Справа № 2-а-3409/2007
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2007-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї НИ

08 листопада 2007 року
Справа № 2-а-3409/07

Категорія 45

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Щавінський
В.Р.

при секретарі судового засідання Кравчук Н.В.,

за участю
представників сторін:

- від позивача:
не з”явився,,

- від
відповідача: не з”явився,

розглянувши у судовому засіданні в м. Житомирі
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1(м.Житомир)

до Головного
управління Пенсійного фонду в Житомирській області

про перерахунок
пенсії та стягнення заборгованості, -

встановив:

ОСОБА_1. звернувся з вказаним позовом до суду, просить
визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській
області про відмову в перерахунку пенсії незаконними та стягнути з відповідача
суму недоплаченої пенсії, починаючи з 18.09.2007 року, а також зобов”язати
відповідача в подальшому нараховувати пенсію з врахуванням ст..6 Закону України
“Про соціальний захист дітей війни”.

Ухвалою від 09.10.2007 року Житомирський окружний
адміністративний суд відкрив провадження по справі та призначив її до розгляду.

У судове засідання представники сторін не з'явилися,
представник відповідача про час, дату та місце судового засідання був
повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, але на
адресу суду надіслав заперечення, в якому вказав, що заперечує проти позову,
вважає позовну заяву безпідставною, необґрунтованою та такою, що викладена з
порушенням норм матеріального та процесуального права.

Дані правовідносини регулюються Законом України “Про
соціальний захист дітей війни”, Законом України “Про пенсійне забезпечення”
№1788-ХІІ від 05.11.1991р., Законом України “Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування” №1058-ІV від 09.07.2003 року, Законом України “Про збір
на обов'язкове державне пенсійне страхування” №400/97-ВР від 26.06.1997 року.

Дослідивши всі
матеріали справи, враховуючи заперечення відповідача, суд приходить до
висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1з 01.09.1995
року отримує пенсію за вислугу років, що підтверджується пенсійним посвідченням
НОМЕР_1від 01.01.1996 року, видане МВС України.

Позивач вважає, що він маючи статус дитини війни (згідно
довідки управління праці та соціального захисту населення) має право на пільги,
передбачені Законом України “Про соціальний захист дітей війни”. Вказує на те,
що ст..6 вказаного Закону передбачає підвищення пенсії дітям війни на 30%
мінімальної пенсії за віком.

В своїх запереченнях на позовну заяву відповідач вказує
на те, що стаття 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”
передбачає, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст..7 вказаного Закону фінансове
забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Частиною 2 статті 8 Закону України “Про пенсійне
забезпечення”, ч.2 ст.72 Закону України “Про загальнообов”язкове державне
пенсійне страхування”, ч.4 ст.3 Закону України “Про збір на обов”язкове
державне пенсійне страхування” закріплюють положення, згідно з яким кошти
Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України.

Частина 2 ст.8 Закону України “Про пенсійне забезпечення”
передбачає, що Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською
системою та не входить до складу державного бюджету України.

Частина 4 статті 3 Закону України “Про збір на
обов'язкове державне пенсійне страхування” також вказує на те, що Пенсійний
фонд України не включається до Державного бюджету України.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 28 Закону України
“Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” мінімальний розмір
пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового
стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом. Але відповідно до ч.3 цієї ж статті мінімальний
розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим частини першої цієї статті,
застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом.

Враховуючи викладене, положення статті 28 Закону України
“Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” щодо мінімального
розміру пенсій не застосовується для визначення розмірів підвищення до пенсії,
передбаченого статтею 6 Закону України “Про соціальний захист дітей війни”.

Згідно частини 3
Прикінцевих положень закону України “Про соціальний захист дітей війни”,
Кабінету Міністрів України у двомісячний термін доручено подати до Верховної
Ради України пропозиції щодо приведення законодавчих актів у відповідність із
цим Законом, привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим
Законом, забезпечити приведення міністерствами та іншими центральними органами
виконавчої влади своїх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом
тощо. Оскільки, Переліченими вище суб'єктами, до цього часу, не приведені у
відповідність відповідні положення Закону України “Про Державний бюджет на 2007
рік” у зв'язку із визнанням їх неконституційними та відсутністю нормативного
акту, який визначає розмір мінімальної пенсії за віком для визначення даного
підвищення, встановлення розміру надбавки до пенсії виходить за межі
компетенції органу Пенсійного фонду України. А згідно ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги не
обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до Закону України
«Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.97 року № 400
/ 97 - ВР, Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.03 року № 1058 -
IV, керуючись ст. ст. 94, 158 - 163, 167, 254 КАС України, Житомирський окружний адміністративний суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова Житомирського окружного адміністративного
суду набирає законної сили в строки,
встановлені ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом
10 днів з дня її проголошення і подання апеляційної скарги протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Cуддя
В.Р.Щавінський