Справа № К-4454/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
серпня 2007 року м. Київ
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :
суддів : Бутенка В.І.(доповідач),
розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну
справу за скаргою ОСОБА_1на бездіяльність Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції, -
У листопаді 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій
зазначав, що він у грудні 2004 року звернувся до суб'єкта оскарження із заявою
про відмову від ідентифікаційного номеру та збереження раніше встановленої
форми обліку, як це передбачено Законом України “Про державний реєстр фізичних
осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів”, однак в цьому йому
Посилаючись на вказані обставини, просив визнати такі дії суб'єкта
оскарження неправомірними та зобов'язати Білгород-Дністровську ОДПІ зробити в
його паспорті відмітку про право здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера, зберегти за ним раніше встановлену форму обліку, а
також виключити з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів інформацію щодо його особи.
Рішенням Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 02
лютого 2004 року скаргу ОСОБА_1
задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06 липня 2004 року це
рішення змінено, скаргу ОСОБА_1задоволено, визнано бездіяльність
Білгород-Дністровської ОДПІ неправомірною та зобов'язано її внести у паспорт скаржника відмітку про право
здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера та надати цю
інформацію до ДПА України для внесення змін до Державного реєстру фізичних
осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів.

В касаційній скарзі Білгород-Дністровська ОДПІ просить скасувати ці судові
рішення та відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги, посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права.

При цьому вона посилається на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що за
змістом ч. 2 ст. 1 Закону України "Про Державний реєстр фізичних осіб -
платників податків та інших платежів"
( зі змінами внесеними Законом України від 16 липня 1999 року №1003 ) для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номеру та офіційно повідомляють про це відповідні державні
органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та
інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про
наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного
номеру, а відповідно із ч. 2 ст. 5 цього Закону до Державного реєстру не
вноситься інформація про осіб, які через
свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номеру та офіційно повідомляють про це відповідні державні
органи.

Враховуючи те, що посилання про
відсутність на час розгляду справи механізму внесення відповідного запису в
паспорт громадянина, за умови врегулювання питання обліку платників податків та
інших обов'язкових платежів наведеними правовими нормами, не могли бути
підставою для невиконання вимог Закону податковими органами, місцевий суд у
відповідності із вимогами закону прийняв рішення про задоволення скарги.

Проте
дане судове рішення було помилково змінено судом апеляційної інстанції,
який не звернув уваги на положення ч.8 ст. 5 Закону України "Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших
платежів" про те, що зміни та уточнення щодо даних, занесених до
Державного реєстру під час реєстрації, вносяться державними податковими
інспекціями за місцем постійного проживання платників податків та інших
обов'язкових платежів, і зобов'язав Білгород-Дністровську ОДПІ надати
інформацію щодо ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації України для
внесення відповідних змін до державного реєстру фізичних осіб - платників податків
та інших обов'язкових платежів.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги
зроблених судами висновків не спростовують, однак із урахуванням наведених
обставин ухвала апеляційного суду відповідно до ст.ст. 224, 225 КАС України
підлягає скасуванню в частині покладення на суб'єкта оскарження зобов'язання
надати інформацію щодо ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації України
для внесення відповідних змін до державного реєстру фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових платежів, із залишенням в силі рішення суду
першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 225, 230 КАС України, колегія суддів -

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 06 липня
2004 року скасувати в частині покладення на Білгород-Дністровську об'єднану
державну податкову інспекцію Одеської області зобов'язання надати інформацію
щодо ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації України для внесення змін до
державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових
платежів, залишивши в силі рішення
Білгород-Дністровського районного суду Одеської області від 02 лютого 2004
року.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Згідно
ст. ст. 236, 237 КАС України рішення суду касаційної інстанції може бути
оскаржено до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами протягом
одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :