Справа № 2-а-90/2007
Суддя: Тітов М.Б.
Дата ухвалення: 2007-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-90/07
Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Богуславського районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Тітова М.Б.
з участю позивачки ОСОБА_1
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Богуславі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Управління
праці та соціального захисту населення Богуславської районної державної
адміністрації Київської області про стягнення недоотриманих сум одноразової
допомоги на оздоровлення, -
Позивачка ОСОБА_1, звернувшись до суду з
даним позовом, просить стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення Богуславської районної державної адміністрації на її користь
недоотримані суми на оздоровлення за
2003, 2004, 2005, 2006 роки в розмірі 4383 грн.30 коп., посилаючись на
те, що вона являється ліквідатором другої категорії наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС ( посвідчення НОМЕР_1). Відповідно до ст.48 Закону України
“Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” їй повинна виплачуватися щорічно одноразова грошова
допомога на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат і ця
допомога виплачується за місцем проживання органами соціального захисту
населення. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати
вказаної грошової допомоги. Вона отримала грошову допомогу на оздоровлення в
2003, 2004, 2005, 2006 роках значно меншу, ніж це передбачено ст. 48 вказаного
Закону. По питанню виплати недоотриманих сум на оздоровлення вона зверталась з
відповідною заявою до відповідача, але їй було відмовлено, в зв'язку з чим вона
змушена звернутися з відповідним позовом до суду.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала,
посилаючись на вищенаведені обставини і просила суд стягнути з відповідача на
її користь уточнену суму недоотриманої грошової допомоги на оздоровлення за
2003, 2004, 2005, 2006 роки в розмірі 4383 грн. 30 коп.
Представник відповідача Онищенко Галина Петрівна в судовому засіданні
позов не визнала і просила суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її вимог, посилаючись на те, що позивачці
виплачувалась допомога на оздоровлення в розмірах, що були встановлені
постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року №836 «Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №562
«Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Крім того, в Законі України «Про державний бюджет
України на 2007 рік» не передбачені видатки на проведення перерахунку раніше
виплаченої щорічної допомоги на оздоровлення. Вона також вважає, що позивачкою
пропущено річний строк звернення до адміністративного суду.
Суд, вислухавши пояснення позивачки,
представника відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за
необхідне позов задовольнити, виходячи із слідуючих підстав.
В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 являється учасником
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2), що
підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 1 грудня 1992 року.
Листом за №1628 від 10 жовтня 2007 року Управління праці і
соціального захисту населення Богуславської РДА повідомило позивачку, що для
проведення перерахунку раніше виплачених сум щорічної допомоги на оздоровлення
немає жодних законодавчих підстав.
інформації наданої відповідачем вбачається, що ОСОБА_1 за 2003 рік виплачена
допомога на оздоровлення в сумі 26
гривень 70 коп.; за 2004 рік -15.10.2004 р. в сумі 26 гривень 70 коп.; за 2005 рік - 04.10.2005 р. в сумі 100
гривень, за 2006 рік - 30.09.2006 р. в сумі 100 гривень.
Відповідно до ст.48 Закону України “Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи” одноразова щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії виплачується у розмірі 5
мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається
Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.
Постанови Кабінету Міністрів України від
26.07.1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» та від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», на які посилається відповідач, суперечать іншим нормам законів.
Так, згідно Закону України « Про
встановлення мінімальної заробітної плати на 2003 рік» розмір мінімальної
заробітної плати встановлений 185 гривень, який згідно внесень послідуючих змін
до Державного бюджету України зростав кожен наступний рік, вказані закони до 2006
року не мали обмежень щодо застосування ст. 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка передбачає право позивача на щорічну допомогу на оздоровлення
в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.
Рішенням Конституційного Суду України
за справою № 1-29 /2007 року від 9 липня
2007 року визнано такими, що не відповідають Конституції України ( є неконституційними) положення Закону
України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, яким зупинено на 2007 рік
дію в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати абзаців другого, третього, четвертого, п'ятого,
шостого та сьомого частини першої, , частини третьої, абзаців другого,
третього, четвертого, п'ятого, шостого та сьомого частини четвертої та частини
сьомої ст.48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Таким
чином суд приходить до висновку, що відповідачем грошова допомога на оздоровлення
ОСОБА_1 виплачена за період 2003, 2004, 2005, 2006 років неправильно. Виходячи
із загальних засад пріоритетності Законів України над урядовими
нормативно-правовими актами та приймаючи до уваги Рішення Конституційного Суду
України за справою №1-29/2007 від 9 липня 2007 року, при виплаті
допомоги на оздоровлення слід керуватися ст.48 Закону України “Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, а тому відповідач повинен виплачувати позивачеві щорічну допомогу
на оздоровлення виходячи із суми мінімальної заробітної плати на момент виплати
щорічної компенсації на оздоровлення.

Законом
України «Про державний бюджет на 2004 рік»
встановлено з 1 січня 2004 року розмір мінімальної заробітної плати 205
гривень на місяць, а з 1 вересня 2004 року - 237 гривень на місяць.

Законом
України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет на 2005 рік
та деяких інших законодавчих актів України» встановлено з 1 січня 2005 року
розмір мінімальної заробітної плати 262 гривні на місяць, з 1 квітня 2005 року
- 290 гривень на місяць, з 1 липня 2005 року - 310 гривень на місяць, з 1
вересня 2005 року - 332 гривні.

Законом
України «Про державний бюджет на 2006 рік» встановлено з 1 січня 2006 року
розмір мінімальної заробітної плати 350 гривень на місяць, з 1 липня 2006 року
- 375 гривень на місяць, з 1 грудня 2006 року - 400 гривень на місяць.

Відповідачем недоплачено позивачці щорічну допомогу на оздоровлення як
ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії: за 2003, 2004,
2005, 2006 роки в сумі 4383 грн. 30 коп.

Суд не
вбачає підстав для відмови в задоволені позову ОСОБА_1 з підстав пропущення
річного строку звернення до адміністративного суду, поскільки Законами України
«Про державний бюджет на 2006 рік» та «Про державний бюджет на 2007 рік»
зупинялась дія ст. 48 Закону України
“Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах
відповідно до мінімальної заробітної плати, що позбавляло можливості позивачки
звертатись до суду з посиланням на дану норму Закону. Щодо порушення свого
права на отримання заборгованості по недоплаченій допомозі на оздоровлення
позивачка дізналася лише 10.10.2007 року, коли їй листом відповідач відмовив у
виплаті заборгованості.

З
урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст.17, 18, 159 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства України, ст.19 Конституції України, ст.48, 70
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”,
Рішенням Конституційного Суду України за справою №1-29/2007 від 9 липня 2007
року, суд -

П О
С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1задовольнити.

Стягнути
із Управління праці та соціального захисту населення Богуславської районної
державної адміністрації Київської області на користь ОСОБА_1 недоотримані суми
щорічної одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2003, 2004, 2005,
2006 роки в сумі 4383 ( чотири тисячі
триста вісімдесят три ) гривні 30 коп.

Стягнути із Управління праці та соціального захисту населення
Богуславської районної державної адміністрації Київської області судовий збір
(державне мито) на користь держави в сумі 51 гривня.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Богуславський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.

Головуючий : суддя (підпис) М.Б. Тітов

З оригіналом згідно: суддя