Суддя: Савранська Т.І.
Дата ухвалення: 2007-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МІСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про
відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

“4”
травня
2007
року м. Ялта

Суддя Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим як адміністративного суду САВРАНСЬКА Т.І.,
розглянувши адміністративну позовну заяву Заступника прокурора міста Ялта,
пред'явлену в порядку представництва інтересів держави в особі Ялтинської
міської ради, Міністерства будівельної політики та архітектури Автономної
Республіки Крим до Виконавчого комітету Ялтинської міської ради і ОСОБА_1 про
визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування та свідоцтва про
право власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В :

Заступник прокурора міста Ялта, здійснюючи представництво інтересів
держави, звернувся в порядку процесуальних вимог адміністративного судочинства
до місцевого загального суду як адміністративного суду з зазначеним
адміністративним позовом і просить суд:

- Визнати
неправомірним та скасувати п. 16 Рішення виконавчого комітету Ялтинської
міської ради № 632 від 28 квітня 2005 року;

- Визнати
неправомірним та скасувати Рішення Виконавчого комітету Ялтинської міської ради
№ 1268 від 25 серпня 2005 року;

- Визнати
недійсним Свідоцтво про право власності Серії САА № 137779, видане Виконавчим
комітетом Ялтинської міської ради 5 вересня 2005 року.

Дослідивши матеріали адміністративної позовної заяви, вважаю, що відповідно
до вимог ст. 109 ч. 1 п. 1 КАС України у відкритті провадження в
адміністративній справі слід відмовити.

Суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо
заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Як визначено у частині 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб саме і лише у сфері публічно-правових відносин від порушень з
боку державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів,
зокрема, поширюються на спори фізичних осіб з суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень (актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Інший порядок судового провадження щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень передбачений у тому числі Цивільним
процесуальним кодексом України.

За змістом ст. 4 ЦПК України, з набранням чинності Кодексом
адміністративного судочинства України не встановлюється виключна компетенція
адміністративних судів з розгляду справ за вимогами про визнання неправомірними
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, оскільки таки
вимоги, як це вбачається з ретельного аналізу положень ст. ст. 16, 21 ЦК України, ст. 152 ЗК України, можуть
бути і способом захисту в приватних правовідносинах.

У відповідності до ст. 15 ЦПК України суди розглядають за правилами
цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Ретельний аналіз змісту наведених юридичних норм та правових позицій, що
викладені в пунктах 2, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді
цивільних справ” № 7 від 16 квітня 2004 року, пунктах 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 13 від 3 грудня 1997 року “Про
практику розгляду судами справ за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність
органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних, посадових
і службових осіб у сфері управлінської діяльності, які порушують права та
свободи громадян”, дає підстави стверджувати, що головним критерієм
розмежування судових юрисдикцій є не форма втілення ймовірного правопорушення
(правовий акт суб'єкта владних повноважень, його дія чи бездіяльність), суб'єкт
правопорушення (органи держаної влади, місцевого самоврядування, їх посадові та
службові особи), а його предмет, тобто конкретний зміст правовідносин.

Зі
змісту позовної заяви вбачається, що Заступник прокурора міста Ялта оскаржує п.
16 Рішення Виконавчого комітету Ялтинської міської ради, яким затверджено
рішення Міжвідомчої комісії Ялтинської міської ради щодо можливості
реєстрації права власності на добудову
квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1, Рішення Виконавчого комітету Ялтинської міської
ради від 25 серпня 2005 року за № 1268, на підставі якого відповідачу ОСОБА_1
видане також Свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок.

Тим
самим Заступник прокурора м. Ялта оспорює право власності відповідача ОСОБА_1,
яке виникло на підставі зазначених рішень органу місцевого самоврядування та
посвідчується оскарженим свідоцтвом.

Як на
юридичні підстави позову прокурор посилається на вимоги ст. 152 ЗК України та
ст. 376 ЦК України, якими передбачені наслідки самочинного будівництва і
способи захисту права власності на земельну ділянку, на якій таке будівництво
здійснюється.

З урахуванням викладеного, слід вважати, що такий
спір явно виходить за межі публічно-правового, спірні правовідносини є
приватними за суттю, і незважаючи на форму ймовірного правопорушення, втілену в
акт органу місцевого самоврядування, судовий захист може здійснюватися лише за
правилами цивільного судочинства.

За
таких обставин, на підставі ст. 109 ч. 1 п. 1 КАС України суддя своєю ухвалою
відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі.

Відповідних юридичних підстав, необхідних для вирішення питання про
повернення судового збору відповідно до вимог ст. 89 КАС України, немає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 1, 2, 3, 4, 17, 109 ч. 1 п. 1
Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за
адміністративною позовною заявою Заступника прокурора міста Ялта, пред'явлену в
порядку представництва інтересів держави в особі Ялтинської міської ради,
Міністерства будівельної політики та архітектури Автономної Республіки Крим до
Виконавчого комітету Ялтинської міської ради і ОСОБА_1 про визнання недійсними
рішень органу місцевого самоврядування та свідоцтва про право власності на
житловий будинок.

Відповідно до ст. 109 ч. 3 КАС України копію ухвали про відмову у відкритті
провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала
позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до суду з таким самим адміністративним позовом
не допускається.

За захистом охоронюваного законом інтересу, свободи або суб'єктивного права
способом, що передбачений ст. 16 ЦК України або іншими нормами приватного
права, позивач має право звернутися до суду цивільної юрисдикції в порядку
процесуальних вимог цивільного судочинства.

Ухвала
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим як суду адміністративної юрисдикції через Ялтинський міський
суд як адміністративний суд шляхом подачі в п'ятиденний строк з дня отримання
копії даної ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом десяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ст. 186 ч. 5 КАС України.

Ухвала
набирає законної сили в порядку та строки, що передбачені ст. ст. 186, 254 КАС
України.

СУДДЯ -