Справа № К-12005/06
Суддя: Брайко А.І.
Дата ухвалення: 2007-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№
ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2007р.

Вищий адміністративний суд України
у складі:

головуючого-судді Брайка А. І.,

суддів Голубєвої
Г. К.,

Карася
О. В.,

Степашка
О. І.,

Федорова
М. О.,

секретар судового засідання -
Міненко О. М.,

розглянувши касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у м. Ужгороді

на постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 23.06.2005р. у справі № 7/102-2005

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у
м. Ужгороді

про визнання недійсним
повідомлення-рішення,

за участю представників:

позивача - не з'явились,

відповідача - не з'явились,

встановив:

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 подано позов про визнання недійсним повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді № /0 від 02.03.2005р. яким йому
визначено суму податкового зобов'язання зі сплати штрафних санкцій в розмірі 1
030 грн.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 06.04.2005р.,
залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського
суду від 23.06.2005р., у справі № 7/102-2005 позов
задоволено.

Судові рішення мотивовані тим, що
поданими доказами позивачем спростовано висновки відповідача щодо порушення
вимог зберігання книги обліку господарських операцій, контрольних стрічок та
щоденного друку фіскальних звітів; наявністю торгового патенту та знаходження
його у місці проведення розрахунків; відсутністю у відповідача законних підстав
для визначення застосованих штрафних санкцій як податкових зобов'язань.

Відповідач, не погоджуючись з вказаним
рішенням суду апеляційної інстанції, подав касаційну скаргу в якій просить його
скасувати, в позові відмовити посилаючись на порушення норм матеріального
права, зокрема: п. 9 ст. 3, п. 1 ст. 7, п. 4 ст. 17 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”.

Позивач заперечення на касаційну скаргу
не подав.

Перевіривши правильність застосування
судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин справи Вищий адміністративний суд України приходить до
висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню по слідуючим доводам та
мотивам.

Як зазначено судами попередніх інстанцій,
в результаті перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового обігу відповідачем складено акт №
010868/50-23-3 від 21.02.2005р. в якому відображено виявлення незбереження
позивачем книг обліку розрахункових операцій та контрольних стрічок,
незабезпечення щоденного роздрукування звітів, знаходження торгового патенту в
недоступному для вільного огляду місці.

02.03.2005р. на підставі зазначеного
акту, п. п. 6, 9, 10 ст. 3, п. п. 3 - 5 ст. 17 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, п. 1 ст. 7, ст. 8
Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”,
відповідачем прийнято повідомлення-рішення № /0 про визначення
позивачу суми податкового зобов'язання зі сплати штрафних санкцій в розмірі 1
030 грн.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України, за
правилами якого здійснювався розгляд справи в судах першої та апеляційної
інстанції, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування,
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Відповідно до п. п. 6, 9, 10 ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”
суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: забезпечувати
зберігання використаних книг обліку розрахункових операцій та розрахункових
книжок протягом трьох років після їх закінчення; щоденно друкувати на
реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів
(послуг) фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій; друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за
виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і
забезпечувати їх зберігання протягом трьох років.

Згідно з ч. ч. 1., 2. ст. 3, ч. 1 ст. 7
Закону України “Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності” торговий патент для здійснення торговельної
діяльності у сфері громадського харчування за готівкові кошти має бути
розміщений у відкритому та доступному для огляду місці.

Порушення вимог зазначених вище статей
Законів України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та “Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності” як обґрунтовано зазначили
суди попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, позивачем не
вчинено.

Крім того, прийняття відповідачем саме
повідомлення-рішення і визначення штрафних санкцій як податкових зобов'язань суперечить положенням ст. ст. 14, 15 Закону України “Про
систему оподаткування” та ст. 17 Закону України “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”.

За вказаних обставин, зважаючи на відсутність порушень норм матеріального та процесуального права, висновок
суду апеляційної інстанції про залишення без змін рішення суду першої
інстанції, яким позов задоволено, є вірним, судове рішення прийнято відповідно
вимог чинного законодавства, а вимоги відповідача є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
220, 221, 223, 224, 230, 231, 254 КАС України, -

ухвалив:

1. Залишити касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді без задоволення, а постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 23.06.2005р. у справі № 7/102-2005 - без
змін.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена відповідно до вимог ст. ст. 235 - 237, ч. 1
ст. 238 КАС України.

Головуючий-суддя (підпис) Брайко А. І.

Судді (підпис) Голубєва Г. К.

(підпис) Карась О. В.

(підпис) Степашко О. І.

(підпис) Федоров М. О.

З оригіналом згідно

Відповідальний секретар Міненко О. М.