Справа № 22-а-1158/2008
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2008-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

по 1-й інстанції: Сабадах Б.В.
Справа № 22-а-1158/08 Косівський районний суд Івано-Франківської
ряд.ст.зв. № 37
№
Доповідач: Олендер І.Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

14
січня 2008 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Кушнерика
М.П., Шавеля Р.М.,

при секретарі Соколовській А.С.,

з участю-адвоката ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Черганівської сільської ради Косівського
району Івано-Франківської області на постанову Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 10 липня 2007 року по справі № 2-а-77/07 за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до Черганівської сільської ради Косівського
району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 про визнання незаконними дій та
розпоряджень сільського голови Черганівської сільської ради від 17.04.2007 року
та рішення Черганівської сільської ради від 24.04.2007 року, -

в с т а н о в и л а
:

10
липня 2007 року Косівським районним судом Івано-Франківської області було
прийнято постанову в справі № 2-а-77/07 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Черганівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області,
ОСОБА_3 про визнання незаконними дій та розпоряджень сільського голови
Черганівської сільської ради від 17.04.2007 року та рішення Черганівської
сільської ради від 24.04.2007 року, якою позов було задоволено частково.

Прийняту
постанову суд першої інстанції мотивував тим, що розпорядження сільського
голови, що оскаржується про зупинення рішення сесії сільської ради не
ґрунтується на об'єктивних зауваженнях. Рішення сесії сільської ради прийнято з
порушенням чинного законодавства, оскільки голосування не проводилось та прийнято
всупереч вимог п.2 ст.59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”.
Відповідачами не представлено доказів обґрунтованості прийнятого розпорядження
та рішення позачергової сесії.

Вказану
постанову в апеляційному порядку оскаржив відповідач - Черганівська сільська
рада Косівського району Івано-Франківської області, представник якої в поданій
апеляційній скарзі покликається на те, що таке прийнято судом з порушенням норм
процесуального та матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам
справи, в зв'язку з чим просить постанову скасувати та провадження в справі
закрити.

Як на
доводи в свої апеляційній скарзі представник апелянта, покликається на те, що
суд вирішив питання, що відноситься до виключної компетенції сільської ради, що свідчить про відсутність
предмету спору. Щодо покликань суду на непредставлення доказів, то представник
відповідача мав намір такі подати, однак не зміг через закінчення розгляду
справи по суті. Крім того законність чи незаконність розпорядження сільського
голови може визнати тільки сесія сільської ради. Вважає, що в даному випадку
наявно також спір про право, що повинно було розглядатись в порядку цивільного
судочинства.

Представник
апелянта - відповідача Черганівської сільської ради, яка є також відповідачем -
сільський голова Мицкан М.І. в судовому засіданні доводи апеляційної скарги
підтримала та просить її задовольнити.

Представник
позивачки та адвокат, що приймає участь на стороні позивачки, в судовому
засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги, вважають прийняту
постанову суду першої інстанції законною, прийняту з дотриманням норм
процесуального та матеріального права, висновки суду є обґрунтованими та
відповідають встановленим обставинам справ, тому підстав для скасування
постанови не має.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника апелянта - Черганівської сільської
ради Косівського району Івано-Франківської області та відповідача - сільського
голови Мицкан М.І. на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення
представника позивачки та адвоката на заперечення проти доводів апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга
задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Судом
першої інстанції було правильно встановлено, що згідно рішення дев'ятої сесії
Черганівської сільської ради 5-го демократичного скликання від 12 квітня 2007
року було затверджено проект відводу земельної ділянки площею 1,40 га позивачці
ОСОБА_2.

Також
судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідно до розпорядження
сільського голови Мицкан М.І. від 17 квітня 2007 року № 10-р вище вказане
рішення сесії було зупинено (а.с.4) та відповідно до рішення 10-ї сесії
сільської ради 5-го скликання від 27 квітня 2007 року попереднє рішення сесії
від 12 квітня 2007 року про затвердження проекту відводу земельної ділянки
площею 1,40 га позивачці ОСОБА_2. було відмінено (а.с.5).

Згідно
ч.ч.1,2 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами
України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно
до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією
зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські
функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень, а відповідно до п.7, п.8, п.9 ч.1 ст.3 КАС України суб'єкт владних
повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано
адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних
повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до
адміністративного суду; відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках,
передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до ч.1 ст.17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на:1) спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;2) спори з
приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з
публічної служби;3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу
реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих
повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання
адміністративних договорів;4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень
у випадках, встановлених законом;5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом референдуму.

