Справа № 22а-2022/2007
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2007-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 2022/07 Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 23
інстанції - Скляр С.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 листопада 2007 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
Уханенка С.А. (доповідач),

суддів -
Коршуна А.О., Стежко В.А.,

при
секретарі - Портненко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу
Куйбишевської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької
області

на постанову Куйбишевського районного суду
Запорізької області від 04 липня 2007 року у справі №2а-14/07 за
адміністративним позовом ОСОБА_1до Куйбишевської міжрайонної державної
податкової інспекції Запорізької області про скасування рішення Куйбишевської
МДПІ про визначення ОСОБА_1. податкового зобов'язання, -

в с т а н
о в и л а:

У червні 2007 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом,
в якому просив скасувати рішення Куйбишевської міжрайонної державної податкової
інспекції Запорізької області про нарахування ОСОБА_1податкового зобов'язання в
сумі 7675,46 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 04
квітня 2006 року він на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом
успадкував після ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1року, зокрема, право на
земельну частку (пай), який перебуває у колективній власності КСП «Таврія»
Куйбишевського району Запорізької області, розміром 6,16 в умовних кадастрових
гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, що належав померлій на
підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ЗП №0182072,
виданого Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області 21
лютого 1997 року та зареєстрованого 21 лютого 1997 року в Книзі реєстрації
сертифікатів на право на земельну частку(пай) за №454. В натурі зазначеного
майна на момент успадкування не визначено. ОСОБА_1в установленому законом
порядку подав до Куйбишевської МДПІ декларацію про доходи, одержані за 2006
рік. Проте 25 травня 2007 року позивач отримав податкове повідомлення від 23
травня 2007 року №/0/764 про визначення податкового зобов'язання в
сумі 7675 грн. 46 коп., та був зобов'язаний його сплатити в тридцятиденний
строк з дня отримання повідомлення. Позивач ОСОБА_1вважає, що визначення
Куйбишевською МДПІ податкового зобов'язання в сумі 7675 грн. 46 коп. в частині
оподаткування спадщини у вигляді права на земельну частку (пай) не має законних
підстав, оскільки Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» серед
об'єктів оподаткування об'єкт спадщини у вигляді права на земельну частку (пай)
не зазначений.

Постановою
Куйбишевського районного суду Запорізької області від 04 липня 2007 року
адміністративний позов ОСОБА_1. задоволено. Скасовано рішення Куйбишевської
міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області в частині
визначення ОСОБА_1податкового зобов'язання в сумі 7675 грн. 46 коп. відповідно
до податкового повідомлення від 23 травня 2007 року №/0/764.

Не
погодившись з постановою суду, Куйбишевська МДПІ подала апеляційну скаргу, в
якій просила постанову суду скасувати та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1у
зв'язку з порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши
законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, за свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 04 квітня 2006
, Куйбишевською державною нотаріальною конторою Запорізької області,
ОСОБА_1після матері ОСОБА_2., померлої ІНФОРМАЦІЯ_1року, набув право власності
на спадкове майно. Серед спадкового майна він успадкував право на земельну
частку (пай), який перебуває у колективній власності КСП «Таврія»
Куйбишевського району Запорізької області, розміром 6.16 в умовних кадастрових
гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, що належав померлій на
підставі сертифіката про право на земельну частку (пай) серії ЗП №0182072,
виданого Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області 21
лютого 1997 року та зареєстрованого 21 лютого 1997 року в Книзі реєстрації
сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №454.

14 березня 2007 року
ОСОБА_1подав до Куйбишевської МДПІ декларацію про доходи, одержані з 01 січня
по 31 грудня 2006 року, в якій зазначив
вартість такого успадкованого земельного
сертифікату, але не сплатив з неї податок з доходів фізичних осіб.

25 травня 2007 року
ОСОБА_1отримав податкове повідомлення від 23 травня 2007року №/0/764
про визначення податкового зобов'язання в сумі 7675 грн. 46 коп. у зв'язку з
успадкуванням ним права на земельну частку (пай), та був зобов'язаний його
сплатити в тридцятиденний строк з дня отримання повідомлення.

Відповідно до ст.6
Закону України «Про систему оподаткування» об'єктами оподаткування є доходи
(прибуток), додана вартість продукції, майно фізичних і юридичних осіб та інші
об'єкти, визначені законами України про оподаткування.

Суд першої інстанції
дійшов вірного визначив, що сертифікат про право на земельну частку (пай),
відповідно до вимог ст. ст.1,2 Закону України «Про цінні папери і фондову
біржу», не є цінним папером.

Згідно з п.17
Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну
частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами
при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі
(на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну
частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельний часток (паїв) у натурі
(на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів про право
власності на землю.

Доводи МДПІ що
оподаткуванню підлягає отримана ОСОБА_1. спадщина як об'єкт комерційної
власності - корпоративні та майнові права, що засвідчує земельний сертифікат,
який отриманий ним від спадкодавця, що є, на думку відповідача, тотожним змісту
корпоративних прав, колегія суддів не приймає, оскільки це є оціночним
судженням відповідача, яке не ґрунтується на законі.

Статтею 167 ГК України
дано визначення поняття корпоративних прав, а саме, це права особи, частка якої
визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією,
отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у
разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними документами.

Статтею 7 Закону
України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено, що
майно КСП належить на праві спільної часткової власності його членам. При цьому
суб'єктом права власності на такому підприємстві є саме підприємство як
юридична особа, а його члени - в частині майна, яке вони одержують при виході з
підприємства. Ні майновий, ні земельний паї не дають його власнику права на
управління будь-яким підприємством чи одержання якихось прибутків від
діяльності господарської організації.

Суд також дійшов
вірного висновку, що пунктом 14 Перехідних положень Земельного кодексу України
встановлена заборона до 01 січня 2007 року щодо внесення права на земельну
частку (пай) до статутних фондів господарських товариств.

Позивач ОСОБА_1не є
членом КСП «Таврія» Куйбишевського району Запорізької області, а також не є
засновником ПСП «Агрофірма Таврія» - правонаступника зазначеного колективного
сільськогосподарського підприємства. До цього часу ОСОБА_1не реалізував ані
права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі, ані права
витребувати майно в натурі. Крім того, його право на земельну частку (пай) до
статутного фонду товариства-правонаступника не віднесено.

Таким чином, висновок
суду першої інстанції, що право на земельну частку (пай) - це є майнове право,
і з метою оподаткування його не можна розглядати як об'єкт комерційної
власності поряд з корпоративним правом, оскільки в ст.13 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» наведено вичерпний перелік того, що належить
до групи об'єктів комерційної власності відповідає обставинам справи.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції повно з'ясовані всі обставини даної справи,
не були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205,
206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну
скаргу Куйбишевської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької
області залишити без задоволення.

Постанову Куйбишевського районного
суду Запорізької області від 04 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця.

Головуючий:

Судді: