Справа № 22а-3182/2007
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2007-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№22а-3182/07
головуючий суддя у 1-ій
категорія статобліку-49
інстанції - Бишевська Н.Б.
(справа
№А38/230-07)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2007 р. м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого

Коршуна А.О.
(доповідач)

суддів при секретарі: за участю представників: позивача відповідача-1

Туркіної Л.П.,
Проценко О.А. Духневич О.С. Колісник І.В., довіреність
№34/8/10-16 від 10.01.2007р. ОСОБА_2.,
довіреність №1978 від 24.04.2007р.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Покровської міжрайонної державної
податкової інспекції

на
постанову Господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2007р. по
справі № А38/230-07

за позовом:

Покровської
міжрайонної державної податкової інспекції, смт. Покровське, Дніпропетровська
обл.

до:
про:

1. Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, смт. Васильківка, Васильківського району,
Дніпропетровської обл. 2. Суб'єкта підприємницької діяльності - приватного
підприємства «Інформтехсервіс», м. Донецьк
визнання угоди недійсною

В С Т А Н О В И Л А :

06.04.2007р.
Покровська міжрайонна державна податкова інспекція (далі Покровська МДПІ)
звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (далі СПД
ОСОБА_1.) та до Суб'єкта підприємницької діяльності - приватного підприємства
«Інформтехсервіс» (далі ПП «Інформтехсервіс») про визнання угоди недійсною
/а.с. 2-6/.

Позивач - Покровська
МДПІ, посилаючись у позовній заяві на те, що проведеною перевіркою був
встановлений факт господарських правовідносин між відповідачем-1 та
відповідачем-2, усний договір купівлі-продажу від 28.01.2004р. з боку
відповідача-2 був укладений з метою, завідомо суперечною інтересам держави і
суспільства, направлений на приховування від оподаткування прибутків, просить
суд визнати усний договір, укладений 28.01.2004р., виконання якого
підтверджується первинними документами, між відповідачем-1 та відповідачем-2,
недійсним; стягнути з ПП «Інформтехсервіс»
на користь СПД ОСОБА_1. 40 607 грн.; стягнути з СПД ОСОБА_1. на користь держави
суму - 40 607 грн.

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області
від 19.06.2007р. у справі № А38/230-07 у задоволення позовних вимог
відмовлено /а.с. 82-84/.

Покровська МДПІ, не погодившись з вищезазначеною
постановою суду, подала апеляційну скаргу.

Посилаючись у апеляційній скарзі на те, що постанова від
19.06.2007р. у даній справі є незаконною та необґрунтованою, прийнятою судом
першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права та з
неповним з'ясуванням обставин, які мають суттєве значення для вирішення справи,
позивач просить суд скасувати постанову суду від 19.06.2007р. по даній справі
та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги Покровської МДПІ.

19.11.2007р. до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду надійшли заперечення від СПД ОСОБА_1. на апеляційну
скаргу, у яких відповідач-1 не погоджується з висновками позивача, викладеними
у апеляційній скарзі та вважає, що Господарським судом дана правильна юридична
оцінка обставинам справи, судове рішення відповідає чинному законодавству
України, є правильним та таким, що ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному досліджені у судовому засіданні всіх матеріалів справи і підстав
для його скасування немає, просить суд залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без змін.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав
доводи, викладені у апеляційній скарзі і просив суд апеляційну скаргу
задовольнити, постанову суду від 19.06.2007р. по даній справі скасувати та
прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги Покровської МДПІ.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні підтримав
доводи, викладені у запереченнях на апеляційну скаргу, просив суд залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Представник відповідача-2 у судове засідання не з'явився,
про день, годину та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином,
про поважність причин неявки суд у встановленому законом порядку не повідомив,
за таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у
відсутність представника відповідача-2.

Заслухавши
у судовому засіданні представників позивача, відповідача-1, перевіривши доводи
апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Покровською МДПІ було проведено планову
комплексну документальну перевірку відповідача-1 - СПД ОСОБА_1. - з питань
дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з
23.05.2003р. по 30.09.2004р., за результатами якої було складено акт
№1- від 18.01.2005р.

Як вбачається з акту №1- «Про результати
планової документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства
приватного підприємця ОСОБА_1» від
18.01.2005р. /а.с. 45-50/, в ході
перевірки було встановлено факт укладення усного договору купівлі-продажу від
28.01.2004р. на загальну суму 40 607,00 грн. між СПД ОСОБА_1. та ПП
«Інформтехсервіс». Згідно зазначеного договору відповідач-2 поставив товар
(насіння соняшнику), а відповідач-1 - прийняв та оплатив товар. Документи, що
підтверджують виконання укладеного договору відповідачем-2:

- податкова накладна №39 від 28.01.2004р. /а.с. 35/;

- видаткова
накладна насіння соняшнику №39 від 28.01.2004р. в кількості 32 626 кг на
загальну суму 40 607,00 грн. (33 839,17грн. + 6 767,83 грн. (податок на додану
вартість) = 40 607,00 грн.) /а.с. 36/;

- рахунок
№39 від 28.01.2004р. /а.с. 37/.

Про виконання укладеного договору відповідачем-1 свідчить
квитанція до прибуткового ордеру від 28.01.2004р. на суму 40 607,00 грн. /а.с.
38/.

В призначенні платежу у вищенаведених квитанціях до
прибуткового ордеру зазначається: «За соняшник по рахунку №39 від 28.01.2004р.»

Як вбачається з матеріалів справи, СПД ОСОБА_1.
зареєстрований Васильківською районною державною адміністрацією
Дніпропетровської області як суб'єкт
підприємницької діяльності, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця від 23.05.2003р., є платником податку на додану
вартість відповідно до свідоцтва №НОМЕР_1 НОМЕР_2про реєстрацію платника
податку на додану вартість від 26.05.2003р., в Покровській МДПІ взятий на
податковий облік 26.05.2003р. за №НОМЕР_3 /а.с. 8-11/.

ПП «Інформтехсервіс» зареєстроване виконавчим комітетом
Донецької міської ради як суб'єкт підприємницької діяльності, про що свідчить
свідоцтво про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності -
юридичної особи від 10.06.1999р., є платником податку на додану вартість
відповідно до свідоцтва №07930266 НВ №078033 про реєстрацію платника податку на
додану вартість від 14.06.1999р., у ДПІ у Кіровському районі м. Донецька взятий
на податковий облік 14.06.1999р. за №06502650, відповідно до довідки №30479150
Донецького обласного управління статистики від 14.06.1999р. включений до
Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України, що
підтверджується матеріалами справи /а.с. 16-20/.

При проведенні перевірки господарської діяльності
відповідача-1 встановлено, що рішенням Господарського суду Донецької області
від 24.07.2003р. по справі №14/249в державну реєстрацію відповідача-2 з причини
неподання органам державної служби податкових декларацій та бухгалтерської
звітності скасовано, у зв'язку з чим ДПІ у Кіровському районі м. Донецька ПП
«Інформтехсервіс» знято з податкового обліку 04.08.2003р. та 24.07.2003р.
анульовано свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість, про що
складено акт №150/29-114 від 05.09.2003р.

Як зазначається у листі відділу дозвільної системи
управління адміністративної служби міліції Донецького МУ УМВС України в
Донецькій області ПП «Інформтехсервіс» у період з 01.11.2003р. до відділу
дозвільної системи Донецького міського управління з питань виготовлення та
знищення печаток та штампів не зверталось /а.с. 34/.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського Кодексу України
господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з
метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено
учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із
сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним
повністю або в частині.

Згідно з ч. 1 ст. 208 Господарського Кодексу України якщо
господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в
обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави
за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі
виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход
держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на
відшкодування одержаного. У разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе
одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або
належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход
держави.

Для прийняття рішення зі спору необхідно встановлювати, у
чому конкретно полягало завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета
укладення угоди, якою із сторін і в якій мірі виконано угоду, а також вину
сторін у формі умислу.

Наявність умислу у сторін (сторони) угоди означає, що вони
(вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були
усвідомлювати протиправність укладеної угоди і суперечність її мети інтересам
держави та суспільства і прагнули або свідомо допускали настання протиправних
наслідків. Умисел юридичної особи визначається як умисел тієї посадової або
іншої фізичної особи, що підписала договір від імені юридичної особи, маючи на
це належні повноваження. За відсутності таких повноважень наявність умислу у
юридичної особи не може вважатися встановленою.

Частина 1 ст. 234 Цивільного Кодексу України визначає, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення
правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Частинами 1, 2 ст. 180 Господарського Кодексу України
передбачено, що
зміст господарського договору становлять умови
договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або
припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх
його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін
повинна бути досягнута згода.

Тотожній зміст має і ч. 1 ст. 638 Цивільного Кодексу
України, відповідно до якої договір є укладеним, якщо сторони в належній формі
досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має
бути досягнуто згоди.

Окрім того, вказане рішення Господарського суду Донецької
області від 24.07.2003р. по справі №14/249в, яким скасовано державну реєстрацію
відповідача-2, не встановлює протиправного умислу ПП «Інформтехсервіс» під час
укладення спірної угоди і не є підставою для визнання її недійсною. Ліквідація
підприємства вважається завершеною з моменту виключення його з державного
реєстру України. За змістом частини дев'ятнадцятої статті 8 Закону України
"Про підприємництво" підприємство втрачає
статус юридичної особи із виключенням його з Реєстру суб'єктів підприємницької
діяльності.

Отже саме лише визнання господарським судом недійсними
установчих документів підприємства та/або рішення про створення підприємства, а
також прийняття господарським судом рішення про скасування державної реєстрації
суб'єкта підприємницької діяльності не є підставою для того, щоб вважати
недійсними угоди, укладені таким підприємством з іншими підприємствами чи
організаціями до моменту виключення його з державного реєстру. Проте у разі
визнання у встановленому порядку недійсними установчих документів суб'єкта
підприємницької діяльності або скасування його державної реєстрації у зв'язку
із здійсненням відповідної реєстрації на підставі загубленого документу, що
посвідчує особу, або на підставну особу - засновника суб'єкта підприємницької
діяльності та за наявності інших обставин, які свідчать про укладення
оспорюваних угод з метою, суперечною інтересам держави і суспільства, укладені
таким суб'єктом підприємницької діяльності угоди мають визнаватися недійсними
незалежно від часу їх укладення.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України станом на 30.05.2007р. ПП «Інформтехсервіс»
значиться у вказаному реєстрі, а згідно з листом ДПІ у Кіровському районі м.
Донецька, датованого 30.05.2007р., ПП «Інформтехсервіс» перебуває у базі даних
Управління статистики у місті Донецьку /а.с. 68-69/.

Таким чином, посилання позивача, що укладення угоди
відповідачем-2 здійснювалося з метою завідомо суперечною інтересам держави та
суспільства, з наявністю умислу лише у відповідача-2 на приховування від
оподаткування, не є підставою для визнання правочину недійсним, так як для цього насамперед необхідно встановити фіктивність такого
правочину, для чого, в свою чергу, наявними повинні бути вина сторін у формі
умислу, яка виражається у відсутності наміру щодо створення правових наслідків
при вчиненні спірного правочину, а непредставлення звітності та несплата
податків відповідно до законодавства не є доказом наявності умислу на
протиправність спірної угоди.

Як свідчать матеріали справи, договір купівлі-продажу від
28.01.2004р., укладений між відповідачами, виконаний обома сторонами.
Відповідачем-1 сплачені всі необхідні податки з угоди купівлі-продажу до
бюджету, що не заперечується позивачем, а тому встановити, в чому полягає
ухилення від оподаткування відповідача-2 не є можливим.

Аналіз вищевикладених норм права свідчить про
те, що висновок позивача про недійсність укладеної між відповідачами та
виконаної ними угоди з купівлі-продажу 32 626 кг насіння соняшнику, та такої,
що суперечить інтересам держави та суспільства, не відповідає чинному
законодавству та обставинам справи. Будь-яких доказів, які б підтверджували
обставини, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання
відповідних правових наслідків позивачем не надано, а відповідно до ч.1 ст. 71
КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи вищезазначені обставини та норми
чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої
інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну
юридичну оцінку, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами по справі
норми права, які регулюють саме ці правовідносини і зробив обґрунтований
висновок стосовно того, що висновки Покровської МДПІ про те, що усний договір
купівлі-продажу від 28.01.2004р. між СПД ОСОБА_1. та ПП «Інформтехсервіс» з
боку відповідача-2 був укладений з метою, завідомо суперечною інтересам держави
і суспільства, направлений на приховування від оподаткування прибутків,
суперечить зібраним по справі доказам і фактичним обставинам справи, тому
визнання Покровською МДПІ недійсною спірної угоди є неправомірним і судом
прийнято обґрунтоване і законне рішення без порушення норм матеріального та
процесуального права про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, а тому
рішення суду необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими по
справі доказами і не можуть бути підставою для скасування постанови суду, а
тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ч. 3 ст.
160, ст.ст.196, 198,200,205,206 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну
скаргу Покровської міжрайонної державної податкової інспекції - залишити без
задоволення.

Постанову Господарського суду Дніпропетровської області
від 19.06.2007р. по справі № А38/230-07 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає чинності з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у місячний строк до Вищого
адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: А.
О. Коршун

Судді: Л.
П. Туркіна

О. А. Проценко