З
огляду на вказане вище колегія суддів погоджується з судом першої інстанції та
вважає правильним, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції та
підвідомча Косівському районному суду Івано-франківської області, як
адміністративному суду, тому доводи апеляційної скарги в частині, що даний спір
мав розглядатись за правилами цивільного судочинства, та про відсутність
предмету спору є безпідставними.

Колегія
судді вважає, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що
оскаржуване розпорядження сільського голови не ґрунтується на об'єктивних
обставинах, що давали б суду підстави взяти їх до уваги, як достатні, оскільки
порушень при прийнятті попередніх рішень сільською радою допущено не було. При
цьому суд першої інстанції правильно вказав на те, що саме розпорядження є
необґрунтованим та надуманим, і не
відповідає вимогам п.4 ст.59 Закону України “Про місцеве самоврядування в
Україні” в частині обов'язку обґрунтувати зауваження належним чином.

Суд
першої інстанції дав правильну оцінку рішенню 10-ї сесії сільської ради 5-го
скликання від 27 квітня 2007 року, яким попереднє рішення сесії від 12 квітня
2007 року про затвердження проекту відводу земельної ділянки площею 1,40 га
позивачці ОСОБА_2. було відмінено та правильно зазначив, що таке прийнято
всупереч вимог Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, оскільки
на сесії не було присутніми не менше 2/3 від депутатського складу ради, та не
має жодних підтверджень про належне повідомлення депутатів про проведення такої
позачергової сесії, як і не має доказів проведення голосування щодо відхилення зауваження сільського і підтвердження
попередньо прийнятого рішення, що вимагається відповідно до п.4 ст.59 вказаного
вище Закону.

Як
вбачається з матеріалів справи відповідачами в якості доказів на підтвердження
своїх заперечень, нічого не подано, як до так і під час розгляду справи по
суті.

Відповідно
до ч.1,ч.2,ч.4,ч.6 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати
суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як
докази у справі. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не
надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З
огляду на вказане вище колегія суддів вважає правильним висновок суду першої
інстанції, що відповідачами не доведено правомірності та законності
оскаржуваних розпорядження та рішення, тому суд першої інстанції перевіряючи
правомірність оскаржуваних актів індивідуальної дії на предмет відповідності
вимогам ч.3 ст.2 КАС України прийняв правильне рішення на основі наявних
доказів.

Колегія
суддів вважає, що подані апелянтом - відповідачем Черганівською сільською радою
разом з апеляційною скаргою докази не підлягають дослідженню з огляду на вимоги
ч.2 ст.195 КАС України, яка встановлює, що суд апеляційної інстанції може
дослідити нові докази, які не досліджувалися у суді першої інстанції, з власної
ініціативи або за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо визнає
обґрунтованим ненадання їх до суду першої інстанції або необґрунтованим
відхилення їх судом першої інстанції.

Представник
апелянта не довів суду апеляційної інстанції обґрунтованості ненадання таких
нових доказів, що подано разом з апеляційною скаргою, до суду першої інстанції.

Вказане
свідчить, що висновок суду першої інстанції про незаконність оскаржуваних актів
індивідуальної дії є правильним.

Поряд з
цим колегія суддів приймає до уваги поданий представником апелянта в судовому
засіданні під час апеляційного розгляду, як доказ рішення 12-ї сесії
Черганівської сільської ради 15-го демократичного скликання від 31.07.2007 року
та виписку з протоколу такої, відповідно до яких вбачається, що сам відповідач
визнав протиправність своїх дій щодо прийняття рішення від 27.04.2007 року,
скасував таке, чим фактично виконав у добровільному порядку постанову суду
першої інстанції, а звідси визнав її законність.

Таким
чином Враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та
ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, відповідає вимогам
ст.ст.2,10,11,71,72,138,143,159,161-163 КАС України, доводи апеляційної скарги
її не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції
не має.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 207
КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Черганівської сільської ради
Косівського району Івано-Франківської області
залишити без задоволення, а постанову Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 10 липня 2007 року по справі № 2-а-77/07 за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до Черганівської сільської ради Косівського
району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 про визнання незаконними дій та
розпоряджень сільського голови Черганівської сільської ради від 17.04.2007 року
та рішення Черганівської сільської ради від 24.04.2007 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після проголошення, а у разі складення ухвали в повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :
І.Я.Олендер

Судді:
М.П.Кушнерик

Р.М.Шавель