Справа № 2-а-1612/2007
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2007-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1612/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2007 року 17 год.45 хв.
м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд під головуванням судді Шевчук С.М. за участю
секретаря судового засідання Паршутич С.Л. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

від позивача: ОСОБА_1;

відповідача: 3522 військового складу - начальник Стойка Іван
Михайлович (копія посвідчення в матеріалах справи);

розглянувши
у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до 3522 військового складу про
стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення в сумі 21407,29
грн., суд -

В С Т
А Н О В И В:

ОСОБА_1
звернувся з позовом до 3522 військового складу про визнання дій командування
відповідача неправомірними, стягненя з відповідача грошової компенсації за
продовольче забезпечення в сумі 21407,29 грн., стягнення моральної шкоди в сумі
5000 грн. В судовому засіданні позивач відмовився від позовних вимог про
визнання дій командування відповідача неправомірними та про стягнення моральної шкоди, про що подав суду письмову
заяву. Просив стягнути з відповідача грошову компенсацію за не отримане
продовольче забезпечення в сумі 21407 грн. 29 коп.

Начальник
3522 військового складу в судовому засіданні позов ОСОБА_1 визнав, про що подав
суду письмову заяву.

Судом
досліджені письмові докази, наявні у матеріалах справи.

Письмових
клопотань від учасників судового процесу щодо здійснення технічної фіксації
судового процесу не надходило.

Заслухавши
у відкритому судовому засіданні пояснення сторін та їх представників, дослідивши подані суду письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що у позов
ОСОБА_1 слід задоволити повністю.

Суд
виходив з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить
військову службу на 3522 військовому складі з 26.04.2004 року по даний час. За
час проходження служби продовольчим пайком не забезпечувався, грошової
клмпенсації взамін продовольчого пайка не отримував, що підтверджується
довідкою 3522 військового складу від 31.10.2007 року № 34.

З
продовольчого забезепечення позивач не знімався.

Як
вбачається з розрахунку компенсації за неотриманий продовольчий пайок,
складеного 3522 військовим складом 19.11.2007 року за №1278, борг відповідача
за неотримані продовольчі пайки становить 21407 грн. 29 коп.

Відповідно
до ст.17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян
України, які перебувають на
службі у Збройних
Силах України та
в інших військових формуваннях, а
також членів їхніх сімей.

Відповідно
до ч.2 ст.9 Закону України “Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей”, військовослужбовці одержують за
рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки
або, по їх бажанню, грошову компенсацію замість продовольчих пайків.

Відповідно
до ч.4 ст.9 вказаного Закону, порядок і розміри грошового та матеріального
забезпечення військовослужбовців та компенсації замість речового майна і
продовольчих пайків встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням
коефіцієнта індексації грошових доходів.

Відповідно
до статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей" у зв'язку з особливим характером
військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям
надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації, які не можуть бути
скасовані чи призупинені без їх рівноцінної заміни.

Нормативно-правові
акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують
права і пільги військовослужбовців та членів їх сімей, є недійсними.

Згідно
ст.16 Закону України "Про Збройні Сили України" в редакції від 5
жовтня 2000 року вказано, що держава забезпечує соціальний і правовий захист
військовослужбовців і осіб, звільнених в запас, а також гарантує отримання за
рахунок держави фінансового, речового, продовольчого і інших видів
забезпечення.

З
урахуванням норм Конституції України та Закону України “Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” та з метою
раціонального забезпечення військовослужбовців продовольством Кабінетом
Міністрів України прийнята постанова № 316 від 12.03.1996 року "Про норми
забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України і
інших військових формувань".

Відповідно
до даного нормативного акту до 10 березня 2000 року офіцери забезпечувалися
продовольчим пайком по нормі № 7, а з 11.03.2000 року Законом України "Про
деякі заходи щодо економії бюджетних засобів" від 17.02.2000 року, була
призупинена дія частина 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців" в частині отримання
військовослужбовцями продовольчих пайків і речового майна або, по їх бажанню,
грошової компенсації. Проте чинною залишилась частина 1 статті 9 даного Закону,
яка гарантує матеріальне, продовольче і інші види забезпечення
військовослужбовцям.

Постановою
КМУ від 29.03.2002 №426 при скасуванні дії Постанови КМУ від 12.03.1996 р. №316
визначено лише припинення виплати вартості харчування тільки на час відпустки
військовослужбовцям строкової військової служби, курсантам ВВНЗ.

У
зв'язку з тим, що дія норми № 7 постанови Кабінету Міністрів України припинена,
позивач мав право на отримання іншої норми продовольчого забезпечення, зокрема
за нормою №1, оскільки вона має якнайменшу вартість серед діючих норм
продовольчого забезпечення військовослужбовців.

Судом
встановлено, що відповідачем для позивача зроблено розрахунок грошової компенсації
за неотримане продовольче забезпечення відповідно до норми №1 продовольчого
забезпечення військовослужбовців та визначено розмір грошової компенсації
вартості продовольчого забезпечення за період з квітня 2004 року по жовтень
2007 року у сумі 21407,29 грн.

При
ухваленні рішення суд приймає до уваги положення ч.3 ст.22 Конституцї України,
відповідно до яких при ухваленні нових законів або внесенні змін до діючих
законів не допускається зменшення змісту і об'єму існуючих прав і свобод.

Судом
приймається визнання позову відповідачем.

Таким
чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача грошову
компенсацію за продовольче зебезпечення в розмірі 21407,29 грн.

Керуючись
ст.ст. 112, 136, 160 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства України,
суд, -

П О С
Т А Н
О В И В :

Позов ОСОБА_1 до 3522 військового складу
про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення в сумі 21407,29
грн. задоволити повністю.

Стягнути
з 3522 військового складу на користь ОСОБА_1 компенсацію за продовольче
зебезпечення у сумі 21407,29 грн. (двадцять одна тисяча чотириста сім гривень
двадцять дев'ять копійок).

Присудити
до стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в
сумі 217,47 грн. (двісті сімнадцять гривень сорок сім копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного
суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне
оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
С.М.Шевчук

Суддя
С.М.Шевчук