Справа № 22а-1624/2007
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2007-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-1624/07 Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 43 інстанції - Камша Н.М.
№ А26/99-07
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04
грудня 2007 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді -
Туркіної Л.П. (доповідач)

суддів -
Коршуна А.О., Проценко О.А.

при секретарі - Духневичі О.С.,

за участі представників сторін:

позивача
- Малих І.І., довіреність №
1415/06-16 від 22.06.2007 р.

відповідача
- Зузлов О.О., довіреність №
2403/04 від 30.11.2007 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську
Дніпропетровської області

на постанову господарського суду Дніпропетровської області від
15.05.2007 р.

по справі № А26/99-07

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську
Дніпропетровської області

до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Новомосковську
Дніпропетровської області

про
включення до акту 184,77 грн., -

в с т а н о в и л а :

У березні 2007 року Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську Дніпропетровської області звернулося з позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України
в м. Новомосковську Дніпропетровської області (далі - Відділення
виконавчої дирекції), в якому просив визнати дії Відділення виконавчої дирекції щодо включення в щомісячні акти звірки
суми витрат на допомогу на поховання гр. ОСОБА_1 та витрат на доставку
допомоги, неправомірними, а також зобов'язати відповідача включити в щомісячні
акти звірки суму витрат на допомогу на поховання та витрат на її доставку
стосовно ОСОБА_1, загальний розмір яких складає 184,77 грн.

Позовні вимоги заявлено у зв'язку з тим, що позивачем була виплачена допомога на поховання гр. ОСОБА_1 у
сумі 183,32 грн., у зв'язку із виплатою понесено витрати з доставки у
сумі 1,45 грн.

Позивач зазначає, що гр. ОСОБА_1 отримував пенсію
по інвалідності внаслідок трудового каліцтва, отриманого на виробництві,
що, на думку позивача, відповідно до ст.ст.21, 24 п.5 ч.1.34 ч.ч.8,9 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-14 від 23.09.1999 р. (далі - Закон 1105-14) та п.4
Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання, та пенсій у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі -
Порядок) дає відповідному органу Пенсійного фонду право вимагати включення
витрат фонду, пов'язаних із похованням ОСОБА_1,
до сум, що підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань України.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області
від 15.05.2007 р. в задоволенні позову
відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що позовні вимоги не відповідають чинному
законодавству, зокрема ст.34 Закону 1105-14, відповідно до якої відшкодування
витрат Пенсійного фонду на поховання
здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України за наявності причинного зв'язку
між смертю особи та каліцтвом або професійним захворюванням. Факт наявності
такого зв'язку позивачем не доведено.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову господарського суду від 15.05.2007 р. та направити
справу на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що судом невірно
застосовані норми матеріального права, зокрема ст.34 Закону 1105-14 та п.4
Порядку.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечує,
зазначає, що рішення суду є таким, що відповідає
законодавству.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та повноту їх дослідження судом першої
інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Судом першої інстанції встановлені такі обставини,
справи.

Управління Пенсійного фонду України в м.
Новомосковську Дніпропетровської області
виплатило родині померлої гр. ОСОБА_1 (який перебував на обліку
в УПФУ та отримував пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва) допомогу на поховання в розмірі 183,32 грн.; окрім
того, сума витрат УПФУ на доставку вищезазначеної допомоги склала 1,45
грн.; всього 184,77 грн. Зазначені обставини підтверджуються наданими позивачем
доказами. Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Новомосковську
Дніпропетровської області
відмовляється від прийняття до заліку вищезазначеної суми для подальшого
її відшкодування на централізованому рівні, обґрунтовуючи свою відмову відсутністю
довідки медичної установи про наявність причинного зв'язку між смертю
потерпілого з раніше одержаним ним каліцтвом.

Визначальним під час вирішення цього спору є
наступне: відповідно до ст.34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105-14
від 23.09.1999 р.: у разі смерті потерпілого від нещасного випадку або
професійного захворювання витрати на його поховання
несе Фонд соціального страхування від нещасних, випадків згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України. У разі
смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював,
розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається, виходячи із суми щомісячних
страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з
відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею
29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має
підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги
не є обґрунтованими, а позов не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції також,
виходячи з наступного: відповідно до ч.8 ст.34 Закону у разі смерті потерпілого
від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання
несе Фонд соціального страхування від нещасних випадків згідно з порядком,
визначеним Кабінетом Міністрів України. На
виконання ч.8 ст. 34 Закону Кабінетом Міністрів України затверджено порядок проведення
витрат на поховання у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання, затверджений постановою Кабінету
міністрів України від 11.07.2001 р. № 826. Відповідно до цього порядку, витрати
на поховання провадяться у разі смерті потерпілого саме при обставинах, за яких
настає страховий випадок, з державного соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання. Перелік таких
обставин затверджено постановою КМУ № 1094 від 21.08.2001 р.

Також, як встановлено ч.9 ст.34 Закону 1105-14, причинний зв'язок смерті потерпілого,
який одержував страхові виплати і не працював, з одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних
закладів.

При цьому, судова колегія відхиляє як безпідставні
посилання позивача на положення Порядку відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України від 04.03.2003 р. № 5-4/4, оскільки, як свідчать п.10 Порядку та
додаток № 7 до нього, у названому нормативному акті також йдеться про осіб, які
померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання. Отже, названий Порядок у якості необхідних умов для відшкодування
витрат на поховання передбачає не тільки право особи, що померла, на отримання
пенсії, згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-14 від 23.09.1999 р., але й таку умову, як настання
смерті внаслідок профзахворювання або нещасного випадку на виробництві, що
кореспондується із нормами ст.34 Закону № 1105-14.

Виходячи з викладеного вище, підстави для скасування рішення суду першої
інстанції відсутні.

Керуючись статями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Новомосковську Дніпропетровської області -
залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської
області від 15.05.2007 р. по адміністративній справі №
А26/99-07 - без змін.

Ухвала набирає законної сили відповідності до ст.254 КАС України з моменту
проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Л.П.Туркіна

Судді: А.О.Коршун

О.А.Проценко

Ухвалу складено у повному обсязі 10.12.2007 р.