Справа № 22а-9097/2007
Суддя: Денісов А.О.
Дата ухвалення: 2007-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 22а-9097/07
П О С Т А Н О В А

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

21
грудня 2007 року м.
Київ

Київський
апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого
судді Денісова
А.О.

Суддів Бистрик
Г.М.

Ситникова О.Ф.

при секретарі Мальцевій К.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської регіональної
митниці на постанову господарського суду м. Києва по справі за позовом ТОВ
«Менкар» в особі представництва «ЛТД Менкар» до Київської регіональної митниці
про скасування рішення,

В С Т А
Н О В И В:

21.03.2007 р. позивач звернувся з адміністративним
позовом, в якому просив скасувати рішення Київської регіональної митниці від
01.03.2007р. щодо надання дозволу на тимчасове ввезення транспортних засобів
під зобов'язання зворотного вивезення за умови сплати податків та зобов'язати
відповідача прийняти рішення про надання дозволу на тимчасове ввезення
транспортних засобів з умовним повним звільненням від оподаткування, а також
провести митне оформлення транспортних засобів для службового користування
представництвом позивача під зобов'язання про зворотне вивезення на строк 3
роки. В подальшому позивач змінив вимоги і просив скасувати оспорюване рішення в
частині зобов'язання сплати податки.

Постановою господарського суду м. Києва від 19.07.2007 р.
позов задоволено. Скасування рішення митниці суд мотивував тим,
що на позивача розповсюджуються положення
Конвенції про тимчасове ввезення, а тому він підлягає звільненню від
сплати ввізного мита і податків.

На вказану постанову митниця подала апеляційну скаргу, в
якій просила постанову скасувати і
ухвалити нову про відмову в задоволенні позову. Апелянт вважав, що положення
Конвенції, на які посилався позивач і які застосував суд першої інстанції,
стосуються ввезення транспортних засобів фізичними особами, а тому не можуть
бути застосовані до представництва ЛТД «Менкар».

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
що представництво ЛТД "Менкар" (далі - ЛТД)
зареєстровано в Україні 31.01.2007 р.

28.02.2007 р. ЛТД
звернулось до Київської регіональної митниці з заявою про надання дозволу на переміщення через митний кордон
України в митному режимі тимчасового ввезення трьох автомобілів (Тоуоtа Land cruiser 100 VX, рік випуску 2006, Меrsedes G400, рік випуску 2006 та ВМW Х5, рік випуску 2006), переданих
головною компанією «Менкар» (Грузія) для використання в службових цілях
працівниками представництва на митній території України.

01.03.2007 р. Київська регіональна митниця прийняла
рішення про надання дозволу на тимчасове ввезення трьох автомобілів за умови
сплати податків і зборів, передбачених чинним законодавством України. При цьому
митниця зазначила, що ст.298 МК України не
передбачає умовне повне звільнення від оподаткування; а пункт b) Додатку С Конвенції не може бути застосований, оскільки контекстом статті
передбачено застосування прав на пільги тільки для фізичних осіб.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи, пов»язані із ввезення транспортних засобів на митну
територію України, але дійшов неправильного висновку щодо звільнення
перевізника від сплати податків і зборів за їх ввезення.

Відповідно
до ст.1 Конвенції про тимчасове ввезення «тимчасове ввезення» означає митний
режим, який дозволяє приймати на митну територію певні товари (у тому числі
транспортні засоби), умовно звільнені від ввізного мита і податків, без
застосування заборон чи обмежень економічного характеру на ввезення; такі
товари (у тому числі транспортні засоби) мають ввозитися з визначеною метою
і призначатися для подальшого вивезення у встановлений термін, та не
піддаватися змінам, за винятком нормального зниження їхньої вартості
(амортизації) внаслідок їхнього використання.

В заяві
на ім»я начальника митниці від 28.02.2007 р. керівник представництва ЛТД
вказав, що автомобілі ввозяться в службових цілях працівниками представництва
на митній території України (а.с.12). В адміністративному позові, складеному
21.03.2007 р., позивач зазначив, що транспортні засоби переміщувалися через митний кордон України з метою наділити
власним майном представництво компанії в Україні (а.с.5-8). В письмових поясненнях
на ім»я суду від 29.05.2007 р. представник позивача вказав, що транспортні
засоби ввозилися на митну територію України «… виключно для приватного
використання» (а.с.36-37). З протоколу про порушення митних правил вбачається,
що 23.03.2007 р. переміщений через митний кордон України в митному режимі
тимчасового ввезення автомобіль ВМW Х5
використовувався громадянином ОСОБА_1 в приватних цілях (а.с.70-72).

Як
вбачається з рішення, суд першої інстанції визнав встановленим, що автомобілі
ввозилися на митну територію України для приватного використання. Вказаний
висновок суду відповідає матеріалам
справи.

В
судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача також
стверджував, що автомобілі були ввезені на митну територію України для приватного
користування.

Згідно
п.b ч.1 ст.5 Додатку С Конвенції про
тимчасове ввезення для того, щоб можна було скористатись правами на пільги, що
надаються зазначеним Додатком, транспортні засоби приватного використання
повинні бути зареєстрованими на території, яка не є територією тимчасового
ввезення, на ім'я особи, яка зареєстрована або постійно проживає за межами
території тимчасового ввезення, і ввозитись та використовуватись особами, які
постійно проживають на такій території. Стосовно визначення терміну «особа»
Конвенція встановлює, що «особа» означає як фізичну, так і юридичну особу, якщо інше не передбачене контекстом.

З
огляду на викладене колегія суддів вважає, що прийняте митницею рішення
відповідає вимогам Конвенції про тимчасове ввезення, оскільки ввезення
транспортних засобів для приватного використання не дає права на пільги, що
надаються зазначеними вище нормативними актами.

Відповідно до п.3 ст.202 КАСУ підставою для скасування
постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність
висновків суду обставинам справи, а тому керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207
КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну
скаргу Київської регіональної митниці задовольнити. Постанову господарського
суду м. Києва від 19.07.2007 року скасувати та ухвалити нову про відмову в
позові ТОВ «Менкар» в особі представництва «ЛТД Менкар» до Київської
регіональної митниці про скасування рішення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і
строки встановлені ст.. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді: