Справа № 22а-152/2007
Суддя: СКРИПКА А.А.
Дата ухвалення: 2007-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а -
152/2007 Головуючий
у 1 інс. - Карнаух А.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007
року Апеляційний суд Чернігівської
області у складі:

Головуючого -
судді Коренькової З.Д . суддів - Скрипка А.А., Ішутко В.М.

при секретарі -
Куксі М.В.

з участю
-ОСОБА_2, ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу УМВС України в
Чернігівській області на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської
області від 10 січня 2007 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1до
УМВС України в Чернігівській області про визнання незаконними дій щодо
нарахування пенсії, зобов'язання проведення перерахунку пенсії при звільненні з
урахуванням доплати за службу в зоні відчуження та стягнення заборгованості ,-

ВСТАНОВИВ:

Управління МВС України в Чернігівській області звернулося з апеляційною
скаргою на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10
січня 2007 року за адміністративним позовом ОСОБА_1, якою були частково
задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 Апелянт просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні вимог
адміністративного позову. При цьому апелянт зазначає, що при звільненні
позивача 26 травня 2006 року в запас Збройних Сил України , йому була
нарахована пенсія, виходячи з розміру грошового забезпечення , зазначеного в
його грошовому атестаті, в якому були відсутні будь - які відомості про доплати
чи надбавки , пов'язані з виконанням службових обов'язків у зоні відчуження.
Також апелянт вказує, що доплата за роботу в зоні відчуження не має постійного
характеру , оскільки залежить від фактично відпрацьованого часу в зоні
відчуження , та не належить ні до
основних, ні до додаткових видів грошового забезпечення.

Таким чином,
апелянт вважає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції не відповідає
нормам матеріального права , оскільки відсутні правові підстави для обчислення
пенсії з урахуванням оплати праці за роботу в зоні відчуження , так як цей вид
оплати праці не є щомісячним і не належить до грошового забезпечення , яке
носить постійний характер.

В жовтні 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом , в якому з урахуванням уточнених позовних
вимог, прийнятих судом першої інстанції під час розгляду справи, просив визнати
незаконними дії посадових осіб УМВС України в Чернігівській області щодо
нарахування йому пенсії в розмірі 1340,18 грн., як пенсіонеру МВС, без
врахування доплати за виконання ним службових обов'язків в зоні відчуження,
зобов'язавши відповідача провести перерахунок пенсії з урахуванням доплати за
виконання ним службових обов'язків в зоні відчуження, визначивши розмір пенсії
в сумі 1648,51 грн., та стягнути з відповідача заборгованість по невиплаченій
пенсії за період з 21 червня 2006 року. В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на порушення УМВС України в Чернігівській області вимог Закону
України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" і Постанови
Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року за №137.

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 10 січня
2007 року вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 задоволені частково.

Судом визнані незаконними дії посадових осіб УМВС України в Чернігівській
області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії, як пенсіонеру МВС , без врахування
доплати за виконання ним службових обов'язків в зоні відчуження .

Також судом зобов'язано УМВС України в Чернігівській
області провести ОСОБА_1 з 21 червня 2006 року перерахунок пенсії з урахуванням
доплати за виконання ним службових обов'язків в зоні відчуження у розмірі,
визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року за №137
„Про доплати і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження і зоні
безумовного (обов'язкового) відселення після повного відселення жителів".

В задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання визначення розміру
пенсії в сумі 1648 , 51грн. та стягнення заборгованості по невиплаченій пенсії
з 21. 06. 2006року- відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши суддю - доповідача, пояснення
учасників судового процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга

підлягає
залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду першої інстанції ,-
залишенню без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом встановлено, що згідно представленого витягу з наказу командувача
внутрішніх військ МВС України від 17.06.2006 року за №33 о/с, позивач ОСОБА_1 звільнений з
військової служби в запас з правом носіння військової форми одягу ( а. с. 41).

Наказом командира військової частини №3041 від 21.06.2006
року за №121,ОСОБА_1 виключений
із списків особового складу частини та усіх видів забезпечення з 21.06.2006
року ( а. с. 40).

З повідомлення та наданих копій довідок військової частини №3041 за №2 від
04.01.2007 року, №275 від 31.07.2006 року вбачається, що ОСОБА_1 проходив службу
в військовій частині №3041 та виконував службові обов'язки, пов'язані з роботою
в зоні відчуження весь період служби, а саме з 18.05.1990 року по 21.06.2006
року. За роботу в зоні відчуження отримував щомісячно доплати і надбавки
відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 року за №137
( а. с. 9, 48).

