Справа № 2-а-445/07
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2007-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-445/07
РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

„25”
вересня 2007 р.
м. Рівне

Рівненській
окружний адміністративний суд

В особі головуючого судді

Чалого І.С.

За участю секретаря судового засідання позивача:
Представника позивача

Минько Н.З. Ткачук Л.М. Ушов С.М.

Розглянувши
у відкритому с удовому засіданню адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до
Управління праці та соціального захисту населення Дубенської
райдержадміністрації про стягнення виплати щорічної разової допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
- ОСОБА_1, (жителька с. Семидуби, Дубенського району Рівненської області),-
звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою,
відповідно до якої просить стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Дубенської райдержадміністрації щорічну разову грошову допомогу в
сумі 5519,40 грн.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що позивач є дружиною померлого інваліда Великої Вітчизняної війни, про що свідчить посвідчення серії
НОМЕР_1, видане управлінням праці і соціального захисту населення Дубенської райдержадміністрації 05.03.2003
р. Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» позивач має право на отримання щорічної до 5 травня відповідного року разової
грошової допомоги.

Незважаючи на це та без
урахування розмірів мінімальних пенсій, які встановлювались на 2004, 2005, 2006, 2007 роки,
відповідач з посиланням на Закони
України «Про державний бюджет України» на відповідні роки, зазначену допомогу позивачу за 2004 та 2005
роки виплатили в розмірі по 100 гривень
за кожен рік, в 2006 та за 2007 рік - по
150 гривень за кожен рік.

Мінімальний розмір
пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-ІV в розрізі кожного року з 2004 року по 2007
рік становить по періодах:

з 01.01.2004р. по 31.08.2004р. 102.82 грн.,

з 01.09.2004р. по
31.12.2004р. 284,69 грн.
відповідно до ст. 28

Закону України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

З 01.01.2005р. по
1.12.2005р. 332.00 грн. відповідно до Закону

України " Про державний бюджет
України на 2005 рік".

З 01.01.2006р. по 31.03.2006р. 350.00 грн.,

з 01.04.2006р. по 30.09.2006р. 359.00 грн.,

з 01.10.2006р. по
31.12.2006р. 366.00 грн.
відповідно до Закону

України "Про держаний бюджет
України на 2006 рік ".

З 01.01.2007р. по 31.03.2007р. 380.00 грн.,

з
01.04.2007р. по 30.09.2007р. 410.06 грн. відповідно до ЗаконуУкраїни "Про державний бюджет України на 2007
рік".

Таким чином, позивач
вважає, що йому недоплачена сума щорічної
разової грошової допомоги як вдові померлого інваліда Вітчизняної війни.

В зв'язку з цим позивач
просить суд стягнути з відповідача на свою
користь недоплачену частину разової грошової допомоги за 2004, 2005, 2006, 2007 роки.

Представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту
населення Дубенської районної державної адміністрації в
судове засідання не з'явився. Про дату, час і місце проведення судового
засідання відповідач, суб'єкт владних повноважень був повідомлений належним чином. Заперечень на
позовну заяву не надіслав.

Статтею 17-1 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 зазначеного Закону,
здійснюють органи
праці та соціального
захисту населення через відділення зв'язку або
через установи банків
(шляхом перерахування на особовий рахунок
отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії,
а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи
одержання грошового утримання.

Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.09.2000р. №1498 затверджено Типове положення про
головне управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської
міської державної адміністрації і управління праці та соціального захисту
населення Севастопольської міської державної адміністрації і про управління
праці та соціального захисту населення районної, районної у містах Києві та
Севастополі державної адміністрації, відповідно до якого головні управління
праці та соціального захисту населення обласних державних адміністрацій здійснюють
керівництво і контроль за роботою відповідних підрозділів з нарахування та
виплати соціальних виплат і допомоги.

Управління праці та
соціального захисту населення районної, районної у містах Києві та Севастополі
держадміністрації є структурним підрозділом районної, районної у містах Києві
та Севастополі держадміністрації, що утворюється головою цієї адміністрації,
підзвітним і підконтрольним голові держадміністрації та відповідно головному
управлінню праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської
держадміністрації, управлінню праці та соціального захисту населення
Севастопольської міської держадміністрації.

Розглянувши матеріали
справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов слід
задовольнити частково з наступних підстав.

Позивач є вдовою
померлого ветерана війни, про що свідчить посвідчення серії Г № НОМЕР_1, видане управлінням праці і
соціального захисту населення Дубенської
райдержадміністрації 05.03.2003 р.

Відповідно
до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» позивач має право на отримання щорічної до 5 травня відповідного року разової
грошової допомоги.

Згідно ст. 17-1 Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи банків.

