Справа № 22-а-1693/07
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2007-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Костенко Л.А.
Категорія: Доповідач
оскарження рішення, дій або бездіяльності суддя Григоров А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2007 року

№ 22-а-1693/07

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Сіренко О.І.

Суддів - Григоров А.М., Подобайло З.Г.

при секретарі: Спесивцева О.В.

за участі:

представник позивача - ОСОБА_2

представник першого відповідача -
не з'явився

представник другого відповідача -
Івакіна І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Харківського районного суду Харківської області від 20 червня 2007 року
по справі № 2-а-76/07

за позовом ОСОБА_1

до Управління
служби безпеки України в Харківській області,

Головного
управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання
неправомірними дій суб'єкта владних повноважень щодо призначення пенсії за вислугу
років та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовною заявою до
Управління служби безпеки України в Харківській області, Головного управління
Пенсійного фонду України в Харківській області
про визнання неправомірними дій суб'єкта владних повноважень щодо
призначення пенсії за вислугу років та зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії.

Постановою Харківського районного суду Харківської області
від 20 червня 2007 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління
Служби безпеки України в Харківській області, Головного управління Пенсійного
фонду України в Харківській області про визнання неправомірними дій відповідача
- суб'єкта владних повноважень щодо призначення пенсії за вислугу років та
зобов'язання перерахування даної пенсії з розміру грошового забезпечення за
останньою посадою перед звільненням, -відмовлено.

Позивач не погодився з вказаною постановою, подав
апеляційну скаргу в якій вказує, що постанова суду не відповідає вимогам статті
159 КАС України, оскільки є не обґрунтованою, так як судом неповно з'ясовані та
недоведені всі обставини, які мають значення для справи, при цьому належним
чином не враховані і всебічно недосліджені відповідні матеріали щодо надання
правильної оцінки нормативно-правовим актам спеціального призначення у сфері
військово-пенсійних відносин, як наслідок судом під час прийняття постанови
порушено норми матеріального права, тому вона є незаконною і підлягає скасуванню
з наступних підстав:

Позивач старший прапорщик запасу ОСОБА_1, проходив
військову службу в підрозділах Служби безпеки України. Наказом голови СБУ від
18.12.2006 року № 200-ос його звільнено в запас за станом здоров'я та виключено
із списків особового складу, з 27 грудня 2006 року. Вислуга військової служби
склала 25 років, при цьому він набув права на пенсію -65% з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням. 17 лютого 2007
року, управлінням Служби безпеки України в Харківській області, йому призначена
пенсія за вислугу років в розмірі 986 грн. 89 коп., з 28.12.2006 року.

- Відповідачем - суб'єктом владних повноважень,
управлінням Служби безпеки України в Харківській області при обчисленні та
призначенні пенсії ОСОБА_1. грубо порушено вимоги діючого пенсійного
законодавства України, а саме частини 3 ст. 43 Закону України „Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з військової служби", в редакції від 4 квітня
2006 року, правової норми спеціального призначення, яка безпосередньо
урегульовує вищевказані правовідносини пенсійного забезпечення
військовослужбовців.

Пенсія ОСОБА_1. була призначена відповідно до вимог ст.
40 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік", який
прийнятий 20 грудня 2005 року, де встановлено, що при звільненні у 2006 році
для обчислення пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб" та членам їх сімей до грошового
забезпечення враховуються відповідні оклади за посадою, військовим званням,
процентна надбавка за вислугу років у розмірах встановлених за останньою
штатною посадою перед звільненням, а також щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірі, що
визначаються за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням, у
порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. При цьому при обчисленні
пенсії у розрахунок грошового забезпечення не включаються щомісячні надбавки
(доплати) встановлені особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно
із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі.

Однак, відповідачем - суб'єктом владних повноважень при
призначенні пенсії та безпосередньо судом першої інстанції при з'ясуванні
обставин справи, під час прийняття постанови не враховано до виконання вимоги
частини 3 ст. 43 Закону України „ Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з
військової служби та деяких інших осіб", в новій редакції Закону України
„Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення
та соціального захисту військовослужбовців" від 4 квітня 2006 року № 3591,
який був прийнятий та набрав чинності після Закону України „Про державний
бюджет України на 2006 рік". Вказана стаття закону, яка була призупинена
ст. 77 Закону України „Про державний бюджет України на 2006 рік", а потім
знову відновлена законом від 04 квітня 2006 року - чітко визначила, що пенсії
особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право
на пенсію за цим законом та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою, військовим званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах установлених законодавством.

