Справа № К-37314/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ С

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого а
дміністративного суду Украї
ни в складі :
головуючого-судді - Бутенк
а В.І.,
суддів: Горбатюка С.А
.,
Панченка О.І.,
Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,
при секретарі Марушев
ському А.А.,
за участю представників
Державної податкової інспек
ції у Комінтернівському райо
ні м. Харкова Ющук М.М., Літкеви
ч О.В. і Сліденка А.В.,
розглянувши у відкрито
му судовому засіданні в поря
дку касаційного провадження
адміністративну справу за п
озовом Приватного підприємс
тва "Еллада-2002" до Державної по
даткової інспекції у Комінте
рнівському районі м. Харкова
, Відділення Державного казн
ачейства України в Комінтерн
івському районі м. Харкова пр
о відшкодування податку на д
одану вартість, -
в с т а н о в и л а :
Приватне підприємство
"Еллада-2002" (далі - -ПП "Еллада-2002") з
вернулось до суду із вказани
м позовом.
В обґрунтування своїх вимо
г зазначало, що за наслідками
господарської діяльності за
вересень 2003 року підприємств
о надало до Державної податк
ової інспекції у Комінтернів
ському районі м. Харкова (далі
- ДПІ у Комінтернівському рай
оні м. Харкова) податкову декл
арацію по податку на додану в
артість. Згідно даних податк
ової декларації ПП "Еллада
2002" у п. 25 п.п. 25.2. вказало задекларо
вану до відшкодування суму п
одатку на додану вартість, як
а належить до відшкодування
протягом трьох наступних под
аткових періодів шляхом пере
рахування на поточних рахуно
к - 1 906 444 гривень. Протягом трьох
наступних звітних періодів
(жовтень, листопад, грудень) у
підприємства були відсутні п
одаткові зобов'язання, в раху
нок яких підприємство зарахо
вувало суму податку на додан
у вартість яку раніше деклар
увало до відшкодування на по
точний рахунок. Таким чином, н
а твердження позивача, сума п
одатку на додану вартість, як
а задекларована до відшкодув
ання за вересень 2003 року, повин
на була перерахована в строк
до 01 січня 2004 року.
За наслідками господарськ
ої діяльності за жовтень 2003 ро
ку підприємство надало до ДП
І у Комінтернівському районі
м. Харкова податкову деклара
цію по податку на додану варт
ість, згідно якої ПП "Еллада
2002" у п. 25 п.п. 25.2. вказало задекларо
вану до відшкодування суму п
одатку на додану вартість, як
а належить до відшкодування
протягом трьох наступних под
аткових періодів шляхом пере
рахування на поточних рахуно
к - 2 010 501 гривень. Протягом трьох
наступних звітних періодів
(листопад, грудень, січень) у п
ідприємства були відсутні по
даткові зобов'язання, в рахун
ок яких підприємство зарахов
увало суму податку на додану
вартість, раніше задекларов
аних до відшкодування на пот
очний рахунок. На думку позив
ача, сума податку на додану ва
ртість, яка задекларована до
відшкодування за жовтень 2003 р
оку, повинна була перерахова
на в строк до 01 лютого 2004 року.

Також позивач зазначав, що у
період з 18.12.2003 р. по 26.12.2003 р. посадов
ими особами ДПІ у Комінтерні
вському районі м. Харкова бул
о здійснено документальну пе
ревірку повноти нарахування
та сплати податку на додану в
артість за вересень-жовтень
2003 року приватним підприємств
ом "Еллада 2002".
За результатами перевірки
складено акт № 894/23-204 від 26.12.2003 р., як
им зафіксовано порушення поз
ивачем п.п. 7.2.1. п.7.2. ст.7 Закону Укр
аїни "Про податок на додану ва
ртість", внаслідок чого підпр
иємству зменшено відшкодува
ння податку на додану вартіс
ть у вересні 2003 р. на 67 133,02 грн., у жо
втні 2003 р. на 32 673,71 грн.
На підставі вказаного акту
перевірки ДПІ у Комінтернів
ському районі м. Харкова прий
няла та направила позивачу п
одаткове повідомлення-рішен
ня від 30.12.2003 р. № /0, яким зменшил
а суми бюджетного відшкодува
ння за вересень 2003 р. на 67 133,02 грн.,
за жовтень 2003 р. на 32 673,71 грн., з яки
м позивач згодний і не оскарж
ує. Інших порушень вимог пода
ткового законодавства з боку
позивача не встановлено.
Решта сум заявлених до відш
кодування, а саме за вересень
2003 року - 1 839 310 гривні 98 копійок, за
жовтень 2003 року - 1 977 827 гривень 29 к
опійок актом перевірки ДПІ у
Комінтернівському районі бу
ла підтверджена, ніяких дода
ткових рішень щодо зменшення
суми заявленої підприємство
м до відшкодування з державн
ого бюджету начальником ДПІ
у Комінтернівському районі м
. Харкова не приймалось. Ніяки
х порушень законодавства сто
совно правомірності формува
ння податкового кредиту та ф
ормування залишку суми подат
ку на додану вартість до відш
кодування співробітниками п
озивача допущено не було.
Посилаючись на наведені об
ставини, а також на те, що відп
овідно до ст. 7 п.7 пп. 7.7.3. Закону Ук
раїни "Про податок на додану в
артість" підставами для відш
кодування податку на додану
вартість є дані лише податко
вої декларації за звітний пе
ріод, позивач вважав, що йому п
овинно бути проведено відшко
дування податку на додану ва
ртість за вересень - жовтень 20
03 року в строк до 01 лютого 2004 рок
у. Оскільки ніякого відшкоду
вання податку на додану варт
ість за вказаний період здій
снено не було, ПП "Еллада-2002" про
сило стягнути з державного б
юджету України суму бюджетно
ї заборгованості по податку
на додану вартість за вересе
нь 2003 року в сумі 1839310,98 грн., за жов
тень 2003 р. у розмірі 1977827,29 грн. та с
тягнути судові витрати.
Постановою господарського
суду Харківської області ві
д 28 серпня 2006 року позовні вимо
ги ПП "Еллада-2002" задоволено.
Стягнуто з Державного бюдж
ету України суму бюджетної з
аборгованості по ПДВ за вере
сень 2003 р. в сумі 1 833 885,98 грн. та за жо
втень 2003 р. в сумі 1 977 827,29 грн. Стягн
уто з державного бюджету Укр
аїни на користь 1111 «Еллада-2002» 17
00,00 грн. держмита та 118,00 грн. витра
т на інформаційно-технічне з
абезпечення судового процес
у.
Постановою Харківського а
пеляційного господарського
суду від 27 листопада 2006 року це
судове рішення скасовано та
ухвалено нове про відмову ПП
"Еллада-2002" у задоволенні позов
у.
В касаційній скарзі ПП "Елла
да-2002" просить скасувати поста
нову суду апеляційної інстан
ції як таку, що прийнята з пору
шенням норм матеріального і
процесуального права, та зал
ишити в силі судове рішення м
ісцевого господарського суд
у.
Колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає ча
стковому задоволенню з насту
пних підстав.
З матеріалів справи видно
, що позивачем за наслідками г
осподарської діяльності за в
ересень 2003 року та за жовтень 20
03 року надано податкові декла
рації по податку на додану ва
ртість, згідно яких відшкоду
ванню з бюджету підлягали су
ми - 1 906 444 грн. та 2 010 501 грн. відповід
но.
У вказаних періодах ПП "Елла
да 2002" фактично здійснювало
оптову торгівлю товарами на
родного споживання, розрахун
ки з постачальниками проводи
ло шляхом надання векселів т
а частково грошовими коштами
через розрахунковий рахунок
.
В звязку з надходженням в
казаних декларацій посадови
ми особами ДПІ у Комінтернів
ському районі м. Харкова було
здійснено документальну пер
евірку ПП "Еллада 2002" щодо по
вноти нарахування та сплати
податку на додану вартість з
а вересень-жовтень 2003 р.
За результатами перевірки
складено акт № 894/23-204 від 26.12.2003 р., як
им зафіксовано порушення поз
ивачем п.п. 7.2.1. п.7.2. ст.7 Закону Укр
аїни "Про податок на додану ва
ртість", внаслідок чого підпр
иємству зменшено відшкодува
ння податку на додану вартіс
ть у вересні 2003 р. на 67 133,02 грн., у жо
втні 2003 р. на 32 673,71 грн.
На підставі вказаного акту
перевірки ДПІ у Комінтернів
ському районі м. Харкова прий
няла та направила позивачу п
одаткове повідомлення-рішен
ня від 30.12.2003 р. № /0, яким зменшил
а суми бюджетного відшкодува
ння за вересень 2003 р. на 67 133,02 грн. і
за жовтень 2003 р. на 32 673,71 грн., з чим
позивач згодний і не оскаржу
є.
Інших порушень вимог подат
кового законодавства з боку
позивача відповідачем не вст
ановлено.
Скасовуючи постанову місц
евого суду та відмовляючи ПП
"Еллада-2002" у задоволенні позов
у, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що для отриман
ня позивачем бюджетного відш
кодування за відповідні звіт
ні періоди ним повинна бути з
дійснена оплата придбаного н
им товару, (в т.ч. податку на дод
ану вартість в складі ціни то
вару) у відповідних звітних п
еріодах, однак факт оплати не
підтверджено.
Цей висновок є передчасним
і не узгоджується з матеріал
ами справи.
Відповідно до п. 1.8 ст. 1 Зак
ону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР (дал
і Закон України від 03.04.1997 № 168/97-
ВР), в редакції, чинній на моме
нт виникнення спірних віднос
ин, бюджетне відшкодування -
це сума, що підлягає повернен
ню платнику податку з бюджет
у у зв'язку з надмірною сплато
ю податку у випадках, визначе
них цим Законом. Право на відш
кодування виникає лише при ф
актичній надмірній сплаті по
датку на додану вартість, а не
з самого факту існування зоб
ов'язання по сплаті податку у
ціні товару, який платником н
а день подання декларації за
спірний період не оплачений
.
Згідно п.п. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону Ук
раїни "Про податок на додану в
артість " суми податку на дода
ну вартість зараховуються до
Держаного бюджету України, а
зараховані суми використову
ються у першу чергу для бюдже
тного відшкодування податку
па додану вартість згідно з ц
им Законом.
У відповідності із п.п. 7.7.1 п. 7.
7 ст. 7.Закону України “Про пода
ток на додану вартість” від 03.
04.1997 № 168/97-ВР, суми податку, що підл
ягають сплаті до бюджету або
відшкодуванню з бюджету, виз
начаються як різниця між заг
альною сумою податкових зобо
в'язань, що виникли у зв'язку з
будь-якою поставкою товарів
(робіт, послуг) протягом звітн
ого періоду, та сумою податко
вого кредиту звітного період
у.
Підпунктом 7.7.3 п. 7.7 ст. 7 Закону
України від 03.04.1997 № 168/97-ВР передба
чено, що у разі, коли за резуль
татами звітного періоду сума
, визначена згідно з пп. 7.7.1 цієї
статті, має від'ємне значення
, така сума підлягає відшкоду
ванню платнику податку з Дер
жавного бюджету України прот
ягом місяця, наступного післ
я подачі декларації.
Підставою для отримання ві
дшкодування є дані тільки по
даткової декларації за звітн
ий період. За бажанням платни
ка податку сума бюджетного в
ідшкодування може бути повні
стю або частково зарахована
в рахунок платежів з цього по
датку. Таке рішення платника
податку відображається в по
датковій декларації.
Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 За
кону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР, по
датковий кредит звітного пер
іоду складається із суми под
атків, сплачених (нараховани
х) платником податку у звітно
му періоді у зв'язку з придбан
ням товарів (робіт, послуг), ва
ртість яких відноситься до с
кладу валових витрат виробни
цтва (обігу) та основних фонді
в чи нематеріальних активів,
що підлягають амортизації.

Як вже зазначалось, суд апел
яційної інстанції, відмовляю
чи в позові, мотивував це тим,
що розрахунки за продані тов
ари здійснювались векселями
і факт оплати придбаного тов
ару не доведений.
Відповідно до вимог ст. 4 З
акону України "Про обіг вексе
лів в Україні", видавати перек
азні і прості векселі можна л
ише для оформлення грошового
боргу за фактично поставлен
і товари, виконані роботи, над
ані послуги.
Умова щодо проведення розр
ахунків із застосуванням век
селів обов'язково відображає
ться у відповідному договорі
, який укладається в письмові
й формі. У разі видачі (передач
і) векселя відповідно до дого
вору припиняються грошові зо
бов'язання щодо платежу за ци
м договором та виникають гро
шові зобов'язання щодо плате
жу за векселем.
Статтею 4 Закону України
“Про податок на додану варті
сть” від 03.04.1997 № 168/97-ВР передбачен
о, що у разі коли платник подат
ку здійснює операції з прода
жу товарів (робіт, послуг), які
є об'єктом оподаткування згі
дно з пунктом 3.1 статті 3 цього З
акону, під забезпечення борг
ових зобов'язань покупця, над
ане такому платнику податку
у формі простого або переказ
ного векселя або інших борго
вих інструментів (далі - вексе
ль), випущених таким покупцем
або третьою особою, базою опо
даткування є договірна варті
сть таких товарів (робіт, посл
уг) без врахування дисконтів
або інших знижок з номіналу т
акого векселя, а за процентни
ми векселями - договірна варт
ість таких товарів (робіт, пос
луг), збільшена на суму процен
тів, нарахованих або таких, що
мають бути нараховані на сум
у номіналу такого векселя.
У разі коли платник податку
здійснює за згодою векселед
ержателя зустрічну поставку
товарів (робіт, послуг) заміст
ь грошового погашення суми б
оргу, зазначеного у векселі, б
азою оподаткування є договір
на вартість таких товарів (ро
біт, послуг) без врахування ди
сконтів або інших знижок з но
міналу такого векселя, а за пр
оцентними векселями - догові
рна вартість таких товарів (р
обіт, послуг), збільшена на сум
у процентів, нарахованих або
таких, що мають бути нарахова
ні на суму номіналу такого ве
кселя.
Векселі отримані, але не опл
ачені платником податку, або
видані, але не оплачені платн
иком податку, не змінюють сум
податкових зобов'язань або п
одаткового кредиту такого пл
атника податку, незалежно ві
д видів операцій, по яких такі
векселі використовуються.

Між тим, відповідні дого
вори не були предметом судов
ого дослідження і відповідно
ї правової оцінки вони не отр
имали.
Також судом апеляційної ін
станції належним чином не бу
ло перевірено висновок місце
вого суду щодо проведення пл
атежів за векселями, раніше п
ереданими постачальникам, д
оказів на підтвердження чи с
простування цього не наведен
о.
Крім того, апеляційний суд,
відхиливши з підстав неповно
ти висновки акту перевірки №
894/23-204 від 26.12.2003 р. в якості доказу п
равомірності вимог позивача
, використовує той самий акт н
а підтвердження факту оплати
товарів векселями, в звязк
у з чим залишились без відпов
ідної правової оцінки посила
нням позивача на те, що ним роз
рахунки з постачальниками то
варів здійснювались грошови
ми коштами, без використання
векселів.
У даному випадку суду слі
д було з'ясувати на підставі т
акож і інших документів, яким
чином здійснювалась оплата
отриманих товарів, терміни р
озрахунків у разі такої опла
ти векселями.
Поза увагою суду залишилос
ь та обставина, що у судових за
сіданнях не знайдено доказів
на підтвердження того, що пл
атник податків - позивач мав н
амір одержати економічний еф
ект виключно чи переважно за
рахунок відшкодування з бюд
жету податку на додану варті
сть при розрахунках за придб
аний товар векселями, яке дає
підставу для відмови у відшк
одуванні податку на додану в
артість.
Таким чином, суд не повно ви
значив предмет доказування у
справі і не скористався свої
м правом витребувати необхі
дні докази з власної ініціат
иви, що надано йому ч.5 ст. 12 КАС У
країни та не витребував відп
овідних доказів, зокрема, з як
их саме операцій придбання т
оварів (робіт, послуг) виник по
датковий кредит, чи сформова
ний він правомірно, не зясу
вав, які є докази на підтвердж
ення податкових зобов'язань
у звітному періоді як самого
позивача, так і його контраге
нтів - постачальників товару
(робіт, послуг), доказів надхо
дження грошових коштів, тобт
о підтвердження оплати варто
сті товарів безпосередньо за
звітні періоди: вересень, жов
тень 2003 року.
Враховуючи викладене, кол
егія суддів вважає, що апеляц
ійним судом були допущені по
рушення норм матеріального і
процесуального права, які пр
извели до ухвалення незаконн
ого судового рішення.
За таких обставин, згідн
о вимог ст. 227 КАС України, оскар
жене судове рішення підлягає
скасуванню, а справа направл
енню до суду апеляційної інс
танції на новий апеляційний
розгляд, під час якого суду сл
ід врахувати наведене та у ві
дповідності із вимогами зако
ну вирішити даний спір.
Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 227, 230 КАС У
країни, колегія суддів, -
у х в а л и л а :
Касаційну скаргу Прива
тного підприємства "Еллада-2002
" задовольнити частково.
Постанову Харківського ап
еляційного господарського с
уду від 27 листопада 2006 року ска
сувати.
Справу направити до суду ап
еляційної інстанції на новий
апеляційний розгляд.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і о
скарженню не підлягає.
Згідно ст.ст. 236, 237 КАС Україн
и рішення суду касаційної ін
станції може бути оскаржено
до Верховного Суду України л
ише за винятковими обставина
ми протягом одного місяця з д
ня відкриття таких обставин.

С у д д і :