Справа № К-4061/06
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 серпня 2007 року у м. Києві колегія
суддів Вищого адміністративного суду
головуючого-судді:
суддів: Лиски Т.О., Панченка О.І., Штульмана І.В.,
у попередньому судовому засіданні в порядку касаційного провадження
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального
захисту населення Зарічного району в м.
Суми про визнання дій неправомірними, покладення зобов»язань по відновленню
виплати пенсії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 15 квітня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Сумської
області від 7 липня 2004 року,
в с т а н о в и л а:
звернувся з касаційною скаргою на рішення Зарічного районного суду м. Суми від
15 квітня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 7 липня
2004 року у справі за його позовом до управління праці та соціального захисту
населення Зарічного району в м. Суми про
визнання дій неправомірними, покладення зобов»язань по відновленню виплати
що в квітні 2002 року він звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись
на те, що з 1976 року по грудень 1989 року він працював пілотом гелікоптера,
а також на інших льотних посадах в Тюменській і Ханти-Мансійському об»єднаному
авіазагоні. Наказом від 20 листопада 1989 року був звільнений з роботи у
зв»язку з виходом на пенсію за вислугою років. В зв»язку зі змінами в законодавстві управління праці та
соціального захисту населення Зарічного району в м. Суми перерахувало йому
пенсію за вислугою років до 454 грн. з 7 грудня 1999 року. За його заявою та
керуючись постановою Уряду № 264 від 10 лютого 2000 року управління праці
перерахувало йому пенсію за вислугою років і з 1 квітня 2000 року її розмір
склав 607 грн. 90 коп. В такому розмірі він
отримував пенсію один рік і три місяці. З 1 серпня 2001 року відповідач
безпідставно знизив йому пенсію до 454 грн. 49 коп.
на неправомірність дій посадових осіб управління праці та соціального захисту
населення і безпідставного зменшення
йому розміру пенсії за вислугою років, просив суд визнати такі дії управління
праці неправомірними та зобов»язати суб»єкта оскарження поновити виплату пенсії
за вислугою років в розмірі 607 грн. 90 коп. з дня її зниження.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від
15 квітня 2004 року в задоволенні позову
ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області
від 7 липня 2004 року апеляційну скаргу
ОСОБА_1 було відхилено, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від
15 квітня 2004 року залишено без змін.

Вказуючи на допущені, на його думку, судами
першої та апеляційної інстанцій порушення норм чинного процесуального та
матеріального законодавства, що призвело до постановлення неправильних судових
рішень, відповідач просить скасувати постановлені судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та
постановити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судом першої
інстанції встановлено, що з 1989 року позивач перебуває на пенсії за вислугою
років як особа льотного екіпажу повітряних суден цивільної авіації.

Після призначення пенсії в законодавство
України, яке регулює пенсійне забезпечення, були внесені зміни.

Законом України “Про внесення змін до деяких
законів України” від 17 листопада 1999 року (п. 2 розд. 2 “Прикінцеві
положення”) передбачено, що дія статті 53 Закону України “Про пенсійне
забезпечення” поширюється на працівників з числа осіб льотних екіпажів
повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів,
бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які
виконували спеціальні роботи в польотах, які вийшли на пенсію до набрання
чинності цим Законом (Закон набрав чинності з 7 грудня 1999 року).

Оскільки заявник вийшов на пенсію до 7 грудня
1999 року, то відповідно до п. 2 розд. 2 Прикінцевих положень Закону з 7 грудня
1999 року йому була перерахована пенсія, розмір якої склав 454, 49 грн.

При розрахунку максимального розміру пенсії
використана величина заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки
України за період із грудня 1998 року по листопад 1999 року включно, що
відповідало вимогам ч. 3 ст. 53 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Згаданою нормою права встановлено, що розмір пенсії для осіб льотних екіпажів
повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів,
бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які
виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною
величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки
України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.

Постановою Кабінету Міністрів України № 374
від 28 березня 2002 року “Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно
до статті 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а також пенсій, призначених
відповідно до інших законів України, які раніше не підвищувались” встановлено,
що з 1 квітня 2002 року збільшено пенсії непрацюючим пенсіонерам на 12
відсотків, у тому числі пенсії, призначені працівникам льотно-випробного складу
авіації та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації.

Крім зазначеної постанови, інші рішення Уряду
про підвищення розміру пенсій працівникам льотного складу цивільної авіації на
час існування спірних правовідносин до квітня 2002 року не приймалися.

Отже, позивачу у квітні 2000 року було
помилково проведено перерахунок пенсії - збільшено її до 607, 90 грн., оскільки
законодавством такий перерахунок не був передбачений.

Враховуючи те, що зазначені перерахунки
здійснювались не у зв'язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови
про підвищення пенсій, у відповідача не було законних підстав для збільшення її
розміру на коефіцієнт зростання середньої заробітної плати працівників
народного господарства у відповідності до п. 7 Порядку призначення і виплати
пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації,
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 418 від 21 липня 1992
року.

Після виправлення помилки, яка була зроблена
відповідачем у квітні 2000 року, розмір пенсії склав 454, 49 грн.

Таким чином, дії відповідача по приведенню
розміру пенсії ОСОБА_1 у
відповідність до вимог чинного законодавства були правомірними.

Суд першої інстанції правильно встановив, а
апеляційний суд обґрунтовано погодився з тим, що
позивачу ОСОБА_1
призначена пенсія за віком у відповідності з вимогами чинного на той період
законодавства.

За таких обставин судові
рішення першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права, доводами касаційної скарги висновки,
викладені в судових рішеннях, не спростовуються, підстави для скасування постановлених по справі судових
рішень відсутні.

Керуючись ст.ст.210, 220, 220-1, 223, 224,
230,231 КАС України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
залишити без задоволення, а рішення
Зарічного районного суду м. Суми від 15 квітня 2004 року та ухвалу апеляційного
суду Сумської області від 7 липня 2004 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Цуркан М.І.

Судді:
Лиска Т.О.

Панченко О.І.

Штульман І.В.

Юрченко В.В.