Справа № 22а-1053/2008
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2008-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції суддя
Господарський суд Закарпатської
області, справа № 16/174
у 2-й інстанції суддя Яворський І.О.
рядок статзвіту № 48
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2008 року
Справа № 22а-1053/08(4131/07) м. Львів

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді - Яворського
І.О.

суддів: Любашевського
В.П.

Довгополов О.М.

при секретарі:
Федунів Б.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу виконавчого комітету
Хустської міської Ради Закарпатської області на постанову господарського суду
Закарпатської області від 07 серпня 2007 року в справі за позовом приватного
підприємця ОСОБА_1 до виконавчого комітету Хустської міської Ради за участю
третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Хустська районна споживча спілка, міський ринок Хустської
райспоживспілки, про скасування рішення за № 1067 від 26 вересня 2006 року „Про
надання дозволу на закриття міського ринку для реконструкції,за адресою: Майдан
незалежності,21 у місті Хуст Закарпатської області, -

В С Т
А Н О В И Л А :

07 червня 2007 року ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Закарпатської
області з позовом до виконавчого комітету Хустської міської Ради Закарпатської
області про скасування рішення
виконавчого комітету Хустської міської Ради за №1067 від 26 вересня 2006
року.

З адміністративного позову вбачається, що 26 вересня 2006 року із врахуванням заяви директора
Хустського міського ринку від 25 вересня 2006 року за № 55, виконавчим
комітетом Хустської міської Ради прийнято рішення за №1067 про надання дозволу
адміністрації Хустського міського ринку райспоживспілки розміщеного за адресою
Майдан незалежності, 21 у місті Хуст, на закриття ринку для реконструкції
терміном з 21 жовтня 2006 року. Тому позивач просила суд прийняти рішення, яким
скасувати рішення відповідача - виконавчого комітету Хустської міської Ради за
№1067 від 26 вересня 2006 року „Про надання дозволу на закриття міського ринку
для реконструкції.

Постановою господарського суду
Закарпатської області від 07 серпня 2007 року позов задоволено повністю.
Скасовано рішення виконавчого комітету Хустської міської Ради за №1067 від 26
вересня 2006 року „Про надання дозволу на закриття міського ринку для
реконструкції, майдан Незалежності,21 у місті Хуст”.

Суд першої інстанції, зокрема, в мотивувальній частині постанови вказав на
те, що прийняття відповідачем рішення про надання дозволу на закриття ринку для
реконструкції вчинено без врахування усіх обставин справи та дотримання
необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод
та інтересів особи і цілям на яке спрямоване це рішення, як того вимагає ч.2
ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України. Суд вказав також на те, що
приймаючи оспорюване рішення відповідач не врахував наявність на території
міського ринку об'єктів нерухомості, належних дев'ятьом суб'єктам господарювання
(це вбачається з довідки Хустського державного підприємства
технічної інвентаризації, наданої позивачем).

Згадана постанова оскаржена в
апеляційному порядку виконавчим комітетом Хустської міської Ради Закарпатської
області. Апелянт вказує, що питання закриття ринку було вирішено уповноваженою
особою власника ринку - його адміністрацією, а не органом місцевого
самоврядування. Рішення виконкому №1067 не містить вказівки на закриття ринку,
а тільки надає відповідному власнику, або уповноваженому ним органу -
адміністрації ринку - згоду на його закриття.

Перевіривши у відкритому судовому засіданні повноту встановлення обставин
справи та правильність їх юридичної оцінки в судовому рішенні, колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду дійшла висновку про
підставність апеляційної скарги та
незаконність рішення суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, згідно яких
ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами
України.

Згідно ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист
прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,
органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До
адміністративного суду можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи Законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

На підставі ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом
на підставі пояснень, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або
витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі,
або з власної ініціативи.

У відповідності до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним
і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом першої інстанції не враховано, що рішення виконкому прийнято на
підставі заяви директора Хустського міського ринку від 22 вересня 2006 року за
№55, акту державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію першої черги
по продажу промислових, продовольчих та господарських товарів (збірно-розбірні
торгові павільйони, автостоянки, санвузли) у місті по вулиці
Львівській,№190.Виконком взяв до уваги і приписи ДПН у м. Хуст, а також припис
Хустської РайСЕС та прийняв рішення на підставі ст..30 Закону України ”Про
місцеве самоврядування в Україні”. Оскаржуване рішення виконком прийняв у
відповідності до ст..30,31 Закону України ”Про місцеве самоврядування в
Україні”, ст..24 Закону України ”Про планування та забудову територій”, так як
даними нормами передбачено обов'язкове отримання дозволу органу місцевого
самоврядування для можливості здійснення реконструкції, здійснення
проектно-вишукувальних робіт та отримання дозволу на виконання будівельних
робіт. Крім того, адміністрацією міського ринку було дотримано Правил торгівлі
на ринках, затверджених спільним наказом Мінекономіки, МВС України, ДПА
України, Держкомстандарту України №57/188/84/ 105 від 26 лютого 2002 року, у
частині повідомлення громадян про дату та період закриття ринку у встановлені
строки (публікація в газеті „Вісник Хустини” № 125-126 від 07.10.2006 року).Суд
першої інстанції не взяв до уваги той факт, що саме власник ринку - Міський
ринок Хустської РССТ звернувся до Хустської міської Ради у відповідності до ст.ст.
30, 31 Закону України ”Про місцеве самоврядування в Україні”, ст. 24 Закону
України ”Про планування та забудову територій” та п.7 Правил торгівлі на
ринках.

Суд першої інстанції не взяв до уваги і той факт, що для здійснення своєї
діяльності міський ринок Хустської РССТ звернувся до Хустської міської Ради із
заявою про отримання земельної ділянки на майдані Незалежності у місті Хуст для
розташування ринку. Було прийнято відповідне рішення від 11.03.1995 року та
видано Державний акт на право постійного користування землею. Тобто майно,
розташоване на земельній ділянці на майдані Незалежності у місті Хуст, належить
виключно міському ринку Хустської РССТ, яке на правах власника має право ним
володіти, користуватись та розпоряджатись.

У порушення діючого адміністративного
процесуального законодавства суд першої інстанції не взяв до уваги і той
факт, що оскаржуване рішення виконавчого комітету вже було предметом розгляду в
господарському суді Закарпатської області та Львівському апеляційному
господарському суді за позовом ПП ОСОБА_2 до виконавчого комітету про
скасування рішення виконавчого комітету. За результатами розгляду справи,
постановою господарського суду від 11 грудня 2006 року ПП ОСОБА_2 було
відмовлено в задоволенні адміністративного позову, а 07 червня 2007 року
постановою Львівського апеляційного господарського суду рішення господарського
суду Закарпатської області залишено в силі.

Тому, суд першої інстанції зобов'язаний був взяти до уваги вимоги ст.72 КАС
України, згідно якої обставини, встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній справі або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті
самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З оглянутої в судовому засіданні
постанови господарського суду Закарпатської області від 11.12.2006 року
вбачається, що дійсно ставилось питання скасування рішення виконавчого комітету
Хустської міської Ради за №1067 від 26 вересня 2006 року „Про надання дозволу
на закриття міського ринку для реконструкції, Майдан Незалежності,21 у місті
Хуст”. (а.с.24).

Оглянута в судовому засіданні ухвала Львівського апеляційного
господарського суду від 07 червня 2007 року підтверджує, що даний спір був
предметом розгляду в судах, але позивачем був ОСОБА_2. Рішення суду першої
інстанції залишено без змін (а.с.41-46).

Крім того, наявні у матеріалах справи документи свідчать про те, що
неможливо провести роботи по реконструкції ринку без його закриття.

Відповідно до ч.2 ст.4 Європейської хартії місцевого самоврядування,
підписаної у Страсбурзі 15 жовтня 1985 року та ратифікованої Україною на
підставі Закону України №452/97-ВР від 15 липня 1997 року, органи місцевого
самоврядування у межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке
питання, яке не вилучене із сфери їхньої
компетенції, і вирішення якого не
доручене жодному іншому органу.

З врахуванням викладеного вище, судом першої інстанції прийнято незаконне
рішення, ухвалене з порушенням норм
матеріального права та з порушенням норм процесуального права. Рішення ухвалене
не на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, та не підтверджених
тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207 КАС України,
колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду, -

П О С Т
А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Хустської міської Ради Закарпатської
області задовольнити.

Постанову господарського суду Закарпатської області від 07 серпня 2007 року
скасувати і прийняти нову постанову про відмову приватному підприємцю ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог повністю.

Постанова апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції-Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя -
І.О.Яворський

Суддя О.М.Довгополов

Суддя
В.П.Любашевський