Справа № 22а-0679/2008
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2008-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 22а -0679/08 Головуючий
суддя у 1-ій
категорія статобліку -28
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24
січня 2008 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Поплавського В.Ю. (доповідача),

суддів - Стежко В.А., Уханенко С.А.,

при секретарі -
Усенко Р.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Пенсійного
фонду України в Запорізькій області

на
постанову Оріхівський районний суд Запорізької області від 25 червня 2007 року
по адміністративній справі № 2а-31/07 за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду
України в Запорізькій області щодо призначення пенсії військовослужбовця, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в
якому просить зобов'язати
відповідача призначити йому
пенсійне забезпечення для військовослужбовців та перерахувати йому
суму пенсії з урахування щомісячної 100-відсоткової надбавки, встановлена
Указом Президента України від 23 лютого 2002 р. № 173 «Про посилення
соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ»,
щомісячної надбавки за безперервну вйськову службу у Збройних Силах
України, встановлену Указом Президента України від 05 травня 2003 р. № 389/2003
«Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністретства
внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України
та Управління державної охорони
України за безперервну службу»;
та премії, передбаченої п. 3
Постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2000року № 829 «Про грошове
забезпечення військовослужбовців» і розділом 34 Положення про порядок виплати
грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних
Сил України, затвердженого
наказом Міністра оборони України від
05 березня 2001року № 75. Одночасно, позивачем ставилося
питання про зобов'язання відповідача перерахувати йому суму пенсії за останні
12 місяців з дня прийняття правомірного судового рішення.

Під час судового розгляду справи, позивач уточнив позовні вимоги та
остаточно просив зобов'язати Пенсійний Фонду України в Запорізькій області
призначити йому пенсійне забезпечення для військовослужбовців, від іншої
частини позовних вимог відмовився.

Постановою
Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 червня 2007 року позов
ОСОБА_1 задоволено та зобов'язано Пенсійний фонд України в Запорізькій області
призначити ОСОБА_1 пенсійне забезпечення для військовослужбовців.

Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області не
погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції подало апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права та
незрозумілість постанови суду щодо особи, якої стосується судове рішення, просить скасувати постанову Оріхівського
районного суду Запорізької області від 25 червня 2007 року та відмовити у
задоволені позову ОСОБА_1, оскільки він не звертався з заявою про призначення
пенсії військовослужбовця до Головного управління ПФУ в Запорізькій області, а
на момент досягнення 45-річного віку не проходив військову службу, і тому не
має права на пенсію за вислугу років, передбачену Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб» від
09.04.1992 р. № 2262.

Під час розгляду справи в апеляційній інстанції позивач просив призначити
йому даний вид пенсії з 24 березня 2005 року, тобто моменту отримання від
військомату відмови.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню зі міною постанови суду першої інстанції з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у
період з 1960 р. по 1963 р., а також у період з 1967 р. по 1977 р. перебував на
військовій службі і був виключений із списків військовослужбовців наказом
Главкома сухопутних військ № 025 від 14 січня 1977 року, за цим же наказом позивач був виключений зі
всіх видів забезпечення та направлений до Оріхівського районного військового
комісаріату для постановки на військовий
облік. Загальна тривалість військової служби позивача на 14.01.1977 р. складала
12 років 10 місяців та 8 днів. З 1984
року позивач перебуває на пенсії за віком та отримує пенсійне забезпечення на
загальних підставах, його загальний трудовий стаж при виході на пенсію складав
25 років 5 місяців та 23 дня.

Позивач неодноразово
звертався до Запорізького обласного
військомату з заявами про призначення йому пенсії як військовослужбовцю.

На перше звернення
позивача з вказаною заявою у березні 2005 року,
Запорізький обласний військомату надав письмову відповідь з відмовою у призначені пенсії, оскільки на
день звільнення з військової службу позивачу не виповнилося 45 років, що є
обов'язковою умовою для призначення пенсії військовослужбовця. (а.с.5)

На друге звернення позивача до Запоріжського
областного військомату з тією ж вимогою
про призначення пенсії на підставі п. «б» ст.12 Закону України “Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб” в редакції, яка діяла з 04.07.2002 р.,
позивач отримав відповідь про відсутність роздаточних відомостей в
облвійськоматі та райвійськкоматі (а.с.6)

Відповідно до п. «б» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»
в редакції 04.07.2002 р., яка діяла на час звернення позивача з вимогою
про призначення йому пенсії військовослужбовця, було встановлено, що пенсія військовослужбовцям нараховується
незалежно від підстав та часу звільнення особам, які досягли 45-річного віку, крім осіб, позбавлених
військових або спеціальних звань, а також звільнених із служби у зв'язку з засудженням за умисний злочин,
вчинений з використанням свого посадового становища, або вчиненням
корупційного діяння, за наявності у них загального стажу 25 років і більше, з
яких не менше ніж 12 календарних років 6 місяців становить військова служба.

Таким чином, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії у відповідності до п.”б” ст.12
Закону України “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”
в редакції, яка діяла з 04.07.2002 р., оскільки вперше позивач звернувся із
заявою про призначення йому пенсії ще в березні 2005 року.

При
обговоренні питання стосовно пропуску позивачем строку позовної давності на
звернення до суду, колегія суддів враховує, що перебіг річного строку для
звернення з позовом до адміністративного суду почався для позивача у червні
2005 року, тобто після отримання останньої відповіді військомату, а тому його
звернення до суду 04.07.2006 року є таким, що відповідає вимогам ст.99 КАС
України

Відповідно до ч.2 ст.99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, з дня коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Щодо
строку, з якого необхідно призначити
пенсію позивачу, колегія суддів вважає, що
пенсії позивачу повинна бути призначена не з моменту звернення до суду,
а саме з 24 березня 2005 року (а.с.5), оскільки відповідно до
ст.50 Закону України “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”
пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня
виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за
пенсією.

Стосовно визнання органу Пенсійного
Фонду України, на якого повинно бути покладено обов'язок по призначенню
позивачу пенсії військовослужбовця, колегія суддів виходить з вимог ст.99
Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» № 489 від 19.12.2006
р., Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової
служби, та деяких інших осіб» № 2262 від 09.04.1992 р., та Порядку подання та
оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону
№ 2262, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від
30.01.2007 № 3-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції 15.02.2007 за №
135/13402, відповідно до п.17 якого обов'язок по призначенню пенсії покладено
на Головне управління ПФУ України.

За таких обставин, колегія суду
вважає за необхідне змінити постанову
суду першої інстанції в частині дати призначення пенсії та призначити
позивачу пенсію з 24 березня 2005
р., тобто як вимагає позивач, та покласти обов'язок по призначенню пенсії
позивачу на Головне управленні ПФУ в Запорізькій області.

Керуючись
п.2 ч.1 ст.201 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Пенсійного фонду
України в Запорізькій області задовольнити
частково, постанову Оріхівський
районний суд Запорізької області від 25 червня 2007 року змінити та викласти
резолютивну частину в наступній редакції:

Зобов`язати
Головне управління пенсійного Фонду України в Запорізькій області нарахувати та
призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років військової служби відповідно до п.
«б» ст.12 Закону України від 09.04.92 року № 2262-XII “Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб” з 24 березня 2005 р.

Постанова може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом місяця з моменту її складання у повному обсязі,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Судді: