Справа № 2а-404/2007
Суддя: Кайро І.А.
Дата ухвалення: 2007-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а - 404/2007 рік
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2007
року

Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі: судді - Кайро І.А. при секретарі -
Іванової С.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в залі суду в
м. Ялта адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1до Комітету з охорони
культурної спадщини Автономної
Республіки Крим, про
визнання неправомірними дій
по видачі висновку
про неможливість відводу
земельної ділянки і
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И
В :

Позивачка просить суд визнати неправомірними дії
Комітету з охорони культурної
спадщини Автономної Республіки
Крим (далі Комітет)
по видачі йому листа - висновку № 10820
від 23 жовтня 2006 року
про неможливість відводу земельної
ділянки площею 0,004 га,
розташованої за адресою: м. Ялта, АДРЕСА_1для будівництва
та обслуговування індивідуального
гаражу, а також зобов'язати
Комітет висновок про можливість відводу
вказаної земельної ділянки за
вказаною адресою для
указаної нею мети. Позовні вимоги мотивовані тим, що
висновком Комітету їй відмовлено в узгодженні відведення земельної ділянки у
зв'язку з тим, що вона розташована в охоронній зоні та нове будівництво там не
передбачено. У зв'язку з тим, що вона вважає, що вищезазначена земельна ділянка
не відноситься до охоронної зони, у якій заборонено будівництво, вона та
звернулася до суду з даною позовною заявою.

Представник Комітету
з охорони культурної
спадщини АРК у судовому засіданні проти
задоволення позову заперечував, при цьому він надав суду заперечення на даний
позов, згідно яких при дачі висновку
позивачу про неможливість
відводу земельної ділянки
Комітет керувався Постановою
Уряду АРК № 330
від 16 листопада 1995 року, якою затверджено опорний
історико-архітектурний план та
комплексне охоронне зонування
пам'ятників історії, культури і природи
адміністративного району „Великої
Ялти”. На момент прийняття
вказаної Постанови до повноважень Уряду
входило прийняття рішень
про встановлення зон
охорони пам'ятників. Крім того, рішенням Верховного суду АРК від
25 травня 2001 року, що набрало чинності, встановлено, що прийняття постанови від 16 листопада 1995
року №330 Урядом АРК є обгрутованим з
метою збереження об'єктів культурної спадщини.
До висновку про те, що земельна
ділянка, на яку претендує
позивач знаходиться в
межах охоронної зони
ландшафту, працівники комітету
прийшли внаслідок візуального
співставлення
картографічного матеріалу з планом, який надала їм
позивачка для погодження.

Дослідивши докази
суд, вважає, що позовна заява
являється законною та обґрунтованою і
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів держаної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі, на виконання
делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Кореїзської
селищної ради № 1076 від 16 квітня 2004 рокуОСОБА_1. надано дозвіл на складання проекту відводу
земельної ділянки орієнтованою площею 0,004 га для будівництва та
обслуговування індивідуального гаража розташованого за адресою: України,
АР Крим, АДРЕСА_1.

У процесі розробки проекту відводу земельної ділянки на
виконання вимог ч. 9 ст. 118 ЗК України позивачем отримані узгодження головного
архітектора Ялтинського міськвиконкому.

З висновків головного архітектора Ялтинського
міськвиконкому: №05/1083 від 05 липня 2005 року
слідує, що земельна ділянка, проект землеустрою якої
розробляєтьсяОСОБА_1., розташована згідно з Генпланом Великої Ялти, будівель за
червоною лінією не має, не є об'єктом природно-заповідного фонду та природоохоронного
призначення.

Відповідно
до
ч. 6 ст. 123 Земельного
кодексу України проект
відведення земельної ділянки
погоджується із землекористувачем, органом з охорони
культурної спадщини .

Республіканським комітетом з охорони культурної спадщини Автономної
Республіки Крим 23 жовтня
2006 року за №
10820 позивачці видано
висновок про неможливість відведення
зазначеної земельної ділянки,
оскільки земельна ділянка входить в
охоронювану зону «Старий Кореї» (зона №13), режим якої
не передбачає нового будівництва.

Разом з тим, пункт 3 статті 32 Закону України „Про
охорону культурної спадщини", містить не безумовну заборону на здійснення
містобудівних, архітектурних або ландшафтних перетворень, будівельних,
меліоративних, шляхових, земельних робіт на охоронюваних археологічних
територіях, у межах зон охорони пам'яток, історичних, ареалів населених місць,
занесених до списку історичних населених місць України, а лише на здійснення
робіт без дозволу органа охорони культурної спадщини.

Статтею 1 Закону України „Про охорону культурної
спадщини" встановлено, що зона охоронюваного ландшафту встановлюється
навколо пам'ятків.

Згідно зі статтями 2, 32 Закону України „Про охорону
культурної спадщини" зазначені зони повинні бути визначені топографічно.

Але у матеріалах справи відсутні докази того, що межі
охоронної зони № 13 є винесеними в натурі на місцевості, існує картографічний
матеріал, що дозволяє встановити розташування відповідних меж.

Представником відповідача не було надано суду доказів
щодо місцезнаходження охоронної зони № 13, її межі та місце розташування
спірної земельної ділянки на складання проекту відводу якої позивачу дано
дозвіл згідно з рішенням Кореїзської селищної ради.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11 КАС України усі
учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Розгляд і
вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом
їх переконливості.

Оскільки відповідачем не надано доказів того, що в районі
вищезазначеної земельної ділянки орієнтованою площею 0,004 га, розташованої в
АДРЕСА_1, щодо якої позивачем
здійснювалися заходи по відведенню, знаходяться будь-які пам'ятники, та що
спірна земельна ділянка відноситься до категорії земель історико-культурного
призначення, а саме - до зони охоронюваного ландшафту (зони № 13). Також
відсутні документи про включення спірної земельної ділянки до Державного
реєстру нерухомих пам'яток України, державних земельних кадастрів, планів
землекористування, проектів землевпорядження та іншої проектно-планувальної
документації, межі охоронної зони не визначені на місцевості в натурі, охоронне
свідоцтво не видавалося. За таких обставин,
суд приходить до висновку про те, що цей факт виключає можливість
встановлення наявності зони охоронюваного ландшафту в районі спірної земельної
ділянки.

Згідно довідки Ялтинського міського
управління земельних
ресурсів № 9203-210-25
від 16 серпня 2005 року
про склад земельних угодій
за статичним звітом Державного комітету України
по земельних ресурсах „Облік землі” (форма
6-зем) земельна ділянка
площею 0, 004 га розташована
за адресою: України, АР
Крим, АДРЕСА_1, значиться по
обліку: - рядок 12.3
(шифр 96) „землі, не передані у власність, не наданні в користування в
межах населеного пункту”, по виду
земельних угідь -
графи 67,68: „ відкриті землі без
рослинного покрову чи з незначним рослинним покровом, в т.ч. «камяністі місця
».

Таким чином, дослідивши всебічно,
повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх
належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, суд вважає позов
обґрунтованим та підлягаючим
задоволенню.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 6, 9, 17;
160-163 КАС України; ст. ст. 118, 123 ЗК
України; ст. ст. 1, 2, 32 Закону
України „Про охорону
культурної спадщини”, ст. 16 ЦК
України; ст. ст. 19, 55 Конституції України,

П О С Т А Н О В
И В :

Позовну
заяву ОСОБА_1- задовольнити.

Визнати неправомірними дії Комітету
з охорони культурної
спадщини Автономної Республіки Крим по
видачі ОСОБА_1висновку № 10820 від 23 жовтня 2006 року про неможливість відводу
земельної ділянки площею
0,004 га, розташованої за адресою: України, АР
Крим, АДРЕСА_1для будівництва
та обслуговування індивідуального
гаража.

Зобов'язати Комітет
з охорони культурної
спадщини АРК видати
ОСОБА_1висновок можливості
відводу земельної ділянки площею 0,004 га,
розташованої за адресою: України, АР Крим, АДРЕСА_1для
будівництва та
обслуговування індивідуального гаражу.

Постанова суду може бути
оскаржена в апеляційному
порядку в Апеляційний суд
АРК через Ялтинський
міський суд в порядку
та строки передбачені ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя: