Справа № 2а-2037/2008
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2008-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2037/08
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

13 лютого 2008 р.
Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді-Самойлової
В.В.

суддів -
Данилової М.В., Бартош. Н.С.

при
секретарі- Демченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання неправомірними дій та
стягнення грошової компенсації замість продовольчого забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить визнати дії відповідача неправомірними та стягнути з
останнього грошову компенсацію замість продовольчого забезпечення за час
проходження нею військової служби за період з 11.03.2000р. по 31.12.2006р. з
урахуванням розміру компенсації вартості набору продуктів за нормою № 1 та
індексу інфляції в Україні в розмірі
35250,51 грн., що в повному обсязі підтримав представник позивачки, посилаючись
на те, що вона проходила військову службу в підрозділах Служби безпеки України
і знаходилась на продовольчому забезпеченні у військовій частині А-4596, та
відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України
«Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей”,
військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також
речове майно і продовольчі пайки або, за їх бажанням, грошову компенсацію, а
згідно ч. 4 ст. 9 цього Закону порядок і розміри грошового й матеріального
забезпечення військовослужбовців і компенсації замість продовольчих пайків
встановлюється Кабінетом Міністрів України з урахуванням коефіцієнта грошових
доходів.

Представник відповідача, який є суб”єктом
владних повноважень, належним чином повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду в судове засідання не з”явився, не повідомивши про причину
неприбуття, не надавши заяву про розгляд справи у його відсутності та надавши
заперечення проти позову, а тому суд вважає можливим розгляд справи на підставі
наявних доказів в порядку ст. 128 КАСУ.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд
вважає, що позов задоволенню не підлягає зі слідуючих підстав.

Встановлено,
щоОСОБА_1 проходила військову службу в підрозділах Служби безпеки України і
знаходилась на продовольчому забезпеченні у військовій частині А-4596. Наказом
Департаменту спеціальних телекомунікаційних систем та захисту інформації Служби
безпеки України № 207-ос від 26.12.2006р.була звільнена у відставку за віком та
виключена із списків особового складу з 31.12.2006р. згідно наказу командира
військової частини А-4596 № 43-ос від 29.12.2006р.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону
України „Про соціа­льний
і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей,, від 20.12.1991 № 2011-ХІІ в редакції Закону
від 04.04.2006 року № 3591-VI військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а
також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця
грошову компенсацію замість них.

Однак, п. 2 Закону України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від 17.02.2000
року № 1459-ІІІ, який набув чинності 11.03.2000 року, дію частини 2 ст. 9
Закону України „Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей" призупинено в частині
одержання військовослужбовцями
продовольчих пайків або
за їх бажанням
грошової компенсації замість них
та замість речового
майна.

Посилання
позивачки на обов'язок відповідача перевести її на продовольче забезпечення за
нормою № 1, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів «Про норми харчування
військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового,
начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту та Державної
служби спеціального зв'язку та захисту інформації» від 29.03.2002 року № 426,
не може бути взяте до уваги судом, оскільки п. 1 Норм харчування
військовослужбовців Збройних сил та інших військових формувань, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України № 426, передбачено виключний перелік
категорій осіб, які забезпечуються харчуванням за рахунок держави за нормою №
1. Надана позивачкою довідка по матеріалам
особової справиОСОБА_1 не дає підстав віднести її за займаними посадами
до категорій осіб, які забезпечуються харчуванням за рахунок держави за нормою
№ 1.

Крім того,
позивачкою не враховано те, що згідно частини 2 ст. 9 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці
мають право на отримання грошової компенсації замість продовольчих пайків
тільки за їх бажанням, в іншому випадку військовослужбовці одержують за рахунок
держави продовольчі пайки. Але до пред'явлення позову до суду позивачка ніякого
бажання про одержання грошової компенсації замість продовольчих пайків не
виявляла із цим питанням до відповідача не зверталась, а тому, якби, навіть дію
частини 2 ст. 9 Закону України „Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей" не було призупинено, то позивачка за період до моменту звернення до
суду мала би право тільки на одержання продовольчих пайків в натурі.

Згідно
ст. ст. 92, 95 Конституції України виключно законами України визначаються права
і свободи людини і громадянина. Гарантії цих прав і свобод, основи соціального
захисту. При цьому, бюджетна система України будується на засадах справедливого
і неупередженого розподілу суспільного багатства між громадянами і
територіальними громадами, а будь які видатки держави на загальносуспільні
потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються виключно
законом про Державний бюджет України.

У
зв»язку з цим, виконання відповідачем положень п. 2 Закону України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від
17.02.2000 року № 1459-ІІІ, здійснено виключно у відповідності і на підставі
Конституції України. А тому, правових підстав для відповідальності Служби
безпеки України за прийняття незаконних рішень, вчинення незаконних дій або бездіяльність
з питань забезпечення продовольчими пайками позивачки або виплати грошової
компенсації замість продовольчих пайків, немає.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що позивачка
не має права на отри­мання
грошової компенсації за продовольче забезпечення за час з 11.03.2000р.
по 31.12.2006р.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 128, 159 КАСУ, ст. ст. 92, 95 Конституції
України, ст.9 Закону України „Про
соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” за № 2011-ХІІ від
20.12.1991р., п. 2 Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів» , суд -

ПОСТАНОВИВ:

В
адміністративному позові ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання
неправомірними дій та стягнення грошової компенсації замість продовольчого
забезпечення відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний
адміністративний суд протягом 10 днів з дня її проголошення, шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження,
а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з
дня складання постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга може бути подана
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий-

Судді-