Справа № 22-а-323/2008
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2008-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
Справа №11/175 Головуючий 1
інстанції: Штоф ель Т.В.
Доповідач: Філатов Ю.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2008
р.
Справа № 22-а-323/2008

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Філатов Ю.М., судді Водолажська Н.С.,
Шевцова Н.В..

при секретарі Волошиній Я.В.

за участю представників:

позивача - Ніколенко С.О.

відповідача - Палажченко О.Є.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу прокурора
Ленінського району м. Полтави на постанову господарського суду Полтавської
області від 02.07.2007р. по справі №11/175

за позовом
прокурора Ленінського району м. Полтави в інтересах Полтавського
міського центру зайнятості та Полтавського обласного центу зайнятості

до ТОВ «Алмакс - Трейд»

про стягнення коштів

встановила:

Прокурор
звернувся до суду з позовом в інтересах позивачів про стягнення з відповідача
матеріальної допомоги у період проходження професійного навчання в сумі 492,95
грн., яку сплатив Полтавський міський центр зайнятості на користь ОСОБА_1

Постановою господарського суду Полтавської області від
02.07.2007р. по справі №11/175 в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з
постановою господарського суду Полтавської області від 02.07.2007р. по справі
№11/175 прокурор подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та прийняти
нову, якою позов задовольнити, вважає, що судом першої інстанції порушені норми
матеріального права.

Відповідач вважає, що постанова господарського суду Полтавської області від
02.07.2007р. по справі №11/175 прийнята у відповідності до вимог чинного
законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.

Присутній у судовому засіданні суду
апеляційної інстанції представник позивача підтримує вимоги, викладені у
апеляційній скарзі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю - доповідача та
представників сторін колегія
суддів встановила, що прокуратурою Ленінського району м. Полтави у відповідача
була проведена перевірка на виконання вимог п.4 ст. 26 Закону України "Про
зайнятість населення" підприємствами, установами, організаціями щодо
відшкодування витрат центра зайнятості на навчання безробітних, яких було
звільнено на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України і які не мали можливості
підвищити свою кваліфікацію протягом останніх 2-х років до дня вивільнення.

Перевіркою було встановлено, що до
Полтавського міського центру зайнятості 26.08.2005р. з метою пошуку роботи
звернувся ОСОБА_1, 1956 р.н., якому на підставі ст. 2 Закону України "Про
зайнятість населення" 02.03.2005р. наданий статус безробітного.

Згідно реєстраційних даних ОСОБА_1
був звільнений з ВАТ "Полтавський завод газорозрядних ламп" у зв'язку
зі змінами в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення
чисельності, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Згідно поданої роботодавцем
звітності за формою 4-ПН (вих. №410 від 27.05.2005р.), за останні 2 роки, що
передували звільненню, він не підвищував свою кваліфікацію.

Під час перебування на обліку в
центрі зайнятості безробітний виявив бажання пройти перепідготовку за
спеціальністю "Комірник". Наказом Полтавського міського центру
зайнятості №НТ051208 від 08.12.2005р. ОСОБА_1 була призначена матеріальна
допомога у період навчання відповідно до ст.ст. 22, 23, 37 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок
безробіття".

Після отримання спеціальності ОСОБА_1
був працевлаштований на посаду комірник наказом ВАТ "Деревообробний
завод" за № 14-квід 10.03.2006р.

Таким чином, на думку прокурора,
державною службою зайнятості на перепідготовку ОСОБА_1. були витрачені державні
кошти в розмірі 492,95 грн. у період проходження професійного навчання в сумі,
яку сплатив Полтавський міський центр зайнятості.

Колегія суддів вважає, що
підстави для задоволення позову та апеляційної скарги відсутні виходячи з
наступного.

Стаття 5-1 КЗпП
передбачає, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно
проживають на території України безплатне навчання безробітних нових професій,
перепідготовку в навчальних закладах або у системі державної служби зайнятості
з виплатою стипендії.

Пунктом 1 статті 4 ЗУ
"Про зайнятість населення" від 01.03.1991р., встановлено, що держава
гарантує працездатному населенню у працездатному віці в Україні безплатне
сприяння у підборі підходящої роботи і працевлаштуванні всіма доступними
способами, включаючи професійну перепідготовку (п."в"),
перепідготовку в навчальних закладах або в системі державної служби зайнятості
(п."е").

Від імені держави в даному
випадку виступає державна служба зайнятості, оскільки відповідно до п.1 ст.19
ЗУ "Про зайнятість населення" в обов'язки державної служби зайнятості
входить організація при потребі професійної підготовки і перепідготовки
громадян та надання грошової допомоги.

П.2 ст.19 ЗУ "Про
зайнятість населення" передбачає, що державна служба зайнятості має право
оплачувати вартість професійної підготовки, а також виплачувати матеріальну
допомогу по безробіттю.

Крім того, статтею 25 ЗУ
"Про зайнятість населення" передбачено, що держава створює умови
незайнятим громадянам у поновленні їх трудової діяльності та забезпечує їм такі
види компенсацій: виплата матеріальної допомоги в період професійної
перепідготовки та виплата допомоги по безробіттю (п."б",
"в" ст. 25 ЗУ "Про зайнятість населення").

В свою чергу, стаття 22 ЗУ
"Про зайнятість населення" передбачає, що для фінансування
професійного навчання вивільнюваних працівників, виплати матеріальної допомоги
по безробіттю за рахунок зборів на обов'язкове соціальне страхування на випадок
безробіття утворюється державний фонд сприяння зайнятості населення.
Розпорядником коштів Фонду є державна служба зайнятості.

До обов'язків державної
служби зайнятості відноситься професійна перепідготовка громадян за рахунок
коштів державного фонду сприяння зайнятості населення (ст.24 ЗУ "Про
зайнятість населення").

З 1 січня 2001 року набув
чинності Закон України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування на
випадок безробіття" №1533 від 02.03.2000р.

Пункт 3 прикінцевих
положень цього Закону передбачає, що Фонд загально­обов'язкового державного
соціального страхування України на випадок безробіття є правонаступником державного
фонду сприяння зайнятості населення, що ліквідується.

Згідно ст.34 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття",
одним із прямих обов'язків Фонду є обов'язок виплачувати забезпечення та
надавати соціальні послуги безробітним, передбачені ст.7 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".
Такими видами забезпечення є матеріальна допомога у період професійної
перепідготовки, а до соціальних послуг відноситься професійна перепідготовка
(ст.7 Закону України "Про іагальнообов'язкове соціальне страхування на
випадок безробіття").

Саме з метою надання
громадянам матеріальної допомоги у випадку безробіття для забезпечення
можливості професійного перепідготовки безробітних громадян, підприємство
відповідача й сплачує страхові внески у Фонд.

Пункт 3 Прикінцевих
положень Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування на
випадок безробіття" передбачає, що допомога по безробіттю, матеріальна
допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період підготовки,
перепідготовки або підвищення кваліфікації, призначені до набрання чинності цим
Законом, виплачуються у строки і розмірах, визначених Законом України "Про
зайнятість населення", до закінчення строку виплати або до припинення їх
виплати відповідно до статті 30 Закону України "Про зайнятість
населення".

Оскільки матеріальна
допомога у період професійної перепідготовки колишнього працівника відповідача
ОСОБА_1 була призначена 23.11.05р., після набрання чинності Закону України "Про
загальнообов'язкове соціальне страхування на випадок безробіття", слід
керуватися нормами цього Закону.

Норма п.4 ст.26 Закону
України "Про зайнятість населення" щодо проведення професійної
перепідготовки вивільнених громадян за рахунок підприємства суперечить нормам
статей 7,16,34 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне
страхування на випадок безробіття".

Пунктом 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування на
випадок безробіття" передбачено, що до приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони та інші нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Із змісту Прикінцевих
положень Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне страхування на
випадок безробіття" слідує, що нормативні акти, в тому числі і Закон
України "Про зайнятість населення", необхідно привести у
відповідність до Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне
страхування на випадок безробіття".

Приймаючи до уваги зміст
статей 7, 16, 34 Закону України "Про загальнообов'язкове соціальне
страхування на випадок безробіття" колегія суддів вважає, що обов'язок
щодо професійної перепідготовки безробітних громадян, виплати їм матеріальної
допомоги в період професійної перепідготовки, а також оплата вартості їх
навчання чинним законодавством покладено на Фонд загальнообов'язкового
державного соціального страхування України на випадок безробіття".

Отже з боку
відповідача відсутній факт порушення
норм Закону України "Про зайнятість населення" та Закону України
"Про загальнообов'язкове соціальне страхування на випадок
безробіття".

На підставі викладеного
колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального
та процесуального права, керуючись ст.. ст.. 160,167, 195, 196, 198, 200, 205
,206, 209, 254 КАС України

ухвалила:

Постанову
господарського суду Полтавської області від 02.07.2007р. по справі №11/175 залишити без змін.

Апеляційну скаргу
прокурора Ленінського району м. Полтави на постанову господарського суду
Полтавської області від 02.07.2007р. по справі №11/175залишити
без задоволення.

Роз'яснити
сторонам, що вони мають право подати касаційну скаргу на дану ухвалу до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної
сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Справу направити
до суду першої інстанції.

Повний текст
ухвали виготовлений 21.01.2008 р.

Головуючий
суддя підпис Філатов Ю.М.

Судді підпис
Водолажська Н.С.

підпис Шевцова Н.В.

Згідно з оригіналом

Суддя
Ю.М. Філатов