Справа № 22-а-970/2008
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2008-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
суддя Гайдук Л.П.
суддя Григоров А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2008 року

№ 22-а-970/08

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Мельнікова Л.В.

Суддів - Григоров А.М., Сіренко О.І.

при секретарі:
Репетун К.В.

за участі:

представник позивача - ОСОБА_1.

представник відповідача - Івакіна
І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2007 року по справі № 2-а-541/07

за позовом ОСОБА_2

до
Управління пенсійного фонду України у Харківській
області,

3-я особа:
Управління Служби безпеки України у Харківській області

про визнання відмови у
нарахуванні пенсії за вислугою неправомірною,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2,
звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України у
Харківській області, 3-я особа: Управління Служби безпеки України у Харківській
області про визнання відмови у нарахуванні пенсії за
вислугою неправомірною.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2до Управління пенсійного фонду України
у Харківській області, 3-я особа: Управління Служби безпеки України у
Харківській області про визнання відмови у нарахуванні пенсії за вислугою
неправомірною залишено без задоволення.

Позивач, ОСОБА_2, не
погоджується з вказаною постановою суду, подав апеляційну скаргу, вважає її
постановленою при невідповідності висновків суду обставинам справи, з
порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до
передчасного і неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене,
ОСОБА_2, просить суд апеляційної інстанції постанову Дзержинського районного
суду м. Харкова від 24.09.2007р. по справі №2-а-541/07 скасувати та прийняти
нову постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Заслухавши
представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено та
він виходив з наступного.

Позивач ОСОБА_2.
звернувся до суду з позовом до Управління пенсійного фонду України у
Харківській області, 3-я особа Управління Служби безпеки України у Харківській
області про визнання відмови у нарахуванні пенсії за вислугою неправомірною.

Свої позовні вимоги
позивач мотивує тим, що він з 10.03.1983 по 25.02.1997р. знаходився на
військовій службі в Управлінні Служби безпеки України в Харківській області та його
загальний трудовий стаж складає 31 рік, з них військова служба 18 років, 45
річного віку він досяг 09.08.2006року. Він звернувся до відповідача з вимогою
про призначення йому пенсії за вислугою років, але йому відповідачем було
неправомірно відмовлено у такому нарахуванні, оскільки на момент його
звільнення він не досяг 45 років. Дану відмову позивач вважає неправомірною
оскільки вважає, що порушені його права
передбачені ст.ст.24, 46 Конституції України. Оскільки Законом України
від 04.07.2002року «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ» він мав право на
нарахування пенсії за вислугою років по досягненню 45 років та посилання
відповідача, як на підставу для відмови в призначенні йому пенсії на звуження
чи скасування його права на військову пенсію, передбачену вищевказаним законом,
порушує його конституційне право передбачене ст.46 Конституції України та
ґрунтується на нормативному акті, який прийнятий у порушення ст.22, 24
Конституції України.

Встановлено, що
ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_1 народження з 10.03.1983 р. по 25.02.1997р. знаходився на
військовій службі в УСБУ в Харківській області. Має загальний трудовий стаж
роботи - 31 рік, з них військова служба-18 років. На момент звільнення з
органів СБУ позивач мав стаж військової служби-18 років.

20.03.2007року
позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення йому пенсії за
вислугою років.

Згідно Закону України
від 04.04.2006року «Про внесення змін до деяких законів України з питань
пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» внесені
зміни у Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової
служби, та деяких інших осіб» у ст.12 п.6 згідно якої пенсія за вислугою років
призначається особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
іншим особам, зазначеним у п.«б» -«д» ст.1-2 Закону в разі досягнення ними на
день звільнення зі служби 45 річного віку з яких 12 календарних років і 6
місяців становить військова служба.

Таким чином,
оскільки позивач згідно вищевказаного закону повинен досягти на момент
звільнення 45 років, а він їх не досягнув хоча всі інші умови існували, тому
йому й відмовлено у нарахуванні пенсії за вислугою років правомірно. Як на
момент звільнення позивача діяв закон, який не передбачав права позивача на
пенсію за вислугою років, так і на момент звернення до відповідача такий закон
був відсутній на момент досягнення позивачем 45 років, тобто на 09.09.2006р.
вже діяли зміни до нього яким не передбачалось права на пенсію за вислугою
позивача.

За таких обставин,
суд першої інстанції прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Колегія суддів
погоджується з висновком суду першої інстанції і зазначає, що як редакція
Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» на момент
звільнення позивача так і редакція закону цього на момент досягнення ним 45
років та звернення до Пенсійного фонду за призначенням пенсії передбачає
обов'язкову умову призначення військової пенсії - досягнення 45 років на момент звільнення. Ця
умова у позивача відсутня.

Таким чином, доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду, не впливають на
правомірність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене,
підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст.
160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2007 року по справі № 2-а-541/07 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Повний текст виготовлено та підписано 11
лютого 2008 року

Головуючий Мельнікова Л.В.

Судді
Григоров А.М.

Сіренко О.І.