Справа № 22а-2242/2007
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2007-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а
Головуючий суддя у 1-ій
інстанції - Сіліверстов С.М.
(справа
№2а-57/07)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2007 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
Уханенка С.А.,

суддів -
Коршуна А.О., Стежко В.А.

при секретарі -
Портненко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу представника позивача
ОСОБА_1

на постанову Токмацького
районного суду Запорізької області від
15 травня 2007 року у адміністративній справі № 2а-57/07 за позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Токмацької міськради, про стягнення
недоплаченої щорічної допомоги ветерану війни, -

в с т а н о в и л а
:

У червні 2006 року ОСОБА_2 звернулась до суду з адміністративним
позовом до Управління праці соціального захисту населення Токмацького району Запорізької області та з
урахуванням уточнених позовних вимог просила зобов'язати відповідача по справі
виплати на її користь недоплачену разову грошову допомогу у розмірі 1516,35
грн., та зобо'вязати видати нагрудний
знак «Ветеран війни - учасник війни». В обґрунтування позову вказує на те, що
має статус учасника війни і користується всіма правами та пільгами,
передбаченими діючим законодавством для цієї категорії осіб, а тому відповідно
до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» їй щорічно повинна виплачуватись одноразова грошова допомога в розмірі
чотирьох мінімальних пенсій за віком, що складає 1436 грн., але виплачено їй
було лише 50 грн. Тобто заборгованість складає 1386 грн., а з урахуванням
індексу інфляції та 3% річних, остаточна сума складає 1516,35 грн.

Постановою
Токмацького районного суду Запорізької області від 15 травня 2007
року в задоволенні вищезазначених
позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Не
погоджуюсь з даною постановою представником позивача ОСОБА_2 було подано
апеляційну скаргу в якій вона просила скасувати постанову суду першої інстанції
та прийняти нову постанову, оскільки
вважає, що постанова прийнята з порушенням
матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 має статус
учасника війни на підставі посвідчення НОМЕР_1 від 23.01.2002 року і
користується пільгами, встановленими Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року N 3551-XII.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції
правильно обґрунтовував свої висновки тим, що органи соціального захисту діяли
відповідно до діючого законодавства.

Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що органи праці та соціального захисту населення при
здійсненні виплати щорічної разової грошової
допомоги відповідно до ст.ст.12-16 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII
(ст.17-1 цього Закону від 22.10.1993 року N 3551-XII)
виступають відповідно до ст.21 Бюджетного Кодексу України лише, як розпорядники
бюджетних коштів, а порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій визначається Кабінетом
Міністрів України, який має щорічно у проекті Державного бюджету України
передбачати цільові кошти необхідні для виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій (ч.2 Закону України від 25.12.1998 р. N 367-XIV)

Оскільки, Постановою Кабінету Міністрів
України № 177 від 18.02.2004 р. «Про забезпечення щорічної виплати разової
грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» визначено, що
Міністерство фінансів України і Державне казначейство України
забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та
соціальної політики для виплати разової грошової допомоги у розмірах,
встановлених законом про державний бюджет на відповідний рік, а відповідно до
вимог ч.2 ст.95 Конституції України, будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків
визначаються виключно Законом про Державний бюджет України. Відповідач при нарахуванні щорічної допомоги, правильно
визначив її розмір, тому що ст.30 Закону України «Про державний бюджет України
на 2006 рік» N 3235-IV від 20.12.2005 р.,
встановлено, що у 2006 році виплата щорічної разової грошової допомоги
відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» учасникам війни
здійснюється у розмірі 50,00 грн..

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення
з додержанням норм
матеріального і процесуального
права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції не було допущено порушень матеріального
права, і доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду,
а тому підстав для скасування постанови не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст.199, ст.200, ст.205 КАС
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 -
залишити без задоволення,
постанову Токмацького районного
суду Запорізької області від 15 травня 2007 року - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту проголошення ухвали.

Головуючий:

Судді :