На протязі 1995-2006
років в Закон України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту»,
неодноразово вносилися зміни,
призупинялась Законами України «Про Державний бюджет України» на
2004-2006 роки. У зв'язку із зупиненням дії цих статтей, Законами України «Про
Державний бюджет України» встановлювались певні розміри щорічної разової
допомоги на відповідні роки.

Тобто, у 2004-2006
роках, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» взагалі не
передбачалась виплата щорічної грошової допомоги, оскільки дії статей на підставі
внесення до Закону змін, відповідними Законами України „Про державний бюджет
України” були зупинені.

Отже, виплата щорічної
грошової допомоги, як і її розмір, який підлягав виплаті позивачу, було
встановлено не Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а Законами України „Про
державний бюджет України” на 2005-2006 роки.

Отримання позивачем
щорічної разової допомоги у розмірах, встановлених Законами України «Про
державний бюджет України», не
заперечується представником позивача.

Відповідно до ч.2 ст.95
Конституції України виключно законом про
Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно п.п. 3, 4 ст.22
Бюджетного кодексу України управління праці та соціального захисту населення,
як головний розпорядник коштів місцевого бюджету отримує бюджетні призначення
шляхом їх затвердження у Законі про Державний бюджет України чи рішення про
місцевий бюджет.

Статтею 23 Бюджетного
кодексу передбачено, що управління праці та соціального захисту населення може
здійснювати з бюджету будь-які бюджетні
забов'язання та платежі лише за наявності відповідного бюджетного призначення,
які встановлюються Законом про Державний
бюджет чи рішення про місцевий бюджет.

Відповідачем в 2004,
2005, 2006 роках щорічна разова грошова допомога була виплачена позивачу в
повному обсязі у межах сум, встановлених Законами України «Про державний
бюджет України» на відповідні роки. Що ж стосується вимог позивача в частині
стягнення недоплачених сум щорічної
разової грошової допомоги за 2004, 2005, 2006 р.р., суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Кодекс
адміністративного судочинства України набрав чинності з 1 вересня 2005 року. До
набрання чинності зазначеного Кодексу позивач мав би звертатися до суду за
правилами Глави 31-А ЦПК України (1963 р.), статтею 248-5 якого передбачено
двомісячний строк звернення до суду, з моменту встановлення порушеного права.

Частиною 2 статті 99
КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Тобто, про порушення
своїх прав на отримання щорічної разової грошової допомоги у розмірі,
встановленому Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
позивач повинен був дізнатися при отриманні зазначеної допомоги до 5 травня
відповідного року та звернутися до суду на протязі року - до 5 травня
наступного року.

Отже, суд, вважає, що відповідач, здійснюючи виплати
щорічної разової грошової допомоги у відповідності до розмірів, встановлених
Законами України «Про державний бюджет України», діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачено, діючими на час здійснення виплат
Законами України.

Положення ст.ст. 12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» щодо виплати разової щорічної грошової
допомоги не діяли протягом 2004-2006 років, у зв'язку
із змінами, внесеними у зазначений закон, Законами України «Про державний
бюджет» на 2004-2006 роки, тому суд
дійшов до висновку про неправильне застосування норм матеріального права, а
саме ст.ст.12, 13, 14, 15, 16 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», які не підлягали застосуванню, у зв'язку із зупиненням їх дії.

З урахуванням наведеного, суд, вважає, що рішенням, дією
чи бездіяльністю відповідач будь-яких прав, свобод та інтересів позивача не
порушив. Відповідач діяв на підставі, у межах наданих йому повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо стягнення щорічної разової грошової допомоги за 2007
рік, в цій частині суд вважає що позов є обґрунтованим та таким що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до рішення Конституційного суду України
від 9.07.2007р. положення ст. 29 Закону України «Про державний бюджет» на 2007
р. щодо виплат щорічної разової допомоги
відповідно до закону України «Про статус ветеранів війни та
гарантії їх соціального захисту» визнано
неконституційною, тому виплати за 2007 р. слід проводити у відповідності
до закону України «Про статус ветеранів
війни та гарантії їх соціального
захисту» у повному об'ємі.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.95 Конституції України, п.п. 3, 4 ст.22, 23 Бюджетного кодексу
України ст.ст. ч.2 ст. 99, 100,
158 - 163, 186, 254 КАС України, Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», рішенням Конституційного суду України від
9.07.2007р.,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління
праці та соціального захисту населення Дубенської районної державної
адміністрації нарахувати та
виплатити ОСОБА_1, жительці с.Семидуби,
Дубенського району, Рівненської області
недоплачену щорічну разову грошову допомогу за 2007 рік відповідно до
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення
недоплаченої разової щорічної допомоги за 2004, 2005, 2006 роки - відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але
апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи. Постанова може бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив
постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня
складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя І.С.Чалий