Справа № К-665/07
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2008-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2008 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі :

суддів : Бутенка В.І.(доповідач),

Мироненка О.В.,

Панченка О.І.,

Сороки
М.О.,

Штульмана
І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у м. Борисполі Київської області про перерахунок та стягнення пенсії, -

в с т а
н о в и л а :

У березні 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що він працював бортрадистом
повітряного судна цивільної авіації і в 1974 році вийшов на пенсію і йому була
призначена пенсія за вислугою років, як особі льотного складу цивільної авіації
, із заробітку за 12 місяців роботи перед виходом на пенсію.

У зв'язку із внесенням змін до пенсійного законодавства, позивач 11 квітня 2001 року звернувся до Управління Пенсійного фонду
України у м. Борисполі Київської області (далі - УПФ України в м. Борисполі) з
письмовою заявою про перерахунок пенсії, в якій просив призначити пенсію із
заробітку за період з 01.07.1969р. по 30.06.1974р.

Після перерахунку з 01 квітня 2001 року розмір його пенсії був визначений у
сумі 454,72 грн.

Однак з 01 листопада 2001 року відповідач безпідставно, на думку позивача,
перерахував його пенсію, зменшивши її до 308,06 грн., крім того, з 01 квітня 2002 року застосував коефіцієнт
1,12 як непрацюючому пенсіонеру і розмір одержуваної ним пенсії склав 345,03
грн.

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив визнати перерахунок його пенсії з
01 листопада 2001 року неправомірним, зобов'язати відповідача поновити виплату
перерахованої пенсії з підвищенням на 12 % в розмірі 509,61 грн. та стягнути з
УПФ України в м. Борисполі на його користь різницю недоотриманої пенсії,
починаючи з 01 листопада 2001 року по 31 грудня 2004 року в сумі 4182,55 грн. та 400 грн. витрат на
юридичну допомогу.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22
квітня 2004 року позов задоволено частково.

Визнано перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 листопада 2001 року неправомірним,
а перерахунок його пенсії з 01 квітня 2001 року в розмірі 454,72 грн.
правомірним, зобов'язано УПФ України в м. Борисполі поновити виплату
перерахованої пенсії з підвищенням на 12 % в розмірі 509,29 грн.

Крім того, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 різницю недоотриманої
пенсії в сумі 4182,55 грн. та витрати на
юридичну допомогу в сумі 209,13 грн.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 17 серпня 2004 року
вказане судове рішення суду першої інстанції скасовано та постановлено нове,
яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в силі рішення Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 22 квітня 2004 року.

При цьому він посилається на порушення апеляційним судом норм матеріального
і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами встановлено, що позивачу призначено пенсію за вислугу років як
працівнику льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації.

Після
призначення пенсії в законодавство України, яке регулює пенсійне забезпечення,
були внесені зміни.

На підставі заяви ОСОБА_1 відповідачем був здійснений перерахунок його
пенсії і з 01 квітня 2001 року її розмір визначений у сумі 454,72 грн.

З 01 листопада 2001 року відповідач перерахував його пенсію, зменшивши її
до 308,06 грн.

В зв'язку із набуттям чинності Постанови Кабінету Міністрів України № 374
від 28 березня 2002 року, УПФ України в м. Борисполі пенсію ОСОБА_1 було
збільшено на коефіцієнт 1,12 і її розмір склав 345,03 грн.

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції вважав доведеним те, що відповідач незаконно
зменшив пенсію ОСОБА_1. до 308,06 грн.

Оскільки
такий висновок суперечить нормам матеріального
права, то з ним правильно не погодився
суд апеляційної інстанції і скасував судове рішення місцевого суду.

При
цьому апеляційний суд виходив з того, що Законом України “Про внесення змін до
деяких законів України” від 17 листопада 1999 року (п. 2 розд. 2 “Прикінцеві
положення”) передбачено, що дія статті 53 Закону України “Про пенсійне
забезпечення” поширюється на працівників з числа осіб льотних екіпажів
повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів,
бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які
виконували спеціальні роботи в польотах, які вийшли на пенсію до набрання
чинності цим Законом (Закон набрав чинності з 7 грудня 1999 року).

В
зв'язку з тим, що заявник вийшов на пенсію до 7 грудня 1999 року, то відповідно
до п. 2 розд. 2 Прикінцевих положень Закону з 07.08.2000 року йому
була перерахована пенсія і призначено її в розмірі 307,42 грн. При розрахунку
максимального розміру пенсії обґрунтовано використана величина заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях економіки України за період із грудня 1998 року
по листопад 1999 року включно, що відповідало вимогам ч. 3 ст. 53 Закону
України “Про пенсійне забезпечення”. Згаданою нормою права встановлено, що
розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації
(пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів,
льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в
польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати
працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що
передує місяцю, з якого призначається пенсія.

Постановою
Кабінету Міністрів України № 374 від 28 березня 2002 року “Про підвищення
розмірів пенсій, призначених відповідно до статті 54 Закону України “Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, а також пенсій, призначених відповідно до інших законів України,
які раніше не підвищувались” встановлено, що з 1 квітня 2002 року збільшено
пенсії непрацюючим пенсіонерам на 12 відсотків, у тому числі пенсії, призначені
працівникам льотно-випробного складу авіації та особам льотних екіпажів
повітряних суден цивільної авіації.

До
прийняття зазначеної постанови інші рішення про підвищення розміру пенсій
працівникам льотного складу цивільної авіації не приймалися.

Отже,
позивачу у квітні 2001 року було помилково проведено перерахунок пенсії -
збільшено її до 454,72 грн., оскільки законодавством такий перерахунок не був
передбачений.

Враховуючи
те, що зазначені перерахунки здійснювались не у зв'язку з прийняттям Кабінетом
Міністрів України постанови про підвищення пенсій, у відповідача не було
законних підстав для збільшення її розміру на коефіцієнт зростання середньої
заробітної плати працівників народного господарства у відповідності до п. 7
Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам
льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 418 від 21 липня 1992 року.

Після
виправлення помилки, яка була зроблена відповідачем у листопаді 2001 року,
розмір пенсії склав 308,06 грн.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те,
що дії відповідача по приведенню розміру пенсії ОСОБА_1 у відповідність до
вимог чинного законодавства були правомірними.

Враховуючи наведене, апеляційний суд обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги
зроблених апеляційним судом висновків не спростовують і ним при ухваленні
оскаржуваного судового рішення порушень норм матеріального та процесуального
права допущено не було.

За правилами ч.3 ст. 2201, ч.1 ст.224 КАС України, якщо відсутні
підстави для скасування судового рішення, то суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 221,
223, 224, 230 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення апеляційного
суду Київської області від 17 серпня 2004 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду касаційної інстанції може
бути оскаржено до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами протягом
одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :