Справа № 22-а-1816/2007
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2007-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22-а- 1816/07 Головуючий 1
інстанції: Назаренко О.В.
Категорія : визнання недійсним
реєстрації договору дарування Доповідач: Подобайло З.Г.
Ухвала

Іменем України

29 листопада 2007 року

м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Мельнікової Л.В.

Суддів - Подобайло З.Г.

- Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання - Спесивцевої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Харківського районного суду Харківської області
від 10 липня 2007 року по справі № 2-1120

за позовом
ОСОБА_1

до КП
«Харківське районне бюро технічної інвентарізації»

3-ті особи ОСОБА_2

1-ша Державна нотаріальна контора
Харківського району Харківської області

про
визнання недійсним реєстрації договору дарування

встановила :

Позивач, ОСОБА_1у жовтні 2006 року звернувся
до суду з адміністративним позовом до Комунального підприємства «Харківське
районне бюро технічної інвентаризації», 3-ті особи ОСОБА_2 та Перша Державна
нотаріальна контора Харківського району Харківської області про скасування
державної реєстрації договору дарування
від 02 липня 1957 року, укладеного між ОСОБА_3таОСОБА_4.

Ухвалою Харківського районного суду
Харківської області від10 липня 2007 року по справі №2-1120 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
комунального підприємства «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», 3-ті особи - ОСОБА_2 та 1-ша Державна нотаріальна контора
Харківського району Харківської
області про визнання
недійсним реєстрації договору дарування, провадження по справі
закрито.

Позивач, ОСОБА_1, будучи не згодним з ухвалою
суду від 10 липня, подав апеляційну скаргу, в якій просить відмінити Ухвалу
Харківського районного суду Харківської області від 10.07.2007 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1до КП «Харківське районне бюро технічної
інвентаризації», 3-ті особи ОСОБА_2 та перша державна нотаріальна контора
Харківського району Харківської області про визнання недійсним реєстрації
договору дарування. Витребувати від КП «Харківське районне бюро технічної
інвентаризації» інвентарну справу на домоволодіння по АДРЕСА_1. Відмінити державу реєстрацію договору
дарування від 02.07.1957 року на 1/4 частину домоволодіння поАДРЕСА_1

Харківської області.

Апелянт вважає, що судом порушені статті
2,104, КАС України, відсутня обґрунтована мотивувальна частина ухвали
відповідно ст. 163 ч.3 КАС України, судом не в повному обсязі встановлені всі
обставини та докази, які мають значення до справи, судом визнані безпідставні
факти, рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1вказує на інші
процесуальні порушення судом першої
інстанції : подання в судовому засідання 07.05.2007 року клопотання про
залучення доказів по справі, але суд не забезпечив виконання клопотання в
повному обсязі, тому докази не були залучені та розглянуті в подальших судових
засіданнях (лист справи 46), про те, що судового засідання від 06.06.2007 року
не відбувалося. За поясненнями секретаря суддя відсутній та знаходиться в
Апеляційному суді,але в справі знаходиться протокол судового засідання від
06.06.2007 року (лист справи 49), відсутність судового засідання призначеного
на 10 годину 06.06.2007 року , протокол судового засідання від 27.06.2007 року
не відповідає дійсності розглянутих питань (лист справи 57), мають місце
порушення запису протоколів інших судових засідань по даній справі.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення
представників ,які прибули у судове засідання, дослідивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню .

При прийнятті оскаржуваної ухвали, суд першої
інстанції виходив з того, що 13 листопада 2006 року ухвалою Жовтневого
районного суду м. Харкова до Харківського районного суду Харківської області
направлено за підсудністю.

В судовому засіданні судом з'ясовано, що
позивач звернувся до суду з тих підстав, що не може оформити спадщину на
частину житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1після смертіОСОБА_5.
Причиною порушення спадкових прав позивача стало не правильне проведення
реєстрації прав співвласників зазначеного житлового будинку, після якою частини
співвласників будинку у сукупності складали більше одиниці, що є неприпустимим.
З наведеного суд приходить до висновку, що спірні правовідносини стосуються не
публічно-правових відносин, а випливають із правовідносин, пов'язаних із
захистом спадкових прав і прав власності, які повинні вирішуватись в порядку
цивільного судочинства шляхом подання позову про визнання права власності в
порядку спадкування за законом. Тому, у відповідності до ст. 157 ч. 1 п. 1 КАС
України суд повинен закрити провадження в справі, оскільки позов не належить
розглядати в порядку адміністративного судочинства. За таких обставин, суд
першої інстанції закрив провадження у справі.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає вимогам
процесуального законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України (далі - КАСУ), завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

Частина 2 цієї статті встановлює, що до
адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.17 КАС України,
компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 3 КАСУ,
справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - публічно-правовий
спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

На підставі Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно
, затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 07.02.2002 року №
7/5 зі змінами та доповненнями (далі Положення), яке визначає
порядок реєстрації прав власності
на нерухоме майно в Україні і спрямоване
на забезпечення визнання та захисту цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого
майна, активізації інвестиційної діяльності ( п.1.1. Положення), яке діє на
всій території України і є обов'язковим для
виконання громадянами,
міністерствами, іншими центральними і
місцевими органами виконавчої
влади та органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами й
організаціями незалежно від форм власності, державну реєстрацію
прав власності на нерухоме
майно здійснюють підприємства бюро
технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених
адміністративно-територіальних одиниць ( п.1.3 Положення), БТІ є суб'єктом
владних повноважень в розумінні п.7 ч.1 ст.3 КАС України будь-які рішення, дії
чи бездіяльність якого в сфері
реєстрації прав власності на нерухоме
майно від імені Держави можуть бути оскаржені до адміністративного суду.

Враховуючи наведене, даний спір є
публічно-правовим та підлягає розгляду в адміністративному провадженні
відповідно ч.2 ст.2 , ч.3 ст.50 КАС України.

Під перелік публічно-правових справ, на які
не поширюється компетенція адміністративних судів, встановлений частиною 2
статті 17 КАСУ, ця справа не підпадає.

Таким чином, на момент прийняття оскаржуваної
ухвали, у суду першої інстанції були
відсутні правові підстави для закриття провадження по адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1з посиланням на те, що позов не підлягає розгляду у порядку
адміністративного судочинства.

Оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а
справа направленню на розгляд до суду першої інстанції - Харківського районного
суду Харківської області відповідно п.6 ч.1 ст.199, п.4 ч.1 ст.202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, доводи
апеляційної скарги в цій частині є
правомірними.

Апеляційну скаргу в частині скасування
державної реєстрації договору дарування від 02.07.1957 року на 1/4 частину
домоволодіння поАДРЕСА_1 слід залишити без задоволення, оскільки не є
компетенцією суду апеляційної інстанції

Керуючись
ст. ст.160, 195,196, 199, 202, 205, 206, 211 КАС України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Харківського районного суду Харківської області від10 липня 2007 року по справі
№2-1120 задовольнити частково.

Ухвалу
Харківського районного суду Харківської області від10 липня 2007 року по справі
№2-1120 скасувати.

Справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства
«Харківське районне бюро технічної
інвентаризації», 3-ті особи -
ОСОБА_2 та 1-ша Державна нотаріальна контора Харківського району
Харківської області про
визнання недійсним реєстрації
договору дарування направити на розгляд до суду першої інстанції -
Харківського районного суду Харківської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст
виготовлений та підписаний 04 грудня 2007р.

Головуючий Мельнікова
Л.В.

Судді
Подобайло З.Г.

Сіренко О.І.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного
суду Подобайло З.Г.