Справа № 22а-3032/2008
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2008-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Головатий В.Я. Справа
№ 22а-3032/08
Сихівський районний суд м.Львова Рядок
статзвіту № 36
Доповідач: Шавель Р.М.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2008 року м.Львів
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:
головуючого - судді Шавеля
суддів Олендера
І.Я. та Кушнерика М.П.,
при секретарі - Соколовській
з участю осіб, які взяли участь у справі:
позивача - ОСОБА_1,
пред-ка позивача - ОСОБА_2,
довір. від 19.10.2007р.;
пред-ка відповідача - Кузів О.М.,
довір. № 34/185 від 10.04.2007р.;
третьої особи - Яцури
І.С., довір. № 25 від 07.03.2007р., довір. від 22.02.2006р.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Сихівського районного суду м.Львова від 07.08.2007р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради,
треті особи Відкрите акціонерне товариство /ВАТ/ “Енергія”, ОСОБА_3, Виконавчий
комітет Львівської міської ради, Львівське ОДКБТІ та ЕО, про визнання
розпорядження про приватизацію квартири недійсним, -
в с т а н о в и л а:
17.08.2006р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом,
в якому просить визнати недійсним розпорядження Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради № 519 від 29.06.2004р. «Про оформлення
ВАТ «Енергія» права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1» (а.с.2-4).
Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 07.08.2007р. в
задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.341-342).
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, постанову суд оскаржив позивач
ОСОБА_1, який покликаючись на недоведеність судом обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову,
якою заявлений позов задоволити.
Апелянт вважає, що статут ВАТ «Енергія», положення про структурний
підрозділ ВКФ «Прикарпат-Енергія» та доручення директора цього підрозділу не
надавали йому права на розпорядження майном ВАТ Енергія» та оформляти у
Сихівській районній адміністрації право власності на квартиру АДРЕСА_1.
Також суд першої інстанції не врахував того, що станом на 19.02.2002р.
житловий будинок АДРЕСА_1 був переданий ВАТ «ЛьвівОРГРЕС» територіальній
громаді м.Львова у власність та балансоутримувачу ЛКП «Бондарівка», а тому
будь-які рішення ВАТ «Енергія» чи структурного підрозділу не могли змінювати
правовий статус нерухомого майна.
В оскаржуваній постанові не зазначені докази та мотиви, з яких виходив суд
при вирішенні справи, не вказані норми матеріального права, якими останній керувався
при ухваленні рішення по справі.
Окрім цього, судом не було взято до уваги відсутність будь-яких рішень
виконавчих органів Львівської міської ради з приводу переводу житлової квартири
АДРЕСА_1 в нежитлове чи інше приміщення.
Незрозумілим видається й висновок суду про те, що спірне розпорядження не
порушує охоронюваних прав та інтересів позивача, оскільки йдеться про
поліпшення житлових умов особи, яка перебуває в контрольному списку на
підприємстві та на квартирному обліку за місцем проживання.
Норми ЖК України та Правила обліку громадян, які потребують поліпшення
житлових умов і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, не
встановлюють будь-яких обмежень повторного надання жилої площі працівникам
підприємства, які перебувають в контрольному списку на підприємстві, тобто не
суперечитиме закону одночасне виділення двох і більше житлових квартир одному
черговику на склад сім'ї.
Також під час розгляду справи не дано належної правової оцінки порушення
відповідачем вимог, наведених в розпорядженні № 519 від 29.06.2004р., та
Положення про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна,
що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб (а.с.346-352).
Заслухавши суддю-доповідача по справі, пояснення позивача та його
представника на підтримання апеляційної скарги, заперечення інших учасників
судового розгляду, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах
наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач працював у ВКФ
«Прикарпат-Енергія» ВАТ «Енергія» і перебував на квартирному обліку за місцем
праці за № 3 (а.с.402, 403).
ВАТ «Енергія» як дольовик у будівництві житла, вклавши в будівництво власні
кошти, в 2000 році отримав для розподілу чотири однокімнатні квартири
(а.с.54-56, 57-59, 61-64).
Відповідно до рішення адміністрації та профкому ВКФ «Прикарпат-Енергія»
(структурного підрозділу ВАТ «Енергія») від 20.10.1999р., та рішення правління ВАТ
«Енергія» від 07.12.1999р. було проведено розподіл даних квартир, відповідно до
якого три квартири були виділені на загальну чергу особам, які потребували
покращення житлових умов (згідно контрольного списку таких було три), в тому
числі й позивачеві (а.с.286-287, 290, 291).
Четверта квартира АДРЕСА_1 на загальну чергу для розподілу між черговиками
не виділялась, була залишена ВАТ «Енергія» як дольовику у будівництві.
В подальшому розпорядженням Сихівської районної адміністрації № 519 від
29.06.2004р. було оформлено право приватної власності ВАТ «Енергія» на спірну
Відмовляючи з задоволенні позову місцевий суд виходив з того, що спірне
розпорядження Сихівської районної адміністрації не порушує житлових прав та
законних інтересів позивача в сфері житлових відносин, а повторне надання
черговику житла при одному і тому ж розподілі чинним законодавством не
передбачено; до того враховано й те, що згідно списку черговиків у Львівському
міськвиконкомі позивач перебуває під № 1139.
Між тим, з наведеними висновками не можна погодитися з наступних підстав.
Згідно вимог ст.41 ЖК України контроль за
станом обліку на підприємствах, в установах, організаціях громадян, які
потребують поліпшення житлових умов, здійснюється виконавчими комітетами місцевих
Рад народних депутатів і відповідними органами професійних спілок.
Позивач ОСОБА_1, будучи черговиком виконавчого комітету Львівської міської
ради та перебуваючи на контрольному списку черговиків на ВКФ
«Прикарпат-Енергія», при одержанні однокімнатної квартири АДРЕСА_2 не був
забезпечений житлом по середній забезпеченості по м.Львову, залишався у
контрольному списку підприємства (а.с.60, 71).
На даний час позивач перебуває на квартирному обліку у Львівській міській
раді із складом сім'ї 5 осіб (він, дружина, донька, зять, онук 2002р.н.
В частині ліквідації контрольного списку ВКФ «Прикарпат-Енергія», то
наведену обставину колегія суддів оцінює критично, оскільки погодження
профкому, районної адміністрації та міськвиконкому на ліквідацію списку суду не
представлено; також в представлених копіях контрольного списку відсутні
відомості про виключення позивача з такого (а.с.402, 403, 405-407).
Із матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття оскаржуваного
рішення слугували заява ВКФ «Прикарпат-Енергія» структурного підрозділу ВАТ
«Енергія» та подані документи (а.с.15, 46).

Між тим, аналіз статуту ВАТ «Енергія» (а.с.112-132), Положення ВКФ
«Прикарпат-Енергія» структурного підрозділу ВАТ «Енергія» (а.с.71-77) та
доручення, виданого директору ВКФ «Прикарпат-Енергія» (а.с.47) не давали право
директору структурного підрозділу розпоряджатися майном ВАТ «Енергія» та
оформляти в Сихівській районній адміністрації право власності на спірну
квартиру без письмового розпорядження керівного органу ВАТ «Енергія».

Окрім цього, згідно ухвали Львівської міської ради № 1423 від 10.01.2002р.
«Про прийняття у власність територіальної громади м.Львова об'єктів відомчого
житлового фонду» прийнято ВАТ «ЛьвівОРГРЕС» у власність територіальної громади
м.Львова відомчий житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.189).

Відповідно до акту приймання-передачі від 11.01.2002р. 60-тиквартирного
житлового будинку АДРЕСА_1, збудованого ВАТ «ЛьвівОРГРЕС», на баланс і
обслуговування ЛКП «Бондарівка», ВАТ «ЛьвівОРГРЕС» здало, а ЛКП «Бондарівка»
прийняло на обслуговування 60-тиквартирний житловий будинок АДРЕСА_1(а.с.101).

За таких умов житловий будинок знаходився у власності територіальної
громади м.Львова, а будь-які рішення ВАТ «Енергія» чи ВКФ «Прикарпат-Енергія»
не могли змінювати правовий статус спірної квартири.

При цьому Департамент житлового господарства Львівської міської ради
прийняв наказ № 263-Д від 07.09.2001р. про заселення вказаного будинку; також в
матеріалах справи наявний договір найму житла в будинках державного і громадського
житлового будинку, укладений між ВКФ «Прикарпат-Енергія» та ЛКП «Бондарівка»
від 01.04.2002р. по квартирі АДРЕСА_1 (а.с.187).

Будь-яких рішень щодо переведення житлової квартири АДРЕСА_1 в нежитлове чи
будь-яке інше приміщення виконавчими органами Львівської міської ради не
приймалося, що підтверджується відповідями Департаменту житлового господарства
Львівської міської ради (а.с.313, 314, 137).

Також не представлено доказів передачі спірної квартири з балансу ЛКП
«Бондарівка» на баланс ВАТ «Енергія» чи ВКФ «Прикарпат-Енергія».

При винесенні рішення по справі суд першої інстанції також не врахував
того, що при корпоратизації Державного виробничо-комплектуючого підприємства
«Енергія» до статутного фонду новоствореного ВАТ «Енергія» не увійшли будь-які
об'єкти житлового фонду (а.с.310, 311); також спірна квартира не перебувала на
балансі ВАТ «Енергія» (а.с.101, 141, 189).

Не відповідає вимогам чинного законодавства висновок суду першої інстанції
про те, що спірне розпорядження Сихівської районної адміністрації не порушує
охоронюваних прав та інтересів позивача, оскільки останній обґрунтовував свої
вимоги саме поліпшенням житлових умов та перебуванням на контрольному списку на
підприємстві та квартирному обліку за місцем проживання (а.с.60, 288, 302, 305).

При задоволенні позову колегія суддів також враховує й те, що норми ЖК
України та Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і
надання їм житлових приміщень в Українській РСР, не встановлюють жодних
обмежень повторного надання жилої площі працівникам підприємств, організацій,
які перебувають в контрольному списку на підприємстві, через що не суперечитиме
закону одночасне виділення двох і більше житлових квартир одному черговику на
склад його сім'ї, однак не більше визначеного абз.1 п.53 Правила обліку
громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм житлових
приміщень в Українській РСР, максимального розміру (за винятком визначених
випадків).

Водночас чинним законодавством не передбачено втрату юридичної чинності контрольним
списком на підприємстві через проведення розподілу підприємством вільної жилої
площі серед всіх черговиків за місцем проживання, а ліквідація такого
проводиться в такому ж порядку, який був при його формуванні.

Також при винесенні спірного розпорядження відповідачем не були дотримані
вимоги чинного на той час Положення про порядок оформлення права власності на
об'єкти нерухомого майна та затвердження вартості цих послуг, затв. рішенням
виконавчого комітету Львівської міської ради № 351 від 02.07.1999р. (а.с.8-12),
оскільки третьою особою не було представлено на розгляд відповідача рішення
органів влади про будівництво будинку, акт приймання-передачі квартир між ВАТ
«ЛьвівОРГРЕС» та ВКФ «Прикарпат-Енергія» після закінчення будівництва та
введення його в експлуатацію (а.с.146-147), договір про дольову участь в
будівництві будинку, який би діяв на день здачі будинку державній технічній
комісії (263-267, 331, 332).

В частині покликань представника третіх осіб щодо застосування наслідків
ч.1 ст.100 КАС України через пропуск строку звернення до суду із
адміністративним позовом, то таке клопотання представником відповідача під час
розгляду судом першої інстанції не заявлялося, а аналогічне клопотання
представника третіх осіб вирішено ухвалою суд від 11.12.2006р. (а.с.36).

Звідси, позовні вимоги ОСОБА_1 слід вважати обґрунтованими та підставними,
через що заявлений позов підлягає до задоволення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про невідповідність висновків суду обставинам
справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст.94, 195, п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.207 КАС
України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити
частково.

Постанову Сихівського районного суду м.Львова від 07.08.2007р. скасувати та
прийняти нову, якою позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати недійсним розпорядження Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради № 519 від 29.06.2004р. “Про оформлення ВАТ “Енергія”
права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1”.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції
протягом одного місяця з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий: Р.М.Шавель

Судді: І.Я.Олендер

М.П.Кушнерик