Справа № К-23813/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака В.І.,

суддів Білуги С.В.,

Гаманка
О.І.,

Заїки
М.М.,

Загороднього А.Ф.,

при секретарі
Лелюку О.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Житомирської
області від 02.06.2006 р. у справі за її позовом до Житомирського обласного
центру з нарахування і виплати пенсій та допомоги Головного управління праці та
соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації,
управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області
про стягнення невиплачених коштів, передбачених Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», -

встановила:

У серпні 2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до Житомирського обласного центру з нарахування і виплати пенсій та допомоги
Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської
обласної державної адміністрації, управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської області про стягнення невиплачених коштів,
передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 р. №796-ХІІ
(далі - Закон №796-ХІІ).

Рішенням
Овруцького районного суду Житомирської області від 06.12.2005 р. позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто на користь позивача за період з 01.08.2002 р. по
31.07.2005 р. з управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі
Житомирської області додаткову пенсію в сумі 530,13 грн. та заборгованість по
компенсації громадянам, які отримують пенсію на територіях радіоактивного
забруднення в сумі 7411,80 грн. Також з Житомирського обласного центру з
нарахування і виплати пенсій та допомоги Головного управління праці та
соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації
стягнуто заборгованість по компенсації громадянам, які проживають на територіях
радіоактивного забруднення, у зв'язку з обмеженням споживання продуктів
харчування за період з 01.08.2002 р. по 31.07.2005 р. в сумі 2220,30 грн.

Постановою апеляційного суду Житомирської області від
02.06.2006 р. скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нову
постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

У
касаційній скарзі позивач просить постанову апеляційного суду Житомирської
області від 02.06.2006 р. скасувати, а рішення Овруцького районного суду
Житомирської області від 06.12.2005 р. залишити в силі, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши наведені доводи в касаційній скарзі,
заперечення на неї та рішення судів щодо правильності застосування ними норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України, який набрав чинності з 1 вересня 2005 року, компетенція
адміністративних судів поширюється на спори, відповідачем в яких є Пенсійний
фонд України та його територіальні управління з приводу обчислення пенсійних
виплат, та щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності органів місцевого
самоврядування. Згідно пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу до
початку діяльності окружних адміністративних та апеляційних судів підсудні їм
справи вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та
апеляційні загальні суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства
України.

Проте судом першої інстанції позов ОСОБА_1 про стягнення
невиплачених коштів, передбачених Законом України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було
розглянуто за нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Помилковий розгляд справи в суді першої інстанції за
правилами ЦПК України є підставою для скасування постановленого з порушенням
норм процесуального права судового рішення та направлення справи на новий
розгляд за правилами КАС України, але суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення Овруцького
районного суду Житомирської області від 06.12.2005 р., та, відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивачу, не
звернув уваги на порушення саме цих норм процесуального права судом першої
інстанції.

Крім
того, апеляційний суд Житомирської області, скасовуючи рішення суду першої
інстанції, посилався на порушення ним норм матеріального права, зазначивши, що
розмір виплат, передбачених Законом №796-ХІІ, визначений постановою Кабінету
Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 26.07.1996 р. №836 (далі - постанова КМУ №836), але колегія
суддів вважає, що з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитись не
можна, оскільки він не відповідає
вимогам закону.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є потерпілою від
Чорнобильської катастрофи 4 категорії, отримує пенсію за віком та проживає в с.
Колосівка Овруцького району Житомирської області, що відноситься до зони
посиленого радіологічного контролю.

Відповідно
до статті 37 Закону №796-ХІІ громадянам, які проживають на територіях
радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога, у зв'язку
з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства. У зоні посиленого радіоекологічного
контролю - 30 відсотків від мінімальної заробітної плати.

Також
відповідно до частини 1 статті 39 Закону №796-ХІІ громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного забруднення, провадиться доплата. У зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата. Пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які проживають на цих територіях, підвищуються у
розмірах, встановлених частиною першою цієї статті.

Слід зазначити,
що встановлений ще в 1996 році постановою Кабінету Міністрів України № 836
розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не змінювався
і не відповідає розміру, встановленому іншими законами України. Оскільки ні
Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному будь-яких
рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад пріоритетності
законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору,
застосуванню підлягають
саме ст.ст. 37, 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ та
Закони України, якими передбачені розміри мінімальних заробітних плат, що діяли у даних
періодах, а не
постанова Кабінету Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996 р. № 836.

Частиною 3 статті 51 Закону №796-ХІІ передбачено, що особам, віднесеним до
категорії 4, додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, призначається у
розмірі 15 процентів мінімальної пенсії за віком.

Розмір
додаткової пенсії правильно розрахований управлінням Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської області, виходячи з розміру 19,91 грн., на
підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій
та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03.01.2002 р. №1, оскільки Уряд України не змінював розмір, з якого обраховується додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю учасникам ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС.

До 01.01.2004 р., тобто до
набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір пенсії за віком визначався на рівні
мінімального споживчого бюджету (частина 3 статті 19 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»).

Відповідно до частини 1
статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності відповідного
страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного законом.
При цьому, за змістом частини 3 зазначеної норми, мінімальний розмір
пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів пенсії, призначених згідно з цим Законом.

Згідно Закону України «Про підвищення мінімального розміру пенсії» від 15.07.1999 р. № 979 мінімальний розмір пенсії за віком
поширюється тільки на трудові пенсії, що призначаються відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Порядок підвищення розміру пенсії не застосовується до пенсій,
призначених відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

За
таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню частково. Постанову апеляційного суду Житомирської області
від 02.06.2006 р. необхідно скасувати, так як вона постановлена з порушенням
норм матеріального та процесуального права, а справу направити на новий апеляційний
розгляд.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову
апеляційного суду Житомирської області від 02.06.2006 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до
Житомирського обласного центру з нарахування і виплати пенсій та допомоги
Головного управління праці та соціального захисту населення Житомирської
обласної державної адміністрації, управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської області про стягнення невиплачених коштів,
передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - скасувати, а справу
направити на новий розгляд до апеляційного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис) В.І. Співак

Судді
(підписи) С.В. Білуга

О.І. Гаманко

М.М. Заїка

А.Ф.
Загородній