Справа № 22-а-95/2008
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2007-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15"
січня 2007 року
м. Харків

Справа №
22-а-95/08

Категорія: 48
Головуючий 1 інстанції: Єлізаров І.Є.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія
суддів у складі:

Головуючий
суддя Філатов Ю.М.,

Суддя Водолажська
Н.С., Суддя Шевцова Н.В.

при секретарі
Волошиній Я.В.

за участю представників:

позивача -ОСОБА_1

представника позивача - Наджафаров Ф.О. огли

представника відповідача - Кашуба Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду
м. Харкова від 07.05.2007 року по справі № 2-А-140/07

за позовом ОСОБА_1

до
Управління соціального захисту населення та праці Московської районної
ради м. Харкова

про
визнання дій неправомірними, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач,ОСОБА_1,
звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просив
визнати неправомірними дії Управління соціа­льного захисту населення та праці
Московської районної ради в м. Харкові та зобов'язати відповідача в особі
відділу соціального захисту населення № 2 виплату од­норазову матеріальну
допомогу при народженні дитини.

Постановою
Московського районного суду м. Харкова від 07.05.07 р. по справі № 2-а-140/07 в
позові про визнання неправомірними дій відповідача було відмовлено.

Позивач не
погодився з постановою суду і звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вказану постанову в прийняти нове судове рішення, яким зобов'язати
відповідача виплатити позивачу одноразову допомогу при народженні дитини,
посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга
вмотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно прийняв доводи тільки
відповідача, який наполягав на тому, що допомога може бути виплачена лише за
умови припинення позивачем підприємницької діяльності, не було взято до уваги
те, що позивач не є застрахованою особою в системі загальнообов'язкового
державного страхування.

Відповідач
письмові заперечення проти апеляційної скарги не подав, але представник
відповідача в поясненнях в судовому засіданні наполягав на законності та
обґрунтованості судового рішення і просив залишити його без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши постанову суду, дослідивши доводи апеляційної
скарги та пояснень представників сторін, колегія суддів дійшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої
інстанції було встановлено, що 03.08.06 р. позивач звернувся до Управління
соціального захисту населення та праці Московської районної ради в м. Харкові
із заявою про виплату йому од­норазової матеріальної допомоги при народженні
дитини, надавши до Управління всі необхідні документи для призначення допомоги.
Однак до заяви було надано свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи -
підприємця на ім'яОСОБА_1 та копія паспорту дружини позивача, яка є іноземною
особою та постійно не проживає на території Україні.

За висновками
суду вищевказані обставини позбавили позивача можливості отримати матеріальну
допомогу, проте суд першої інстанції не вказав, що саме (свідоцтво про державну
реєстрацію фізичної особи - підприємця чи те, що дружина позивача є іноземкою)
стало підставою для висновків суду.

Колегія суддів не
погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, зважаючи на те, що
відповідно до Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
право на державну допомогу мають громадяни України, іноземці та особи без
громадянства, які постійно проживають в Україні, також особи, що на­були
статусу біженця.

Слід відмітити,
що твердження суду першої інстанції стосовно того, що дружина позивача постійно
не проживає в Україні спростовуються наданими апелянтом документами, з яких
вбачається, що ОСОБА_2 проживає АДРЕСА_1 по реєстрації, в т.ч. на дату
народження дитини. Реєстрація вказаної особи продовжена до 22.02.08 р.

Відповідно
положенням ст. 10, ст. 11 та ст. 12 вказаного Закону в редакції, що діяла на
час виникнення спірних правовідносин, одноразова допомога при народженні дитини
за цим Законом надається одному з батьків дитини (усиновителю чи опікуну), не
застрахованому в системі загальнообов'язкового державного соціального
страхування на підставі свідоцтва про народження дитини. Розмір цієї допомоги
на час звернення позивача становила 8500,0 грн. і виплачувалася в порядку,
встановленому КМУ.

В "Порядку
призначення і виплати допомоги сім'ям з дітьми", затвердженому постановою
КМУ № 1751 від 27.12.01 р., в редакції, що діяла на час звернення позивача до
відповідача, передбачено, що для призначення одноразової допомоги при
народженні дитини органу праці та соціального захисту населення за умови
пред'явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу подаються такі
документи: 1) заява одного з батьків (усиновителя, опікуна), що складається за
формою, затвердженою Мінпраці; 2) копія свідоцтва про народження дитини; 3)
копії трудових книжок обох батьків (усиновителя, опікуна); 4) довідка з місця
служби (навчання) заявника; 5) довідка про склад сім'ї батьків (усиновителя,
опікуна); 6) довідка, видана державним органом реєстрації актів цивільного
стану для призначення одноразової допомоги при народженні дитини. Жінки, які
постійно проживають (зареєстровані) на території України і народили дитину під
час тимчасового перебування за межами України, подають документи компетентних
органів країни перебування, що засвідчують народження дитини, легалізовані в
установленому порядку.

Особам, не
застрахованим в системі загальнообов'язкового державного соціального
страхування, одноразова допомога при народженні дитини призначається і
виплачується органами праці та соціального захисту населення за місцем їх
проживання. Допомога може бути призначена за місцем фактичного проживання за
умови подання довідки про неодержання зазначеної допомоги в органах праці та
соціального захисту населення за місцем реєстрації.

Представник
відповідача в судовому засіданні наполягав на тому, що при розгляді заяви
ОСОБА_1 про виплату йому одноразової допомоги при народження дитини були застосовані
приписи вищевказаного Положення, відповідно яких жінки, які до народження дитини займалися
підприємницькою діяльністю, сплачували фіксований податок, але не були
застраховані у системі загальнообов'язкового державного соціального
страхування, подають також довідку органів державної податкової служби про
припинення підприємницької діяльності, а тому вимагали від позивача надання
такої довідки про припинення його підприємницької діяльності.

Колегія суддів
вважає доцільним зауважити, що вказана норма обов'язок надання довідки про
припинення підприємницької діяльності покладає лише на жінку, а не на мати або
батька дитини у залежності від того, хто подає заяву про виплату допомоги.

Оскільки позивач
є батьком дитини і саме ним була подана заява, то у відповідача не існувало
законних підстав доповнювати на свій розсуд положення наведеної норми.

Представник
відповідача в поясненнях в судовому засіданні не заперечував проти того, що
позивачем при зверненні за отриманням допомоги були подані всі перелічені в
Порядку документи.

За таких підстав
у відповідача не було належного обґрунтування відмовляти позивачу у виплаті
допомоги при народженні дитини, а тому дії Управління при розгляді заяви
позивача є неправомірними.

Крім того,
колегія суддів вважає доцільним відмітити, що суд першої інстанції в
резолютивній частині постанови жодним чином не визначився з вимогами позивача
про зобов'язання відповідача виплатити одноразову допомогу при народженні
дитини. При цьому ці питання були розглянуті судом при розгляді вимог про
правомірність дій відповідача.

Зважаючи на те,
що у відповідача не існувало законних підстав відмовляти позивачу у виплаті
йому допомоги при народженні дитини і ця
відмова ґрунтується на довільному трактуванні норм чинного законодавства, колегія
суддів дійшла до висновку, що позовні вимоги про зобов'язання відповідача
виплатити позивачу матеріальну допомогу при народжені дитини в розмірі,
встановленому чинним на час виникнення права на таку допомогу, є правомірними і
підлягають задоволенню.

Оскільки
постанова Московського районного суду м. Харкова від 07.05.07 р. по справі №
2-а-140/07 була прийнята без врахування вищевказаних обставин, вона підлягає
скасуванню.

Керуючись ст. ст.
158, 159, 160, 163, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, 254 КАС України колегія
суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 07.05.2007 року
по справі № 2-А-140/07 - задовольнити.

Постанову
Московського районного суду м. Харкова від 07.05.2007 року по справі №
2-А-140/07 скасувати і прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1.

Визнати
неправомірними дії Управління соціа­льного захисту населення та праці
Московської районної ради в м. Харкові у зв'язку з відмовою виплатити од­норазову
матеріальну допомогу при народженні дитини.

Зобов'язати
Управління соціа­льного захисту населення та праці Московської районної ради в
м. Харкові в особі відділу соціального захисту населення № 2 виплатити ОСОБА_1
од­норазову матеріальну допомогу при народженні дитини.

Постанова набирає чинності негайно з моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної
скарги протягом 30 днів з моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий
Ю.М. Філатов

Судді Н.С. Водолажська

Н.В. Шевцова

Повний текст постанови виготовлений та підписаний
21.01.2008 року.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду Н.С.
Водолажська