Справа № К-5057/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого
Співака В.І.

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

Загороднього А.Ф.,

Заїки М.М.,

при
секретарі
Лелюку О.П.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 22.09.2004 р. по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії
управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова щодо
призначення пенсі за віком, -

встановила:

У березні 2004 року ОСОБА_1. звернувся до суду зі скаргою на дії управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Чернігова щодо призначення пенсі за віком.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.06.2004 р. скаргу
задоволено. Визнано незаконним рішення УПФУ в Деснянському районі м. Чернігова
про відмову у призначенні ОСОБА_1. пенсії згідно зі статтею 55 Закону України «
Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Зобов'язано УПФУ в Деснянському районі м. Чернігова
вирішити питання про призначення ОСОБА_1. пільгової пенсії відповідно до
діючого законодавства.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 22.09.2004 р. судове
рішення скасовано, а скаргу ОСОБА_1.
на рішення УПФУ в Деснянському районі м. Чернігова від 19.11.2002 р. щодо
відмови в призначенні пенсі за віком залишено без розгляду.

На зазначене судове рішення апеляційної
інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1., в якій ставиться питання про його
скасування та залишення в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на
неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши доводи касаційної
скарги, рішення судів щодо правильності застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової
оцінки обставин у справі, вбачає порушення судами першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішень, а
тому вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права
та обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічного
з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 104 Закону України «Про пенсійне забезпечення» скаргу
на рішення органу, який призначає пенсії, може бути подано до районної
(міської) Ради народних депутатів або до районного (міського) народного суду.

Скарги на рішення, дії або бездіяльність
органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб розглядалися судом в порядку глави 31-А Цивільного
процесуального кодексу України в редакції 1963 року.

Статтею 2485 Цивільного процесуального кодексу України в
редакції 1963 року передбачено,
що скаргу може бути подано в суд у двомісячний строк, обчислюваний з дня, коли
особі стало відомо або їй повинно було стати відомо про порушення її прав,
свобод чи законних інтересів або у місячний строк з дня одержання особою
письмової відповіді про відмову у задоволенні скарги органом, службовою особою
вищого рівня по відношенню до того органу, посадової, службової особи, що
постановили рішення чи здійснили дії або допустили бездіяльність, або з дня
закінчення місячного строку після подання скарги, якщо особою не було одержано
на неї письмової відповіді. Пропущений строк для подання скарги може бути
поновлено судом, якщо буде встановлено, що його пропущено з поважних причин.

ОСОБА_1. просив визнати незаконним рішення
УПФУ в Деснянському районі м. Чернігова від 19.11.2002 р. про відмову йому в
призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років, а звернувся до
суду тільки в березні 2004 р., отримавши відповідь УПФУ в Деснянському районі
м. Чернігова від 27.02.2004 р. № 731/04, тому суд першої інстанції обґрунтовано
поновив йому строк на звернення до суду, але суд апеляційної інстанції зробив
помилковий висновок про пропуск звернення до суду без поважних причин.

Крім того, суди, розглядаючи дану справу, не дослідили
сам протокол № 730004 від
19.11.2002 р., оскільки оскаржуване рішення УПФУ в Деснянському районі м.
Чернігова від 19.11.2002 р. відсутнє в матеріалах справи. Відсутність в
матеріалах справи та не дослідження судами доказів є грубим порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Таким чином, судами першої та апеляційної інстанції
порушено норми матеріального та процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної
інстанції, а тому колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити
частково, судові рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.06.2004 р. та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 22.09.2004 р. по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Чернігова щодо призначення пенсі за віком скасувати.

Справу за скаргою ОСОБА_1
на дії управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Чернігова
щодо призначення пенсі за віком направити
на новий розгляд до Деснянського районного суду м.
Чернігова в іншому складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
(підпис)

Судді (підписи)