Справа № к-17997/06
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2007-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2007
року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді Мироненка О.В.,

суддів: Горбатюка С.А., Панченка О.І., Сороки М.О.,
Чумаченко Т.А.,

при секретарі
Мацюк Т.С.,

представника відповідача Таран Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку касаційного
провадження справу за касаційною скаргою
ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову апеляційного суду
Київської області від 13 квітня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1
до Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району
Київської області, третя особа ОСОБА_4, про скасування рішення
Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської
області, -

встановила:

У січні 2005 року ОСОБА_4. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та
ОСОБА_1. про визнання частково недійсним рішення Софіївсько-Борщагівської
сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі -
Софіївсько-Борщагівська сільська рада) від 4 жовтня 2003 року та визначення
порядку користування земельною ділянкою.

У зв'язку з переходом права власності на частину будинку від
ОСОБА_3 до ОСОБА_2. відбулася заміна сторони у справі.

ОСОБА_1. та ОСОБА_2. звернулися із зустрічним позовом до ОСОБА_4 та
Софіївсько-Борщагівської сільської ради про скасування рішення
Софіївсько-Боршагівської сільської ради від 4 жовтня 2003 року. Позов
обґрунтовували тим, що вказаним рішенням їм передана у спільну сумісну
власність земельна ділянка площею 0,0323 га для обслуговування будинку,
розташованого в АДРЕСА_1 та ділянка площею 0,0737 га для ведення особистого
селянського господарства. ОСОБА_4 передана безоплатно у приватну власність
земельна ділянка площею 0,0957 га для обслуговування будинку. Заявники вважали,
що це рішення є неправомірним, оскільки ОСОБА_4. використав своє право на
безоплатну приватизацію земельної ділянки для обслуговування будинку, отримавши
у власність земельну ділянку площею 0,10 га в АДРЕСА_2. Крім того, зазначали,
що оскаржуваним рішенням порушене їх право на приватизацію земельної ділянки
пропорційно часткам у праві власності на будинок, оскільки ОСОБА_1. належить
1/2 частина будинку, ОСОБА_3 належала 1/4 частина, ОСОБА_4, - 1/4 частина. Тому
ОСОБА_1. та ОСОБА_3 необхідно було передати у власність 3/4 частини загального
розміру ділянки, тобто 0,1577 га.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду від 20 грудня 2005 року позов
ОСОБА_4 залишений без розгляду.

Постановою Києво-Святошинського районного суду від 20 грудня 2005 року
позов ОСОБА_2 та ОСОБА_1. задоволено. Постановлено визнати незаконним та
скасувати рішення Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 4 жовтня 2003
року.

Постановою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Київської області від 13 квітня 2006 року зазначену постанову
Києво-Святошинського районного суду від 20 грудня 2005 року скасовано і
ухвалено нову, якою ОСОБА_2та ОСОБА_1 в позові до Софіївсько-Борщагівської
сільської ради про скасування рішення
Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 4 жовтня 2003 року відмовлено .

В касаційній скарзі ОСОБА_3., як представник ОСОБА_2. за дорученням та
ОСОБА_1. ставлять питання про скасування постанови апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права та просять залишити в силі постанову
Києво-Святошинського районного суду від 20 грудня 2005 року.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовими інстанціями встановлено, що на підставі свідоцтва про право на
спадщину від 2 липня 1983 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить по 1/4 частині
будинку АДРЕСА_1. Рішенням Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 4 жовтня
2003 року ОСОБА_1. та ОСОБА_3 передана у спільну сумісну власність земельна
ділянка площею 0,0323 га для обслуговування будинку та 0,0737 для ведення
особистого селянського господарства. ОСОБА_4 передана безоплатно у приватну
власність земельна ділянка площею 0,0957 га для обслуговування будинку.
Рішенням Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 14 вересня 1999 року
ОСОБА_4 передана у власність земельна ділянка площею 0,10 га в АДРЕСА_2 для
обслуговування будинку.

Постановляючи судові рішення суди
виходили з того, що даний спір є справою адміністративної юрисдикції. Проте з
таким висновком погодитися не можна виходячи з наведеного.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі адміністративна
справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір,
у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Судами встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли у
зв'язку з переходом права власності на частину спільного будинку від ОСОБА_3 до
ОСОБА_2. та наданням 4 жовтня 2003 року Софіївсько-Борщагівською сільською
радою у спільну сумісну власність
земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_1 для обслуговування будинку та
ведення особистого селянського господарства яка раніше була закріплена за
співвласником будинку ОСОБА_4.

Предметом спору в даній справі є
реалізація повноважень приватного власника щодо володіння, користування і
розпорядження своєю власністю.

Компетенція адміністративних судів, встановлена ст.17 Кодексу, на цей спір
не поширюється, оскільки даний позов не є адміністративним, тому, що вимоги
позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, він
повинен розглядатись в порядку цивільного судочинства.

Тобто між сторонами існує спір про право, що в свою чергу виключає розгляд
зазначеної справи в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, і ту обставину, що помилки при визначенні виду
судочинства відносно даної справи допустили саме суди, роз'єднавши позов, а
помилка судів не може бути перешкодою гарантованого конституційного права на
судовий захист, усі ухвалені в даній справі судові рішення відповідно до п. 4
частини 1 статті 230 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають
скасуванню з направленням
справи на новий розгляд в порядку цивільного
судочинства.

Керуючись ст.ст. 221, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

ухвалила:

Касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову Києво-Святошинського районного суду від 20
грудня 2005 року та постанову апеляційного суду Київської області від 13 квітня
2006 року скасувати і справу направити
на новий розгляд в порядку цивільного судочинства до суду першої інстанції.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не
підлягає, за винятком випадків, передбачених ст. 237 КАС України.

Головуючий

Судді: