Справа № 22а-2225/2007
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2007-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22а-2225/07
Головуючий суддя у
Категорія статобліку - 38
1-ій інстанції - Купавська Н.М.
(справа № 2а-698/07)
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2007 року
м.Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
- Мартиненка О.В.(доповідач)

суддів - Поплавського В.Ю., Уханенка С.А

при
секретарі - Портненко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради на
постанову Мелітопольського міськрайонного суду від 25 червня 2007 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до Управління праці, соціального захисту та житлових
субсидій Мелітопольської міської ради Запорізької області про стягнення
недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом про стягнення з Управління праці, соціального
захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради Запорізької області
недоплачену щорічну одноразову грошову допомогу за 2006 рік в розмірі 1545 грн.
00 коп. В обґрунтування позову вказує на те, що він має статус учасника бойових
дій і користується всіма правами та пільгами, передбаченими діючим
законодавством для цієї категорії осіб, а тому відповідно до ч.5 ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому
щорічно до 05 травня повинна виплачуватись одноразова грошова допомога в
розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Фактично за 2006 рік призначена
грошова допомога була нарахована не в
повному обсязі всупереч вимогам Конституції України, Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та склала 250 грн. за рік, в
той час як на думку позивача у 2006 році
йому мали виплатити - 1795 грн. (359
грн. x 5) з урахуванням того,
що розмір мінімальної пенсії за віком станом на 05 травня 2006 року складав 359
грн. Таким чином недоплата одноразової грошової допомоги склала: 1795 - 250 =
1545 грн., які позивач і просив стягнути з відповідача.

Постановою
Мелітопольського міськрайонного суду від 25 червня 2007 року адміністративний
позов ОСОБА_1 було задоволено та стягнуто з Управління праці, соціального
захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради Запорізької області
на користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну одноразову грошову допомогу в розмірі
1545 грн. 00 коп.

Не погодившись з
постановою суду, Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій
Мелітопольської міської ради Запорізької області подало апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, оскільки вона прийнята
з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга
мотивована тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що застосування
пільг, компенсації та гарантій для певних категорій громадян, у тому числі
виплата грошової допомоги для ветеранів війни, потребує фінансування за рахунок
коштів Державного бюджету України, а їх обсяги не можуть визначатись будь-якими
іншими законами, крім закону про Державний бюджет України, судом не надано
належної оцінки тому, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений
Законом України «Про загальнообов`язкове державне
пенсійне страхування» не застосовується для визначення розмірів надбавок,
підвищень та інших доплат до пенсії, окрім тих, що визначаються тим законом,
управління виконало у 2006 році свої функції щодо виплати допомоги у повному
обсязі, а тому підстав для задоволення позову не має.

Перевіривши законність
та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає. Що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду - скасуванню
з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій на підставі посвідчення НОМЕР_1 і
користується пільгами, встановленими Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року N 3551-XII.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст..12 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» позивач має право на щорічну одноразову грошову
допомогу, яка має надаватись щорічно до 05 травня в розмірі п`яти мінімальних
пенсій за віком, при цьому при визначені
розміру одноразової грошової допомоги слід керуватись саме цим законом та
виходити з розмірів мінімальної пенсії за віком, який станом на 05 травня 2006
року складав 359 грн.

Проте суд першої
інстанції не прийняв до уваги те, що органи праці та соціального захисту
населення при здійсненні виплати щорічної разової грошової допомоги відповідно
до ст.ст.12-16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII (ст.17-1 цього Закону від 22.10.1993 року N 3551-XII) виступають відповідно
до ст.21 Бюджетного Кодексу України лише, як розпорядники бюджетних коштів, а
порядок виплати разової грошової допомоги
учасникам бойових дій визначається Кабінетом Міністрів України, який має
щорічно у проекті Державного бюджету України передбачати цільові кошти
необхідні для виплати разової грошової допомоги
учасникам бойових дій (ч.2 Закону
України від 25.12.1998 р. N 367-XIV).

Оскільки, Постановою
Кабінету Міністрів України № 177 від 18.02.2004 р. «Про забезпечення щорічної
виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що Міністерство фінансів України і Державне
казначейство України забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів
Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги
у розмірах, встановлених законом про державний бюджет на відповідний рік, а
відповідно до вимог ч.2 ст.95 Конституції України, будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків
визначаються виключно Законом про Державний бюджет України, відповідач при нарахуванні щорічної допомоги, правильно
визначив її розмір, тому що ст.30 Закону України «Про державний бюджет України
на 2006 рік» N 3235-IV від 20.12.2005 р., встановлено, що у 2006 році виплата
щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій здійснюється у розмірі
250,00 грн.

З урахуванням
вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що
мають значення для справи.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст..202 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської
міської ради задовольнити.

Постанову
Мелітопольського міськрайонного суду від 25 червня 2007 року - скасувати.

В
задоволені позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту та
житлових субсидій Мелітопольської міської ради про стягнення недоплаченої
щорічної одноразової грошової допомоги відмовити.

Постанова
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий

Судді