Справа № К-1683/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 03 листопада 2004
року та ухвалу апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 13 квітня 2005
року у справі за скаргою ОСОБА_1на неправомірні дії посадової особи
ВДАІ Євпаторійського МВ ГУМВС України в АР Крим, -

встановила:

У вересні 2004 року ОСОБА_1.
звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії посадової особи ВДАІ
Євпаторійського МВ ГУМВС України в АР Крим (далі - Євпаторійський ВДАІ),
в якій вказував, що 09.07.2004 р. за дорученням 52 водіїв таксі він звернувся
до керівництва Євпаторійського ВДАІ із запитом про надання інформації стосовно
виготовленого технічного обґрунтування на встановлення забороняючих знаків з
правої сторони площі залізничного вокзалу, а також дати й особи, якою було
затверджено це технічне обґрунтування. Просив надати висновок щодо
відповідності встановлених дорожніх знаків чинному законодавству.

10.08.2004 р. на адресу суб'єкта
оскарження ним повторно було направлено аналогічний запит поштою. Проте у
визначений ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" відповіді
не отримав, у зв'язку з чим вважав, що порушено його право на отримання повної,
об'єктивної і своєчасної інформації. Просив суд визнати дії посадової особи
неправомірними та зобов'язати надати відповідь на звернення.

Рішенням Євпаторійського міського
суду від 03 листопада 2004 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
АР Крим від 13 квітня 2005 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1. було відмовлено.

Не погоджуючись із постановленими
по справі судовими рішеннями ОСОБА_1. звернувся до Верховного Суду України з
касаційною скаргою в порядку визначеному ЦПК України 1963 року, в якій,
посилаючись на порушення норм матеріального права, просив скасувати вказані
рішення та постановити нове по суті заявлених вимог.

Листом Верховного Суду України від
09.11.05 р. на підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України зазначену касаційну скаргу було передано
до Вищого адміністративного суду України для вирішення в порядку касаційного
провадження.

Перевіривши рішення судів першої та
другої інстанцій в межах доводів касаційної скарги на відповідність нормам
матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції, 10.08.2004 р. заявник звернувся до Євпаторійського ВДАІ із запитом
про надання інформації стосовно правомірності розміщення забороняючих дорожніх
знаків, що підтверджується квитанцією про прийняття рекомендованого
відправлення (а.с. 4).

На підтвердження факту надання
відповіді на вказаний запит суб'єктом оскарження було надано для огляду копію
листа від 13.09.2004 р.

№10/10340 Н-104 та книгу вихідної
пошти, які були досліджені безпосередньо в судовому засіданні і судом
підтверджено їх достовірність.

Виходячи з наведеного, судом зроблено
обґрунтований висновок про відсутність порушень прав ОСОБА_1. з боку
Євпаторійського ВДАІ, оскільки останнім було надано повну, вичерпну і своєчасну
відповідь з приводу піднятого питання.

З таким висновком вірно погодилась
колегія суддів апеляційного суду.

Щодо заяви ОСОБА_1. від 09.07.2004
р., переданої ним співробітнику Євпаторійського ВДАІ і на яку він не отримав
відповіді, то судами вірно зазначено, що заявником не надано достовірних
доказів того, що дане звернення було подане у відповідності з вимогами ст. 20
Закону України "Про звернення громадян", а відтак в цій частині
скарга також не підлягала задоволенню.

З'ясувавши в достатньо повному
об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши
їм належну правову оцінку, суди як
першої так і апеляційної інстанцій ухвалили рішення, що відповідають вимогам
закону. Висновки судів достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в
матеріалах справи письмовими доказами .

Приведені в касаційній скарзі
доводи зазначений висновок судів не спростовують, зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду .

Відповідно до ч.3 ст. 2201
КАС України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2201,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1- залишити без задоволення, а
рішення Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 03
листопада 2004 року та ухвалу апеляційного суду Автономної Республіки Крим від
13 квітня 2005 року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає, крім випадків,
передбачених ст. 237 КАС України.

Судді: