Справа № к-29714/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді: Бутенка В.І.,

суддів: Горбатюка С.А., Лиски Т.О., Панченка О.І.,
Штульмана І.В.,

при секретарі
Мацюк Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку
касаційного провадження справу за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу
Личаківського районного суду м. Львова від 22 травня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області від 17 липня 2006 року у справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Личаківської районної державної адміністрації м. Львова про
віндикацію земельних чеків, -

встановила:

В лютому 2006 року
позивачі в порядку визначеному Цивільним процесуальним кодексом України
звернулися до суду з позовом до Личаківської районної адміністрації Львівської
міської ради про віндикацію земельних чеків.

17 лютого 2006 року судом першої інстанції прийнято
позовну заяву і відкрито провадження по
справі за правилами ЦПК України. Однак
ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 22 травня 2006 року,
залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17 липня
2006 року, матеріали позовної заяви ОСОБА_1., ОСОБА_2 в порядку
адміністративного судочинства було залишено без руху та надано строк для
усунення недоліків.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями та
посилаючись на порушення судами процедури розгляду і виду судочинства при
розгляді даної справи, ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до Верховного Суду України з
касаційною скаргою, в якій просили вищезазначені судові рішення скасувати.

Листом Верховного Суду України від 16.08.2006 р.
касаційну скаргу було передано до Вищого адміністративного суду України за
належністю.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи
і доводи скарги, судова колегія вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню.

Постановляючи рішення суди виходили з того, що даний спір
є справою адміністративної юрисдикції. Проте з таким висновком погодитися не
можна виходячи з наведеного.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі
- адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судами
встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв'язку з
неможливістю отримання позивачами житлових і земельних приватизаційних чеків,
оскільки вони виявились погашеними третіми особами.

Предметом спору в
даній справі є реалізація повноважень приватного власника щодо володіння,
користування і розпорядження своєю власністю.

Компетенція адміністративних судів, встановлена ст.17
Кодексу, на цей спір не поширюється, оскільки даний позов не є
адміністративним, тому, що вимоги позивача не стосуються захисту його прав,
свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку
органів державної влади, він повинен розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Тобто між сторонами існує спір про право, що в свою чергу
виключає розгляд зазначеної справи в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, і ту обставину, що помилки при
визначенні виду судочинства відносно даної справи допустили саме суди, а також
те, що позивачі при зверненні до суду
правильно визначилась у законодавстві при подачі позовної заяви, а помилка
судів не може бути перешкодою гарантованого конституційного права на судовий захист,
усі ухвалені в даній справі судові рішення відповідно до п. 4 частини 1 статті
230 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають
скасуванню з направленням
справи на новий
розгляд.

Керуючись ст.ст. 221, 223, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити .

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 22
травня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 17 липня
2006 року скасувати, а справу направити на новий розгляд в порядку цивільного
судочинства до суду першої інстанції для
продовження судового розгляду.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення і
оскарженню не підлягає, за винятком випадків, передбачених ст. 237 КАС України.

Головуючий

Судді: