Справа № 22ас-161/2007
Суддя: Спірідонова Л.С.
Дата ухвалення: 2007-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ас-161 2007 р. Головуючий у 1 інстанції Квітка
36 Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

4 квітня 2007
р. Судова палата в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області
в складі:

Головуючого - Полежая В.Д.

Суддів - Спірідонової
Л.С., Белінської І.М.

при
секретарі - Шевченко
Н.П. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Олександрійського міськрайсуду від 18 січня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2006 року
ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Олександрійському районі про оскарження його
рішення щодо відмови у наданні путівки для санаторно-курортного лікування.

В позові зазначається, що 1
вересня 1987 року під
час виконання роботи маляра ВАТ "Олександріябуд", з яким вона
знаходилась в трудових правовідносинах, в результаті нещасного випадку впала з
висоти, отримала виробничу травму, про що було складено акт за формою Н-1. За
висновком МСЕК вона втратила 25%
професійної працездатності, як додатковий вид відшкодування було показано
санаторно-курортне лікування.

У зв'язку з цим неодноразово зверталась до відповідача про виділення
путівки, але їй було відмовлено.

Просила зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду надати їй путівку
для санаторно-курортного лікування.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду від 18 січня 2007 р. в задоволенні
позову відмовлено.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачка не надала доказів
про необхідність санаторно-курортного лікування, оскільки про це не зазначено у
висновку МСЕК.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови та
ухвалення нового рішення про задоволення заявлених вимог.

Зазначається, що суд неповно з'ясував всі обставини справи та не врахував,
що у попередні роки право на зазначений вид лікування у неї було, але їй
безпідставно у цьому відмовлялось.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції
колегія суддів вважає, що підстав для задоволення скарги немає.

З матеріалів справи вбачається, що у вересні 1987 року позивачка
отримала виробничу травму.

2

Відповідно до ст. 34
п.4 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" Фонд фінансує витрати на медичну та
соціальну допомогу, спеціальний медичний, постійній сторонній догляд,
санаторно-курортне лікування, якщо потребу в них визначено висновком МСЕК.

Порядок забезпечення путівками врегульовано "Положенням
про забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання путівками для санаторно-курортного лікування",
затвердженого постановою правління Фонду від 27.03.2003 р. №
30. Зокрема пунктом 2.3
положення передбачено, що відділення Фонду письмово повідомляють потерпілим
про їх право отримувати путівки, якщо це визначено в довідці МСЕК. При цьому
п.2.1 положення також передбачено, що путівками забезпечуються лише особи, що
мають групу інвалідності.

Згідно актів огляду МСЕК від 16.04.2003
р. і 5.03.2001 р.
(а. с 23,24) позивачці було встановлено двадцять п'ять відсотків
втрати професійної працездатності з необхідністю санаторно-курортного
лікування.

При повторному огляді 7
березня 2006 року,
здійсненому за направленням Фонду, ОСОБА_1. було підтверджено 25% втрати
працездатності, а у вигляді додаткового виду допомоги визначено - медикаментозно
та лікування в ЛПІ (лікувально-профілактичних установах). При цьому позивачці
жодного разу група інвалідності не встановлювалась.

Визначення поняття лікувально-профїлактичного закладу дано в ст. 35 ЗУ "Основи
законодавства України про охорону здоров'я" і включає в себе консультацію
лікаря, просту діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань,
травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення пацієнта для надання
спеціалізованої і високоспеціалізованої допомоги.

Отже, лікувально-профілактична допомога є окремим видом
медичної допомоги, що безпосередньо надається медичними, а не
санаторно-курортними закладами.

Оскільки висновку щодо такого лікування у позивачки немає Фонд соціального
страхування обґрунтовано відмовив їй у видачі путівки.

Висновок МСЕК
від 7.03.2006 року
позивачка не оскаржувала.

Колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є
законною і обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 198
ч.1 п.1, 200,
205-206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу - відхилити.

Постанову Олександрійського міськрайсуду від 18 січня 2007 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду протягом одного місяця.