Крім того, таку ж норму містить і пункт 6 Постанови
Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 „Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги всім
категоріям військовослужбовців та членам їх сімей" з наступними змінами,
де також зазначено, що пенсії обчислюються із суми грошового забезпечення на
день звільнення зі служби.

Стаття 1-1 вказаного вище закону від 04.04.2006 року,
чітко обумовлює, що законодавство про пенсійне забезпечення осіб звільнених з
військової служби базується на Конституції України. Зміна умов і норм
пенсійного забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших
осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом
внесення змін до цього закону та Закону України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Виходячи із цього, з квітня до кінця 2006 року, ніяких
змін до даного закону від 04.04.06 року щодо умов і норм пенсійного
забезпечення осіб звільнених з військової служби не було, тому посилання
відповідачем при призначенні пенсії та судом першої інстанції під час прийняття
постанови на ст. 40 і ст. 77 Закону України „Про державний бюджет України на
2006 рік" є помилковим, як таке, що не відповідає конституційним нормам та
погіршує становище військових пенсіонерів. Законодавець, після прийняття Закону
України „Про державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.05 року,
приймає новий Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з
військової служби", який має за мету підвищити соціально-правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей і забезпечити гарантовано отримання
заслужених пенсій, так як цей нормативний акт є спеціальною нормою, що
врегульовує правовідносини пенсійного забезпечення військовослужбовців.

З прийняттям Закону України „Про внесення змін до деяких
законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту
військовослужбовців" від 4 квітня 2006 року № 3591 змінилася і назва
закону щодо порядку пенсійного забезпечення осіб звільнених з військової служби
та деяких інших осіб. Пункт 30 ст. 77 Закону України „Про державний бюджет
України на 2006 рік" зупинив на 2006 рік дію частини 3 ст. 43 Закону
України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", а
прийнятий в квітні 2006 року вищевказаний закон відновив дію ч. 3 ст. 43 закону,
тим самим конкретно визначив порядок обчислення та призначення пенсій
військовослужбовцям та деяким іншим особам звільненим з військової служби, не
зважаючи на бюджетний закон. При цьому стаття 1-1 та частина 3 ст. 43 Закону
України „Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби"
чітко передбачила порядок і умови пенсійного забезпечення військовослужбовців і
категорично визначила порядок внесення змін до даного нормативного акту. Тому,
в цьому випадку неможливо посилатися при призначенні пенсії та під час
прийняття постанови судом першої інстанції на норму ст. 77 Закону України „Про Державний бюджет України
на 2006 рік".

На цій підставі, реалізація Закону України від 04.04.2006
року № 3591-IV „Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного
забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" - в частині
обчислення та призначення пенсій у 2006 році, ні як не має здійснюватися з
урахуванням вимог статті 40 Закону України „Про державний бюджет України на
2006 рік.", зворотне обґрунтування цього питання визначив суд першої
інстанції при дослідженні обставин справи та прийнятті постанови. Законодавцем
в квітні 2006 року була прийнята спеціальна норма законодавства України, яка
безпосередньо врегульовує правовідносини щодо порядку і умов пенсійного
забезпечення військовослужбовців, при цьому категорично визначено внесення змін
до вказаного порядку призначення пенсій.

- Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України „Про державний бюджет України на
2006 рік" - 50% пенсійна надбавка при обчисленні пенсій у розрахунок
грошового забезпечення військовослужбовців не включається, що також суперечить
нормам чинного пенсійного законодавства України. Вказана надбавка, наряду з
іншими, є додатковим видом грошового забезпечення, складовою грошового атестату
і носить постійний щомісячний характер щодо отримання грошового забезпечення,
тому неможливо її відокремити від інших видів грошового забезпечення, бо це
чітко визначено в частині 3 ст. 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення
осіб звільнених з військової служби". Попри цього відповідач при
призначенні пенсії та суд першої інстанції при розгляді справи і прийнятті
рішення не прийняли до уваги вищевказані обставини стосовно надбавки та вимоги
ч. 3 ст. 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з
військової служби".

Вимоги Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб
звільнених з військової служби", ніяким чином не суперечать положенням
Конституції України та Закону України „Про Державний бюджет України на 2006
рік" так, як вказаний бюджетний закон повністю передбачає відповідні
витрати на пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби незалежно
до їх кількості та розміру пенсії. Це неможливо передбачити при складанні
проекту бюджету на наступний рік.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Бюджетного кодексу України, при
здійсненні бюджетного процесу в Україні положення нормативно-правових актів
застосовуються лише в частині, в якій вони не суперечать положенням Конституції
України...

- Призначення меншої чим це передбачає діюче законодавство
України пенсії

позивачу ОСОБА_1. порушує його конституційні права, а
саме:

ст. 22 Конституції України визначила, що конституційні
права і свободи громадянина гарантуються і не можуть бути скасовані. При
прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. На протязі 2005 року,
звільненим військовослужбовцям пенсія призначалася відповідно до діючої частини
3 ст. 43 Закону „Про пенсійне забезпечення", а в грудні 2006 року такі ж пенсії
призначаються у меншому розмірі згідно до ст. 40 Закону України „Про державний
бюджет України на 2006 рік"

ст. 24 Конституції України, також передбачає, що рівність
громадян (зокрема і військовослужбовців) перед законом полягає і у їх рівному
праві на соціальний захист гарантований ст. 16, 17 Основного закону України.

ст. 2 Закону України „Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей" визначила, що ніхто не вправі
обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах,
визначених законодавством України.

Виходячи з вище зазначеного, позивачу ОСОБА_1. пенсія
була призначена в порушення вимог пенсійного законодавства України - частини 3
ст. 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової
служби", спеціальної норми, яка врегульовує правовідносини пенсійного
забезпечення військовослужбовців.

В доповнення до цього, Закон України „Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей", зі змінами Законом
України від 03 листопада 2006 року № 328, чітко визначив, що соціальний захист
військовослужбовців це діяльність держави направлена на встановлення системи
правових та соціальних гарантій, які забезпечували б реалізацію конституційних
прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців,
у відповідності до їх особливого виду службової діяльності статусом у
суспільстві, підтриманням стабільності у військовому середовищі.

Стаття 1-2 вказаного Закону України передбачає, що
військовослужбовці користуються усіма правами та свободами людини і
громадянина, гарантіями цих прав та свобод, що закріплені в Конституції України
і законах України. В зв'язку з особливим характером військової служби, яка
пов'язана з захистом Батьківщини, військовослужбовцям надаються визначені
законом пільги, гарантії та компенсації, які не можуть бути скасовані чи
призупинені без їх рівноцінної заміни.

Таким чином, відповідно до п. 30 ст. 77 Закону України
„Про державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005 року призупинено
на 2006 рік дію ч.3 ст. 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб". 4 квітня 2006 року прийнято Закон України №
3591-IV „Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного
забезпечення та соціального захисту військовослужбовців". Відповідно до
положень зазначеного Закону ч.3 ст. 43 Закону України „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб" було викладено в новій редакції,
яка передбачала можливість обчислення пенсії з розміру грошового забезпечення
за останньою штатною посадою перед звільненням. Редакція зазначеного Закону
станом на 4 квітня 2006 року та 27 грудня 2006 року, тобто на момент виникнення
у позивача права на пенсію, будь-яких обмежень щодо застосування ч.2 ст. 43
Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової
служби" не мала.

Дію ч.3 ст.43 Закону України „Про пенсійне забезпечення
осіб звільнених військової служби" було зупинено лише з прийняттям Закону
України „Про державний бюджет України на 2007 рік" від 19 грудня 2006 року (набрав
чинності з 01.01.2007 року).

Суд першої інстанції при розгляді справи та під час
прийняття постанови неповно з'ясував всі обставини, що мають значення по
справі, при цьому не врахував в повному обсязі вимоги діючого пенсійного
військового законодавства, як спеціальної норми регулюючої пенсійне
забезпечення військовослужбовців, зовсім не звернув уваги на порушення їх
конституційних та особистих прав, погіршення становища військових пенсіонерів.
Судом всебічно не дослідженні відповідні нормативні акти в сфері
військово-пенсійних відносин, при цьому висновки суду не відповідають обставинам
справи, ним так же порушено норми матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, апелянт, просить постанову
Харківського районного суду Харківської області від 20 червня 2007 року по
справі №
2-а-76/07 за позовом ОСОБА_1 - скасувати та прийняти нову
постанову суду, якою позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірними діями
відповідача та зобов'язання перерахування пенсії у відповідності до ч. 3 ст. 43
Закону України „ Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової
служби" - задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши представників сторін, які з'явилися в судове
засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню.

Судом першої
інстанції було встановлено, та підтверджено у суді апеляційної інстанції
наступне.

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому
просить визнати неправомірними дії суб'єкта владних повноважень Управління
служби безпеки України в Харківській області, щодо призначення пенсії за
вислугу років в розмірі 986 грн. 89 коп. та зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити її перерахунок у
відповідності до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб
звільнених з військової служби». В обґрунтування заявлених вимог посилався на
те, що є старшим прапорщиком запасу та проходив військову службу в підрозділах
СБУ. Наказом від 18.12.2006 року за № 200/ОС звільнений з військової служби в запас
за станом здоров'я, а 27.12.2006 року виключений зі списків особового складу
наказом № 41/ОС. З 27.12.2006 року йому призначена пенсія за вислугу років. На
звернення до пенсійного відділу Управління СБУ України в перерахунку розміру
пенсії йому відмовлено. Вважає дії відповідача по розрахунку пенсії
неправомірними, оскільки вони суперечать ч. 3 ст. 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби», згідно якого
пенсія повинна призначатись виходячи з розміру грошового забезпечення за
останній місяць перед звільненням з урахуванням 50% пенсійної надбавки і її
розмір становитиме 1332 грн. 86 коп.

У судовому засіданні в суді першої інстанції позивач -
ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача СБУ України у Харківській області
проти позову заперечував, пояснив суду, що нарахування позивачу пенсії
здійснені згідно вимог діючого законодавства.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного
фонду України в

Харківській області проти позову заперечувала. Пояснила,
що розмір пенсії позивачу

обчислювався
відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб» з урахуванням Закону України № 3235 «Про державний бюджет України на 2006
рік», з суми грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнений в запас за станом здоров'я наказом № 200/ОС від 18.12.2006 року і
наказом № 41/ОС від 27.12.2006 р. виключений зі списків особового складу
управління з 27.12.2006 року, вислуга років станом на 27.12.2006 р. склала 25
років 02 місяці 29 днів.

Згідно протоколу №4474 від 17 лютого 2007 року про
призначення пенсії за вислугу років - фінансовим відділом Управління СБУ в
Харківській області з 28.12.2006 року позивачу призначена пенсія за вислугу
років у розмірі 986 гривень 89 копійок.

Відповідно
до ч.3 ст.43
Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції від 04.04.2006
р. № 3591-IV, пенсії особам офіцерського складу обчислюються з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед
звільненням, враховуючи відповідні
оклади за посадою, військовим званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії
в розмірах, встановлених
законодавством.

Однак ст. 40 Закону України № 3235 «Про державний бюджет
України на 2006 рік» встановлено, що при звільненні у 2006 році для обчислення
пенсій особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та
членам їх сімей до грошового забезпечення враховуються відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентна надбавка за вислугу років у розмірах, встановлених за останньою штатною посадою
перед звільненням, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірі, що визначаються за останні
24 календарні місяці служби підряд перед звільненням у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. А відповідно до п.30 ст.77 Закону України № 3235
«Про державний бюджет України на 2006 рік», з метою приведення окремих законів
у відповідність з цим Законом, дія ч.3 ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призупинена на 2006 рік.

Враховуючи викладене, реалізація Закону України від
04.04.2006 року № 3591-IV (набрав чинності
29.04.2006 р.) «Про внесення змін до деяких законів України з питань
пенсійного забезпечення та
соціального захисту військовослужбовців» в
частині нарахування видів грошового
забезпечення при обчисленні
пенсії у 2006 році має
здійснюватися з урахуванням вимог ст. 40 Закону України « Про державний бюджет
України на 2006 рік».

Крім того, як вбачається з матеріалів справи документи на
пенсію позивач оформляв у 2007 році, за пенсією звернувся у 2007 році що
підтвердив представник позивача у судовому засіданні, рішення щодо пенсії
прийнято у 2007 році. На момент звероненняза пенсією та її призначення діяла
ст.. 37 Закону України «про державний бюджет України на 2007 рік» яка містить
аналогічні положення зі ст. 40 Закону «Про державний бюджет України на 2006
рік».

Таким чином пенсія ОСОБА_1. призначена відповідно до
зазначених норм,тобто з визначенням середньомісячного розміру додаткових видів
грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед
звільненням і включенням його до розміру грошового забезпечення, з якого
обчислена пенсія і дії суб'єкта владних повноважень при призначенні позивачу
розміру пенсії правомірні та відповідають діючому законодавству у сфері
військово-пенсійних відносин.

Таким чином, доводи апеляційної
скарги є помилковими.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського районного суду
Харківської області від 20 червня 2007
року по справі № 2-а-76/07 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Повний текст виготовлено та підписано 22
жовтня 2007 року

Головуючий
Сіренко О.І.

Судді
Григоров А.М.

Подобайло З.Г.