.11.2007 року земельну ділянку
площею 44 кв.м. в м. Шаргороді на території автовокзалу для розміщення пункту
по прийманню вторинної сировини зі сплатою орендної плати в розмірі,
встановленому рішенням міської ради за №252 від 23.12.2003 року. На виконання
вказаного рішення було укладено договір оренди землі від 24.12.2004 року,
зареєстрований 10.01.2005 року за №83 в книзі реєстрації договорів оренди
земельних ділянок Шаргородської міської ради. Відповідно до п.п.1 - 3 вказаного
договору ОСОБА_3 є орендарем земельної ділянки (для комерційного використання)
загальною площею 0,0044 га, у тому числі під будівлями, спорудами, проїздами,
проходами та площадками - 0,0044 га, на земельній ділянці знаходяться об'єкти
нерухомого майна, а саме - будівлі та споруди в задовільному стані. Вказаний
договір оренди земельної ділянки з відповідними додатками у 2004 році складався
на три роки і реєструвався за участю начальника міського відділу земельних
ресурсів ОСОБА_4, що стверджується його підписом та печаткою очолюваного ним
відділу, а тому договір відповідає вимогам.
Відповідно до умов договору земельна ділянка використовується позивачем
за призначенням і підстав для розірвання договору оренди та звільнення
земельної ділянки до 10.01.2008 року немає. Відповідно до умов договору на
орендованій ним земельній ділянці знаходиться нежиле приміщення, яке не має
власника, і яким позивач підставно і законно користувався згідно п.3 договору
оренди земельної ділянки.

Рішенням Шаргородської міської ради від 19.10.2006 року вказане приміщення,
з порушенням вимог ст.335 ЦК України, прийнято у комунальну власність. На
підставі вказаного рішення прийнято рішення виконавчим комітетом Шаргородської
міської ради від 17.01.2007 року за №12, яким, також в порушення ст.335 ЦК
України, узаконено за територіальною громадою міста Шаргород на праві
комунальної власності нежитлову будівлю магазину склотари, що розташована в м. Шаргород по вул. Леніна
б/н. На підставі вказаного незаконного рішення виконкому 31 січня 2007 року той
же виконавчий комітет Шаргородської міської ради видає свідоцтво серії САА
№669930 про право власності на вказаний об'єкт нерухомого майна - магазин, яке
зареєстровано КП «Могилів-Подільське МБТІ» 2.02.2007 року за №247 в книзі №2 і
зареєстровано також без номера.

В
листах до позивача Шаргородський міськвиконком зобов'язав його до 21.05.2007
року звільнити дане приміщення, що рівноцінно - звільнити дану орендовану
земельну ділянку, та розірвати договір оренди землі під вище вказаним
приміщенням. У разі не виконання ним даного розпорядження вказано, що приміщення
буде звільнено в примусовому порядку і передано власнику даного
приміщення.

Розпорядженням
відповідача - міського голови м. Шаргорода - за №34 від 12.06.2007 року
створено комісію для фіскального звільнення магазину склотари, як об'єкта комунальної
власності, також вказано, що наявне у магазині майно вилучити і передати на
склад КП «Комунсервіс» з послідуючою передачею позивачу, а магазин - його
законному власнику. Того ж дня, між 9 і 10 годинами на орендовану ОСОБА_3 земельну ділянку
прибули державні службовці міської ради - ОСОБА_5, ОСОБА_6 в супроводі
директора СП «Благоустрій» ОСОБА_7і працівників даного підприємства. Вказані
особи проти волі позивача, в
присутності двох працівників міліції, зірвали замок, відкрили двері приміщення
на орендованій ним земельній ділянці і почали завантажувати на транспорт
належне позивачу особисте майно, яке законно знаходилося в приміщенні. Свої
незаконні дії вони припинили тільки при зверненні ОСОБА_3 до прокуратури,
міліції та преси. Саме в цьому слід визнати неправомірними дії виконавчого
комітету Шаргородської міської ради та дії Шаргородського міського голови
ОСОБА_4 по втручанню в діяльність
ОСОБА_3, пов'язану з орендою земельної ділянки в районі автовокзалу в м.
Шаргороді та перебуванням ОСОБА_3 і його майна в приміщенні магазину склотари в
районі автовокзалу м. Шаргорода.

Рішення
та дії відповідачів вважає протиправними, оскільки договір оренди земельної
ділянки відповідає вимогам ст.ст.124-126 ЗК України, по ньому сплачувалася
орендна плата, яка приймалася міською радою. Крім того відповідачами порушено
процедуру взяття на облік безхазяйної речі, передбачену ст.335 ЦК України,
видано свідоцтво про право власності на
об'єкт нерухомого майна - магазин, без зазначення номера будівлі.

Вказаними
незаконними рішеннями та протиправними діями щодо позивача та орендованого ним
об'єкта йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в 7000 грн. і просить
стягнути її з Шаргородської міської ради, оскільки виконавчий комітет,
рішеннями якого порушено права позивача,
є органом Шаргородської міської ради, а міський голова ОСОБА_4, ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 є посадовими особами
Шаргородської міської ради, тому шкоду повинна відшкодовувати Шаргородська
міська рада.

В судовому засіданні відповідач міський голова ОСОБА_4, представник
відповідачів - Шаргородської міської ради і виконавчого комітету Шаргородської
міської ради ОСОБА_6 та представник відповідача - Шаргородського міського
голови ОСОБА_8 позов не визнали, вважають його безпідставним і просили в його задоволенні
відмовити.

Відповідач - Шаргородський міський голова ОСОБА_4 та його представник
ОСОБА_8 суду пояснили, що з боку міського голови відносно ОСОБА_3 ніяких
порушень законодавства допущено не було. Дійсно рішенням Шаргородської міської
ради в 2004 році надано приватному підприємцю ОСОБА_3 в оренду земельну ділянку
строком на три роки, але ОСОБА_3 не виконано вимогу рішення про державну
реєстрацію цього договору, тому, відповідно до ст.ст.125,126 ЗК України,
договір оренди даної земельної ділянки, укладений з приватним підприємцем
ОСОБА_3, юридичної сили не має, він -
недійсний. Те, що ОСОБА_3 сплачувалася орендна плата за користування
земельною ділянкою, відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки він
фактично користувався нею. Що стосується будівлі, то спірна будівля ніколи не
передавалася ОСОБА_3 в оренду, він не мав права нею користуватися. Так як він
її самовільно захопив, то тому і було прийнято розпорядження про фіскальне
звільнення даного приміщення. Можливо міською радою і порушена процедура
прийняття приміщення магазину склотари в комунальну власність територіальної
громади міста Шаргорода, але на сьогодні є свідоцтво про право власності на
вказану будівлю, яке ніким не скасоване і позивач не має права його
використовувати. В задоволенні позову просили відмовити.

Представник відповідачів - Шаргородської міської ради та
виконавчого комітету Шаргородської міської ради - ОСОБА_6 суду пояснив, що
права позивача ні міською радою, ні виконкомом міської ради не порушені. Рішення
Шаргородської міської ради від 19.10.2006 року, рішення виконкому від
17.01.2007 року відповідають нормам чинного законодавства. ОСОБА_3 ніякого
відношення до даного приміщення магазину склотари, що знаходиться в районі
автовокзалу в м. Шаргороді, не має, воно йому в оренду разом із земельною
ділянкою не передавалося, тому всі рішення відповідачів про прийняття даного
приміщення прийняті в межах їх компетенції, визначеної законодавством. Можливо
міською радою і виконавчим комітетом і порушена процедура прийняття приміщення
магазину склотари в комунальну власність територіальної громади міста
Шаргорода, але на сьогодні є свідоцтво про право власності на вказану будівлю,
яке ніким не скасоване і позивач не має права його використовувати. В
задоволенні позову просив відмовити, оскільки він є безпідставним.

Вирішуючи
спір, суд встановив, що рішенням Шаргородської міської ради за №495 від
23.12.2004 року надано в оренду приватному підприємцю ОСОБА_3, який проживає
АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 44 м.кв. в м. Шаргород на території
автовокзалу терміном до 1.11.2007 року для розміщення пункту по прийманню
вторинної сировини з встановленням орендної плати згідно з рішенням міської
ради №252 від 23.12.2003 року. П.2 вказаного рішення зобов'язано приватного підприємця
ОСОБА_3 в місячний термін оформити правовстановлюючі документи на землю та
здійснити їх державну реєстрацію. (а.с.13).

Також
судом встановлено, що договір оренди землі від 24.12.2004 року укладено між
орендодавцем - Шаргородською міською радою та орендарем - приватним підприємцем
ОСОБА_3

Таким чином судом встановлено, що
земельна ділянка виділялася Шаргородською міською радою не фізичній особі -
ОСОБА_3, який звернувся з позовом до суду, а приватному підприємцю ОСОБА_3

Також судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 дійсно є приватним
підприємцем і зареєстрований як приватний підприємець 14.09.2004 року, що
підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію (а.с.110) та показами самого
позивача ОСОБА_3, який пояснив, що на даний час він є приватним підприємцем.

Тобто обставини, викладені позивачем
в позовній заяві та його представником в судовому засіданні, про те, що
відповідачами порушено його права як фізичної особи і тим самим заподіяно йому
моральну шкоду, як фізичній особі - не обґрунтовані і не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.

Крім того, в судовому засіданні не встановлено, а позивачем ОСОБА_3 та його
представником ОСОБА_1 не представлено доказів того, що відповідачами порушено права
ОСОБА_3 як фізичної особи щодо користування ним приміщенням магазину склотари,
що знаходиться в м. Шаргороді по вул.
Леніна, б/н в районі автовокзалу,
зберігання в ньому особистого майна та заподіяння йому моральної шкоди
внаслідок прийняття Шаргородською міською радою рішення від 19.10.2006 року і
наступних рішень виконавчого комітету та розпорядження міського голови про
визнання безгосподарною та прийняття вказаного приміщення в комунальну
власність територіальної громади, про оформлення права власності на вказане
приміщення за Шаргородською міською радою і видачу свідоцтва про право
власності Шаргородській міській раді, про фіскальне звільнення приміщення
магазину склотари, як об'єкта комунальної власності територіальної громади,
оскільки позивачем не представлено доказів того, що він мав законні права та
підстави знаходитися в спірному приміщенні і зберігати в ньому особисте майно.

Так, 19 жовтня 2006 року Шаргородською міською радою прийнято рішення за
№59 про визнання безгосподарною та прийняття в комунальну власність
територіальної громади міста нежитлової будівлі магазину по прийому склотари,
яка знаходиться в м. Шаргород по вул. Леніна (без номера) між будівлями №260 та
№262 та інших будівель (а.с.55). На підставі вказаного рішення виконавчий
комітет Шаргородської міської ради 17 січня 2007 року прийняв рішення за №12
про оформлення за Шаргородською міською радою права власності на нежитлову
будівлю магазину склотари, що знаходиться в м. Шаргороді по вул. Леніна, б/н та
видачу свідоцтва про право власності і направлення даного рішення в
Могилів-Подільське міжрайонне бюро
технічної інвентаризації (а.с.39). Відповідно до даного рішення виконкому
31.01.2007 року виконавчий комітет Шаргородської міської ради видав свідоцтво
територіальній громаді міста Шаргорода на нежитлову будівлю магазину склотари
(літ.А, загальною площею 24,0 м.кв.) по вул. Леніна, б/н в м. Шаргороді, яке
2.02.2007 року зареєстроване в Могилів-Подільському МБТІ, де приміщення так
само визначене без номера (а.с.20-22). 12.06.2007 року Шаргородський міський
голова прийняв розпорядження про фіскальне звільнення приміщення склотари, як
об'єкта комунальної власності територіальної громади (а.с.28).

Хоча вказаними рішеннями та розпорядженнями не порушено права позивача,
проте, судом встановлено, що вказані рішення та розпорядження прийняті з
порушенням цивільного законодавства та
законодавства про місцеве самоврядування, зокрема, вони прийняті з порушенням
процедури набуття права власності на
безхазяйну річ, встановленої ст.335 ЦК України.

Так, судом достовірно встановлено, що, в порушення вимог ст.335 ЦК України,
нежитлову будівлю магазину склотари, що знаходиться в м. Шаргороді по вул.
Леніна, б/н, як безхазяйну нерухому річ, орган, що здійснює державну реєстрацію
прав на нерухоме майно, на облік за заявою органу місцевого самоврядування -
Шаргородської міської ради, на території якого знаходиться безхазяйна нерухома
річ, не брав; оголошення у друкованих засобах масової інформації про
взяття на облік безхазяйної нерухомої речі - не робилося; після спливу одного
року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі - нежитлової будівлі
магазину склотари, що знаходиться в м. Шаргороді по вул. Леніна, б/н до суду з
приводу передачі її у комунальну власність ніхто не звертався, а зазначене
безхазяйне майно прийнято у комунальну власність на підставі рішення
Шаргородської міської ради від 19.10.2006 року
з порушенням вимог ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якої
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України, та вимог ст.335 ЦК України,
відповідно до якої безхазяйна нерухома річ може бути передана в комунальну
власність тільки за рішенням суду.

Таким чином при прийнятті рішення від 19.10.2006 року про визнання
безгосподарною і прийняття в комунальну власність територіальної громади міста
магазину склотари Шаргородська міська рада вийшла за межі своїх повноважень.

Дані факти підтверджені в судовому засіданні показами представників
відповідачів ОСОБА_9, ОСОБА_8, представників Могилів-Подільського МБТІ ОСОБА_10
і ОСОБА_11, допитаних в судовому засіданні в якості свідків, та
оглянутою в судовому засіданні інвентарною справою на вказану будівлю.

Крім того, в судове засідання позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1
надали повідомлення голови правління Шаргородського ССТ Варави В.Ф. про те, що
приміщення (будівля), розташоване в районі автовокзалу в м. Шаргороді по вул.
Леніна між №№ 260-262 перебуває у власності та експлуатувалося Шаргородським
ССТ до 1985 року, тобто до прийняття в експлуатацію нового магазину прийому
посуду, а після того використовуватися перестало, але перебуває на балансі
Шаргородського ССТ відповідно до даних бухгалтерського обліку. На обґрунтування
даного повідомлення ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1 надали копію Книги
К-26: І група - основні засоби, яка розпочата в 2007 році, згідно якої вказане
приміщення під назвою «підсобне приміщення» рахується на балансі Шаргородського
ССТ в числі основних засобів.

Встановленому судом факту відповідають адміністративно-правові відносини,
що виникають з приводу захисту прав фізичної особи у сфері публічно-правових
відносин від порушень органу державної влади, органу місцевого самоврядування.
До даних правовідносин слід застосувати ст.ст.19,55,56 Конституції України,
відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується
право на оскарження в суді рішень, дій
чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за
рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної
шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при
здійсненні ними своїх повноважень.

Також, до даних правовідносин слід застосувати ст. ст.2,4,6,17,19,
70,71,86,159,162 КАС України, відповідно до яких завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, органів
місцевого самоврядування і до адміністративних судів можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень.
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори,
крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення і
ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному
суді, до підсудності якого вона віднесена КАС України. Компетенція
адміністративних судів поширюється на спори фізичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності. Докази в
адміністративному судочинстві мають бути належними та допустимими. Кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням. Що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному на
об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої
сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо,
а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд може визнати
дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень протиправними. При вирішенні
справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі
задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про: визнання
протиправними рішення суб'єкта владних повноважень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень; зобов'язання
відповідача вчинити певні дії; стягнення з відповідача коштів. Суд може
прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень
з боку суб'єкта владних повноважень.

Крім того, до даних правовідносин слід застосувати ст.ст.93,124,125,126 ЗК
України.

Відповідно до ст.93 ЗК України право
оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння
земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької
діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та
юридичним особам. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або
уповноважені ними особи.

На підставі ст.124 ЗК України
встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній
або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору
оренди земельної ділянки.

Згідно ст.ст.125,126 ЗК України право
на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його
державної реєстрації. Право оренди землі оформляється договором, який
реєструється відповідно до закону.

Також,
до даних правовідносин слід застосувати ст.ст. 22, 23, 202, 204, 335, 1167 ЦК України.

Ст.ст.22,23,1167 ЦК України визначено, що право на відшкодування
матеріальної та моральної шкоди має особа, якій завдано збитків в результаті
порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини.

Відповідно
до ст.ст.202,204 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття,
зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Ст.335 ЦК України встановлено, що безхазяйною
є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі
беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме
майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони
розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення в
друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на
облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого
управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за
рішенням суду у комунальну власність.

Відповідно до ст.60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» органи
місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад
відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та
розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі
майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування
юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати,
вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови
використання та фінансування об'єктів, що приватизуються, передаються у
користування та оренду.

Таким
чином, судом не встановлено будь-яких порушень прав позивача ОСОБА_3, як
фізичної особи, з боку Шаргородської міської ради, виконкому Шаргородської
міської ради, міського голови ОСОБА_4, тому позов ОСОБА_3 задоволенню не
підлягає.

Суд
залишає поза увагою твердження позивача і його представника ОСОБА_1 про те, що
відповідачами порушені права позивача ОСОБА_3 як фізичної особи внаслідок втручання в діяльність ОСОБА_3,
пов'язану з орендою земельної ділянки і перебування самого позивача та його
майна в приміщенні магазину склотари, що знаходиться по вул.. Леніна, б/н в м.
Шаргороді в районі автовокзалу, оскільки позивачем не надано доказів законності
перебування його та його майна в даному приміщенні, а саме документів,
підтверджуючих його право власності на дане приміщення, чи право користування,
чи право оренди даним приміщенням. Крім того, позивачем не наведено доказів
порушення його прав відповідачами як
фізичної особи щодо втручання в його діяльність, пов'язану з орендою земельної
ділянки, оскільки земельна ділянка в оренду Шаргородською міською радою
надавалася не позивачу ОСОБА_3, а приватному підприємцю ОСОБА_3, і договір
оренди земельної ділянки укладений між Шаргородською міською радою і приватним
підприємцем ОСОБА_3 У випадку, якщо приватний підприємець вважає, що порушені
його права, пов'язані з орендою земельної ділянки, то йому необхідно звернутися
за захистом своїх прав до суду, в компетенцію якого входить вирішення даного
спору.

Керуючись ст. ст. 19, 54, 55 Конституції України, ст. ст. 2, 70, 71, 86,
159, 160, 161, 162 КАС України, на підставі ст.ст. 22, 23, 202, 204, 335,1167
ЦК України, ст.ст. 93, 124, 125,
126 ЗК України, ст. 60 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні», суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до Шаргородської міської ради, виконавчого комітету
Шаргородської міської ради, міського голови м. Шаргород ОСОБА_4 про визнання
незаконними рішення від 19 жовтня 2006 року, рішення від 17.01.2007 року за
№12, розпорядження №34 від 12.06.2007 року та дій, визнання недійсним свідоцтва
про право власності на об'єкт нерухомого майна і стягнення моральної шкоди та
витрат.

На постанову може
бути подана заява про її апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до
ст.160 КАС України - з дня складення в повному обсязі та апеляційна скарга на постанову протягом двадцяти днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження до Київського апеляційного адміністративного суду через
Шаргородський районний суд.

Суддя :