Відповідно до довідки відділу фінансових ресурсів та економіки УМВС України
в Чернігівській області від 06.09.2006 року позивачу призначена пенсія з
21.06.2006 року без врахування доплати за виконання ним службових обов'язків в
зоні відчуження ( а. с. 10).

Суд першої інстанції, частково задовольняючи вимоги
адміністративного позову ОСОБА_1, обґрунтовано послався на положення статті 43
Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб" в редакції від 15.06.2004 року, згідно якої пенсії особам
офіцерського складу, які мають право на пенсію за цим Законом, обчислюються з
розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених
законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України за №137 від 29.01.2003 року „Про
доплати і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження і зоні безумовного
(обов'язкового) відселення після повного відселення жителів" передбачено,
що в період з 01 січня 2003 року по 01 січня 2006 року особам, які постійно
працюють, а також особам рядового та начальницького складу органів
внутрішніх справ, які
постійно виконують службові
обов'язки у зоні

відчуження,
проводиться доплата у 9-кратному розмірі доплати, встановленої для громадян,
які працюють у зоні безумовного (обов'язкового) відселення.

Таким чином, є вірним по суті висновок суду першої
інстанції відносно того, що вимоги адміністративного позову підлягають
задоволенню в частині визнання незаконними дій посадових осіб Управління МВС
України в Чернігівській області щодо нарахування ОСОБА_1 пенсії без врахування
доплати за виконання ним службових обов'язків в зоні відчуження та зобов'язання
відповідача провести перерахунок пенсії з урахуванням доплати за виконання ним
службових обов'язків в зоні відчуження , оскільки відповідачем порушено право
позивача на перерахунок пенсії з урахуванням додаткового виду грошового
забезпечення у вигляді доплати за виконання службових обов'язків в зоні
відчуження , яке мало місце за останньою посадою перед звільненням і така
доплата була передбачена діючим законодавством.

Суд першої інстанції також вірно відмовив в задоволенні позовних вимог в частині
зобов'язання відповідача визначити розмір пенсії позивачу в сумі 1648,51 грн.
та стягнення заборгованості по невиплаченій пенсії з 21.06.2006 року , оскільки
в судовому засіданні не здобуто доказів щодо розміру належної позивачу пенсії
та розміру заборгованості.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що правових підстав для обчислення
пенсії з урахуванням оплати праці за роботу в зоні відчуження немає у зв'язку з
тим, що цей вид оплати праці не є щомісячним і не належить до грошового
забезпечення , яке носить постійний характер , на думку апеляційного суду, є
необгрунтованими та не можуть бути підставою для скасування вірної по суті
постанови суду першої інстанції , з наступних підстав.

Доплата, яка проводилась позивачу за роботу у зоні відчуження відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 року № 137 „ Про доплати
і компенсації особам, які працюють у зоні відчуження (обов'язкового) відселення
після повного відселення жителів " , носила постійний характер, що
підтверджується довідкою №2 від 04 січня 2007 року ( а. с. 48) і апелянт
безпідставно стверджує, що вона не відноситься ні до основних, ні до додаткових
видів грошового забезпечення. Відповідно до положень статті 43 Закону України „
Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і мічманам та іншим особам обчислюються з
розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням,
до якого включаються : посадовий оклад за посадою, оплата за військове звання,
надбавка за вислугу років, премії та щомісячні додаткові види грошового
забезпечення , перелік яких не є вичерпним. В цей перелік входить і доплата

за умови праці,
яку постійно отримував позивач , і яка
безпідставно не була включена до його грошового забезпечення для
призначення пенсії.

З врахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги
не дають підстав для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, в якому
суд першої інстанції зробив вірний по суті висновок щодо порушення відповідачем
права позивача на перерахунок пенсії з урахуванням додаткового виду грошового
забезпечення у вигляді доплати за виконання службових обов'язків в зоні
безумовного ( обов'язкового) відселення ЧАЕС, яке мало місце за останньою
посадою перед звільненням.

Керуючись статтями
: 195, 196,
198, 200, 206
Кодексу адміністративного судочинства України ,- апеляційний суд ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській
області залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської
області від 10 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена протягом одного місяця після набрання нею законної сили в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України.