Справа № К-1964/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Ужгородського міського суду Закарпатської області від 03 жовтня 2003 року та
ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 22 грудня 2003 року
у справі за заявою ОСОБА_1до редакції газети "Новини Закарпаття" та
головного редактора газети про визнання неправомірними дій щодо розгляду заяви,
-

встановила:

В червні 2003 року ОСОБА_1 в порядку передбаченому ст.2481
ЦПК України (в редакції 1963 року) звернувся до суду із заявою про визнання
неправомірними дій редакції газети "Новини Закарпаття" та головного
редактора цієї газети з приводу нерозгляду його звернення.

В заяві зазначав, що 03.03.2003 року він звернувся до
головного редактора газети "Новини Закарпаття" із заявою про
проведення ретроспективного аналізу публікацій про ВАТ "Племрепродуктор
"Птахофабрика Закарпатська" за попередні роки. Крім того, у зверненні
він просив також виявити можливу причетність співробітників редакції до
публікації неправдивих відомостей про птахофабрику та вибачитись через газету
за поширені в номері за 03.04.2001 р. неправдиві відомості щодо відновлення
роботи птахофабрики і забезпечення нею області власною продукцією.

Рішенням Ужгородського міського суду Закарпатської
області від 03 жовтня 2003 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 22 грудня 2003 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 було
відмовлено.

Не погоджуючись із постановленими по справі судовими
рішеннями ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою в
порядку визначеному ЦПК України 1963 року, в якій просить скасувати вказані
рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Листом Верховного Суду України від 26.09.2005 р. на
підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України зазначену касаційну скаргу було передано до Вищого
адміністративного суду України для вирішення в порядку касаційного провадження.

Розглянувши касаційну скаргу та дослідивши матеріали
справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її
задоволення.

Справа судами розглянута за правилами глави 31-А ЦПК
України 1963 року.

Відповідно до ч.1 ст. 2481 ЦПК України (в
редакції 1963 року) громадянин має право звернутись до суду зі скаргою, якщо
вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю органу державної влади, місцевого
самоврядування, посадової і службової особи порушено його права, свободи чи
законні інтереси.

На підставі статті 36 Закону України "Про друковані
засоби масової інформації (пресу) в Україні", згідно якої редакція не
зобов'язана відповідати на адресовані їй листи чи пересилати їх до інших
інстанції, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що
на заяву ОСОБА_1, адресовану ним до засобу масової інформації, редакція газети "Новини
Закарпаття" та її головний редактор
відповідно до вимог вказаного Закону не зобов'язані були давати письмову
відповідь заявнику про результати її розгляду, обмежившись усним повідомленням
про відхилення заяви і ці дії не можуть розглядатись як неправомірні.

Так само вірним є висновок судів, про
безпідставність посилань ОСОБА_1 на вимоги ст. 19 Закону України "Про
звернення громадян" щодо права громадянина одержувати письмову відповідь
про результати розгляду заяви, оскільки зазначена норма закону загальної дії не
може бути застосована до правовідносин, які регулюються законом спеціальної
дії, тобто ст. 36 Закону України "Про друковані засоби масової інформації
(пресу) в Україні", якою на редакцію засобу масової інформації чи її
головного редактора не може бути покладено обов'язок з надання відповідей на
листи громадян.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що з'ясувавши в достатньо повному об'ємі
обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, суди
першої та апеляційної інстанцій ухвалили рішення, що відповідають вимогам
закону. Висновки судів достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в
матеріалах справи письмовими доказами.

Приведені в касаційній
скарзі доводи зазначені висновки суду не спростовують і зводяться до незгоди з
ними.

Відповідно до ст. 86 КАС
України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази
за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

При вирішенні справи
судами обох інстанції правильно застосовані норми матеріального права, порушень
норм процесуального права, які б могли призвести до неправильного вирішення
справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 224
КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення,
а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при
ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України,
п.7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення, а
рішення Ужгородського міського суду Закарпатської області від 03 жовтня 2003
року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 22 грудня 2003 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає, крім випадків,
передбачених ст. 237 КАС України.

Судді: