Справа № 22-а-1801/07
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2007-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Яризько В.О.
Категорія: Доповідач
оскарження рішення суддя
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2007 року

№ 22-а-1801/07

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Сіренко О.І.

Суддів - Григоров А.М., Подобайло З.Г.

при секретарі: Спесивцева О.В.

за участі:

представник позивача - ОСОБА_1.

представник відповідача - Непомняща Т.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ДПІ у Ленінському районі м. Харкова на постанову Господарського суду
Харківської області від 04 липня 2007 року по справі № АС-42/254-07

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2

до
ДПІ у Ленінському районі м. Харкова

про скасування
рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, звернувся
до суду з позовом до ДПІ у Ленінському районі м. Харкова про скасування
рішення.

04.07.07 року господарським судом Харківської області
проголошено вступну та резолютивну частину постанови суду про задоволення
позовних вимог ФОП ОСОБА_2. до ДПІ у Ленінському районі м. Харкова про
скасування рішення інспекції про застосування фінансових санкцій та повідомлено
про виготовлення постанови у повному обсязі 06.07.07 р.

ДПІ у Ленінському районі м. Харкова не погоджується з
вказаною постановою, подала апеляційну скаргу, вважає, що прийнята постанова
суду про задоволення позовних вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_2. є
незаконна та підлягає скасуванню, у зв'язку із ненаданням судом належної
правової оцінки обставинам справи.

Як свідчать матеріали справи, 25.04.2007 року на підставі
направлень на перевірку № 6210, 6211 від 24.04.2007 року фахівцями ДПА у
Харківської області проведена перевірка господарської одиниці (магазину)
позивача щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу. По результатам перевірки був складений акт
у якому встановлено невідповідність коштів на місці проведення розрахункових
операцій з коштами що зазначені в денному звіті РРО, у сумі 1586,99 грн..

На думку суду підставою для задоволення позову є те що,
перевіряючи достеменно не встановили факт, що дані кошти отримано за товар,
який реалізований за 25.04.07 року, а не станом на 25.04.07 р.

Ст. 22 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»
регламентує, що у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків суми коштів, яка зазначена у денному звіті, а у випадку
використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня до суб'єктів підприємницької
діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на
яку виявлено невідповідність.

Відповідно до ст. 1 даного Закону під місцем проведення
розрахунків Закон розуміє місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за
продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари
(надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо
оплачених товарів.

Як свідчать пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4. вони
попросили реалізатора перерахувати кошти які знаходяться у касі підприємства.
Кошти знаходилися за прилавком. До речі треба відмітити, як пояснив свідок
ОСОБА_3 РРО, використовуваний у магазині, не має технічні можливості зберігати
гроші, а отже гроші зберігалися за прилавком. В позові зазначено, що кошти
зберігаються у касовому апараті. Тому, виникає питання. - Чи знає сам позивач,
де у нього є каса у магазині ? Викладеним доказам судом в порушення ст. 86 КАС
України не надана належна правова оцінка.

Таким чином, як свідчать матеріали справи розрахунки із
покупцями за проданий товар в магазині здійснюються за його прилавком.

Крім того, підчас перевірки продавцем позивача був
складений власноручно без фізичного та психологічного впливу у присутності
посадових осіб податкової служби опис і перерахунок готівкових коштів, що
знаходились на місці проведення розрахунків. В складеному описі реалізатор
власноручно зазначив, що кошти у розмірі 1643 грн. 15коп. отримані ним від
реалізації товарів 25.04.07 року. Сума готівкових коштів, яка зазначена у
поточному звіті РРО 56 грн. 16 коп., підтверджується Х-звітом № .

Відповідно до п.4.5. Порядку реєстрації, опломбування та
застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги),
затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 1 грудня
2000 р. N 614, унесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків
повинні реєструватись через РРО з використанням операцій "службове
внесення" та "службова видача", якщо таке внесення чи видача не
пов'язані з проведенням розрахункових операцій. Крім того, операція
"службове внесення" використовується для реєстрації суми готівки, яка
зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації першої
розрахункової операції, що проводиться після виконання Z-звіту.

Відповідно наданого позивачем Z-звіту та книги обліку
розрахункових операцій „службове внесення" на день перевірки складало лише
10 грн. Таким чином, твердження суду, що кошти про які йдеться мова є виручкою
за попередні дні документально підтверджено не відповідає дійсності, бо, якщо
дані кошти дійсно були б виручкою за попередні дні, то тоді б, в роздрукованому
Z-звіту на час перевірки в строчки „службове внесення", було б зазначено
не 10 грн., а 1586,99 грн..

Із викладеного можна зробити висновок, що судом в
порушення ст. 86 КАС України однобоко досліджені обставини справи, не дано
правових обґрунтувань щодо підстави неприйняття до уваги судом письмових
пояснень реалізатора та Z-звіту на 25.04.07 року. Тим самим, висновки суду, що
кошти зберігалися не на місці розрахунків та отримані по операціям, що
здійснені до 25.04.07 року - не відповідають обставинам справи.

Враховуючи наведене, ДПІ у Ленінському районі м. Харкова,
просить скасувати постанову господарського суду Харківської області від
04.07.07р. та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну
скаргу підтримав, а представник позивача проти скарги заперечує.

Заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено наступне.

Позивач, ФОП ОСОБА_2., просить скасувати рішення ДПІ у
Ленінському районі м. Харкова №
від 07.05.2007р., згідно якого застосовані штрафні санкції в сумі
7934,95 грн. на підставі Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг".

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається
на те, що перевірка, за результатами якої складений акт перевірки та прийнято
спірні рішення, проведена без достатніх підстав з порушенням чинного
законодавства щодо проведення перевірок.

Стосовно виявлених під час проведення перевірки порушень
зазначає, що сума коштів, на яку виявлена невідповідність, є коштами, що
належать йому особисто, це виручка за декілька днів, що залишена на придбання
товару, дані кошти зберігалися не на місці проведення розрахунків.

Відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування своїх
заперечень проти позову відповідач посилається на те, що спірна перевірка
проводилась у відповідності з приписами вимог ст. 15, 16 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" та Закону України „Про державну
податкову службу в Україні".

В ході проведення перевірки позивача встановлені факти
порушень Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", у зв'язку з
чим до позивача застосовані штрафні санкції. Вважає, що ним обґрунтовано
прийнято спірне рішення .

Працівниками ДПА у Харківській області проведена
перевірка господарської одиниці позивача - магазину, розташованого за адресою :
Харківське область, Золочівський район, АДРЕСА_1, щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу, про що
складений акт перевірки на бланку № 008019 від 25.04.2007р.

В ході проведення перевірки встановлене наступне
порушення :

- невідповідність суми готівкових коштів на місці
проведення розрахункових операцій сумі, що зазначена в денному звіті РРО, у
сумі 1586,99 грн.

В акті перевірки зроблений висновок про порушення п. 13
ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій
у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

На підставі висновків акту перевірки відповідачем
прийнято № від 07.05.2007р. про застосування штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 7934,95 грн. на підставі ст.22 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг".

Згідно ст. 15 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та
послуг" контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення
планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Статтею 16 вказаного закону передбачено, що контролюючі
органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або
позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Планові або
позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових
операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій,
здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про державну
податкову службу в Україні" органи державної податкової служби у випадках,
в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право
здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків
за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

В цьому ж Законі дано визначення позапланової перевірки,
згідно якого позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не
передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за
наявності певних обставин.

Суд першої інстанції зазначає, що проведена перевірка
була передбачена в плані роботи ДПА в Харківській області, отже проведена
перевірка є плановою перевіркою з питань дотримання позивачем порядку
проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського
харчування та послуг".

Суд першої інстанції не прийняв посилання позивача на те,
що йому письмово не було повідомлено про проведення планової перевірки за 10
днів до начала проведення перевірки, оскільки таке повідомлення надсилається, в
разі проведення планової документальної перевірки платника податків щодо
своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та
зборів (обов'язкових платежів), що не стосується предмету спірної перевірки.

Оспорювана перевірка проводилась з питань контролю за
здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу
суб'єктами підприємницької діяльності відповідно до плану здійснення перевірок
щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про державну
податкову службу в Україні" від 04.12.1990 № 509-ХІІ завданнями органів
державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового
законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до
бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів),
а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що державні
податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, державні податкові інспекції в містах з районним поділом (крім
міст Києва та Севастополя) виконують функції, передбачені статтею 8 цього
Закону, крім функцій, зазначених у пунктах 2, 3, 8, 11, 12, 13, 16, а також
пункті 15 цієї статті у частині забезпечення виготовлення марок акцизного
збору.

У разі коли зазначені в частині першій цієї статті органи
державної податкової служби безпосередньо здійснюють контроль за платниками
податків, інших платежів, вони виконують щодо цих платників ті ж функції, що й
державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у
містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції.

Згідно з ч. 1 ст. 8 цього ж Закону Державна податкова
адміністрація України здійснює безпосередньо функції, пов'язані зі здійсненням
контролю за додержанням законодавства про податки, інші платежі, валютні операції,
порядку розрахунків із споживачами з використанням електронних
контрольно-касових апаратів, комп'ютерних систем і товарно-касових книг,
лімітів готівки в касах та її використанням для розрахунків за товари, роботи,
послуги, а також контролю за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію
суб'єктів підприємницької діяльності та ліцензій, патентів, інших спеціальних
дозволів на здійснення окремих видів підприємницької діяльності.

Аналіз вказаних норм Закону України "Про державну
податкову службу в Україні" свідчить про те, що органи державної
податкової служби (в т.ч. і ДПА у Харківській області) є уповноваженими
державою органами для здійснення функцій контролю за додержанням податкового
законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до
бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів, порядку проведення
розрахунків із споживачами.

Враховуючи викладене суд першої інстанції вважає
необґрунтованими вимоги позивача щодо неправомірності проведеної спірної
перевірки.

Суд першої інстанції також зазначає, що порушення порядку
проведення перевірки не може бути підставою визнання недійсним рішення, яке
прийнято на підставі висновків такої перевірки, без з'ясування обставин чи мали
місце викладені в такому акті факти порушень законодавства.

У судовому засіданні в якості свідків були допитані
реалізатор позивача ОСОБА_5., яка була присутня під час проведення перевірки, а
також працівники ДПА в Харківській області ОСОБА_4, ОСОБА_3, які проводили
спірну перевірку.

Свідок ОСОБА_5. пояснила, що в день проведення перевірки
до магазину увійшли чоловіки, зробили покупку. Вона вибила чек. Коли відійшла
від прилавку, то один із чоловіків нажав на касовому апараті кнопку, як роблять
звіт. Чоловіки представилися співробітниками податкової служби та повідомили,
що проводиться перевірка. Перевіряючі почали проводити обшук. Коли вони знайшли
ящик із грошима, то вона пояснила, що ці гроші є виручкою за попередні дні.
Підприємець -ОСОБА_2. приїжджає до магазину приблизно 1 раз у місяць та забирає
виручку, а до того вона зберігається в магазині окремо від каси. При складанні
опису готівкових коштів інспектори змішали всі наявні гроші. В акті перевірки
зазначила, що зауважень не має, тому що погано себе почувала. Опис складала на
бланку власноручно.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що в день проведення перевірки
він разом з іншим перевіряючим прийшли до магазину ФОП ОСОБА_2, представилися,
вручили направлення на проведення перевірки. Попросили реалізатора перерахувати
кошти, що вона й зробила. Кошти знаходилися за прилавком. РРО, який
використовується в магазині, не має технічної можливості зберігати гроші, а
отже гроші зберігалися за прилавком. На запитання про походження грошей,
продавець пояснила, що це гроші від реалізації товару.

Свідок ОСОБА_4 повідомив, що при проведенні перевірки у
магазині ФОП ОСОБА_2, вони запропонували продавцю пред'явити всі готівкові
кошти, що наявні у магазині. Продавець самостійно достала всі гроші,
перерахувала їх. Свідок пояснив, що всі гроші реалізатор пред'явила самостійно.
Звідки саме вона доставала гроші, він не
бачив, оскільки він стояв з однієї сторони прилавка, а вона з іншої. За
який період отримані ці гроші, не з'ясовували, бо це не має значення, оскільки
всі гроші знаходились на місці проведення розрахунків.

Судом першої інстанції встановлено, що магазин, який
перевірявся знаходиться у с.Петрівка Золочівського району. Підприємець не кожен
день їздить до магазину за виручкою.

Продавці магазину ведуть книгу обліку розрахункових
операцій, копія якої надана суду, забезпечують щоденний друк фіскальних звітів,
копія яких надана до суду. Кожен день продавці роблять операції „службове
внесення" та „службова видача". Оскільки отримана за день виручка не
виноситься з приміщення магазину, то вона зберігається в даному приміщенні.

Як вбачається з опису наявних купюр та монет реалізатором
власноручно був складений даний опис, в якому зазначено, що гроші знаходяться в
магазині за отримані та реалізовані товари станом на 25.04.2007р.

Позивач не заперечує, що всі кошти, що внесені до даного
опису, отримані ним за реалізований товар станом на 25.04.2007р., тобто і за
попередні дні, а не лише за 25.04.2007р.

Судом першої інстанції, враховуючи показання свідків
встановлено, що перевіряючі самостійно не шукали гроші в магазині, особисто не
бачили звідки реалізатор достала гроші, а реалізатор вказує, що гроші, які були
включені до опису знаходились в різних шухлядах. При цьому реалізатор пояснила,
що пред'явлені гроші є коштами за реалізований товар, однак перевіряючими
достеменно не встановлений факт, що дані гроші отримано за товар, який
реалізований за 25.04.2007р., а не станом на 25.04.2007р.

Суд першої інстанції зазначає, що вказання позивача про
те, що дані кошти є виручкою за попередні дні, підтверджується наданими
документами - копією касової книги та копіями фіскальних звітів.

Таким чином, суд першої інстанції вважає, що відповідачем
не доведений факт невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі, зазначеній у денному звіті РРО, а отже неправомірно
застосовані штрафні санкції.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції позовні вимоги
задовольнив.

Суд апеляційної інстанції вважає рішення першої інстанції
таким, що не відповідає дійсним обставинам справи та прийнятим з порушенням
норм чинного законодавства, виходячи з наступного.

25.04.2007 року на підставі направлень на перевірку №
6210, 6211 від 24.04.2007 року фахівцями ДПА у Харківської області проведена
перевірка господарської одиниці (магазину) позивача щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу.
По результатам перевірки був складений акт у якому встановлено невідповідність
коштів на місці проведення розрахункових операцій з коштами що зазначені в
денному звіті РРО, у сумі 1586,99 грн..

Відповідальність передбачена ст. 22 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" - у разі невідповідності суми готівкових коштів на
місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, до
суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність. До ФОП ОСОБА_2.
застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 7934,95 грн..

З матеріалів справи вбачається, що в ході перевірки був
складений опис наявних купюр та монет. Опис був складений продавцем позивача.
Відповідно опису на місті проведення розрахунків знаходилися кошти у розмірі
1643,15грн.. Відповідно до денного звіту сума коштів яка повинна знаходитися на
місті проведення розрахункових операцій складає 56,16 грн..

Наведені документи свідчать про наявність правопорушення
за яке передбачені санкції ст.. 22 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг».

При цьому колегія суддів зазначає, що санкції по
наведеній нормі застосовуються незалежно від того, що за кошти знаходилися на
місті проведення операцій, та кому вони належать. П. 13 ст. 3 та ст.. 22 Закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» передбачають обов'язок суб'єкта
підприємницької діяльності забезпечувати відповідність коштів на місті
проведення розрахункових операцій даним денного звіту.

Надані суду документи свідчать що на місті проведення
розрахункових операцій сума коштів не відповідає даним денного звіту.

Таким чином суд
першої інстанції не вірно встановив фактичні обставини справи, помилково
посилається на норми матеріального права, які стосуються ведення касових
операцій і які не впливають на необхідність додержання вимог щодо
відповідності коштів на місті проведення
операцій, а відповідно постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. 3, п. 4 ст. 202 КАС
України. Показання свідків на які посилається суд першої інстанції не
протерічні, не спростовують даних оформлених ними документів.

Враховуючи викладене, колегія суддів, вважає, що
необхідно скасувати постанову Господарського суду Харківської області від 04
липня 2007 року по справі № АС-42/254-07 та прийняти нову постанову якою відмовити в задоволенні
позовних вимог .

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ДПІ у Ленінському районі м. Харкова задовольнити.

Постанову Господарського суду Харківської області від 04
липня 2007 року по справі № АС-42/254-07
скасувати.

У позові Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до ДПІ у
Ленінському районі м. Харкова щодо скасування рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено та підписано 29 жовтня 2007 року

Головуючий
Сіренко О.І.

Судді
Григоров А.М.

Подобайло З.Г.