Справа № К-20810/06
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2007-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
26 липня 2007 року у м. Києві колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
головуючого-судді:
суддів:
Весельської Т.Ф., Гордійчук М.П., Гуріна М.І., Федорова М.О.,
участю представників позивачів ОСОБА_3. та ОСОБА_4.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в
порядку касаційного письмового провадження адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2до державного комунального підприємства «Чернігівське районне
бюро технічної інвентаризації» про захист
права власності за касаційною скаргою ОСОБА_1. на постанову апеляційного
суду Чернігівської області від 29 березня 2006 року,
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_1. звернувся до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою на постанову апеляційного суду Чернігівської
області від 29 березня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1., ОСОБА_2. позовом
до Державного комунального підприємства «Чернігівське районне бюро технічної
інвентаризації» про захист права
Зазначає, що в грудні 2005 року позивачі
звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просили визнати
незаконною відмову відповідача видати
витяги з Реєстру прав власності та зобов»язати видати витяги на належні їм
частини домоволодіння № АДРЕСА_1, Чернігівського району, Чернігівської області.
Постановою Деснянського
районного суду м. Чернігова від 2 лютого 2006 року позов ОСОБА_1., ОСОБА_2. було задоволено частково. Визнано протиправною відмову
державного комунального підприємства «Чернігівське районне бюро технічної
інвентаризації» видати ОСОБА_1. та ОСОБА_2. витяги з Реєстру прав на нерухоме
майно на належні їм частини домоволодіння № АДРЕСА_1, Чернігівського району Чернігівської області. Зобов»язано державне
комунальне підприємство «Чернігівське районне бюро технічної
інвентаризації» видати ОСОБА_1. та ОСОБА_2. витяги з Реєстру прав на нерухоме
майно на належні їм частини домоволодіння № АДРЕСА_1, Чернігівського району,
Чернігівської області, за умови дотримання ними вимог пп.. 5.2, 7 Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно.
Постановою апеляційного суду Чернігівської області від
29 березня 2006 року апеляційну
скаргу Державного комунального підприємства
«Чернігівське районне бюро технічної
інвентаризації» було задоволено частково. Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 2 лютого 2006 року
скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_1., ОСОБА_2. відмовлено.
Вказуючи на допущені, на його думку, судом апеляційної
інстанції порушення норм чинного
процесуального та матеріального законодавства, що призвело до постановлення
судового рішення, позивач ОСОБА_1. просить скасувати
судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції при
розгляді справи по суті встановлено, що 7 листопада 2005 року позивачі звернулися до відповідача із заявою про видачу витягів з Реєстру прав
власності на належні їм частини домоволодіння № АДРЕСА_1, Чернігівського району
,Чернігівської області. При цьому, відповідачем було відмовлено у видачі
витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, оскільки документи
про реєстрацію права власності знаходяться у позивачів.
Суд апеляційної інстанції, відмовляючи
позивачам у задоволенні позовних вимог зазначив, що у заяві позивачів не
вказано інтерес запиту. Крім цього, мотиви позивачів про необхідність надання
їм витягів з Реєстру прав власників у зв»язку з наданням субсидії, на думку
суду, не може бути належною підставою для надання витягу, оскільки чинним
законодавством при вирішенні питання про надання субсидій не вимагається від
осіб, які звертаються за призначенням субсидії, надання витягів з Реєстру прав
власників. Також не є підставою для видачі витягу і мотив позивачів про необхідність
підтвердження свого права власності на нерухоме майно, оскільки витяг з Реєстру
прав на нерухоме майно не є правовстановлюючим документом.
Проте з такими висновками суду апеляційної
інстанції погодитись не можна.
Відповідно до пункту 5.1.1. Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5,
право на отримання витягу з Реєстру прав власників мають власник (власники),
його спадкоємці та правонаступники юридичних осіб, уповноважені особи.
Пунктом 5.2 Тимчасового положення
встановлено, витяг з Реєстру прав видається на підставі відомостей, які
містяться в Реєстрі прав, після отримання відповідної заяви встановленої форми
У пункті 5.3 Тимчасового положення
передбачено, що під час подання заяви про отримання витягу з Реєстру прав
фізична особа повинна пред'явити документ, що посвідчує її особу, а в разі
подання заяви представником фізичної чи юридичної особи - документ, що
підтверджує повноваження діяти від імені цих осіб,
Аналізуючи приведені правові норми, колегія
суддів вважає, що, оскільки форма заяви про надання витягу з Реєстру прав
встановлена додатком №8 Тимчасового положення, то саме відповідач зобов»язаний
надавати заявникам або відповідний бланк для заповнення такої заяви, або зразок
для її написання. Покладати відповідальність за недотримання вимог написання
заяви, встановлених додатком №8 на громадян, які як правило, не мають
можливості бути належним чином інформовані про встановлені форми виготовлення
тих чи інших документів, недопустимо.
Додаток №8 дійсно передбачає необхідність
зазначення у заяві мети (інтересу). Але ця вимога стосується лише випадків
подання запиту. Письмові запити, відповідно до пункту 5.4 Тимчасового положення,
подаються уповноваженими органами державної влади (посадовими особами) для
отримання інформаційної довідки. Запит подається на бланку встановленої форми,
із зазначенням законних підстав для такого запиту, за підписом керівника або
особи, що його заміщує, із зазначенням відповідних номерів справи, у зв'язку з
якою виникла потреба в отриманні інформації.
Будь-якого переліку підстав, мети (інтересу)
для отримання витягу з Реєстру прав громадянами Тимчасове положення не
передбачає, а тому не зазначення мети (інтересу) чи зазначення мети (інтересу),
які, на думку відповідача, не є належною підставою для видачі витягу з Реєстру
прав, не може бути підставою для відмови у видачі витягу з Реєстру прав.
Наведене стверджується і пунктом 5.11
Тимчасового положення, яким визначено, що у задоволенні заяви про надання
витягу з Реєстру прав може бути відмовлено, якщо заявник не має права на
отримання тих відомостей з Реєстру прав, які були викладені в його заяві. Інших
підстав для відмови у задоволенні заяви про надання витягу з Реєстру прав
Тимчасове положення не передбачає.
Крім цього, як встановлено пунктом 5.7
Тимчасового положення, витяг з Реєстру прав є тимчасовим документом, який є
дійсним протягом трьох місяців з моменту його видачі, а тому і з цих підстав
встановлювати будь-які обмеження для його отримання для осіб, які мають на це
Стаття 19 Конституції України визначає, що
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.
У даному випадку це означає, що встановлювати
будь-які обмеження щодо видачі витягів з Реєстру прав власності, не
передбачених законами чи іншими нормативними актами, відповідач не вправі.
У відповідності з положеннями ст.. 226 КАС
України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або змінено помилково.
Оскільки обставини справи встановлено повно і правильно,
але судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального права,
постановлене рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із
залишенням в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване помилково.
ст. ст.210, 220, 221, 226, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Постанову апеляційного суду Чернігівської області від 29 березня
2006 року скасувати, залишивши в
силі постанову Деснянського районного суду м.
Чернігова від 2 лютого 2006 року.
Ухвала
остаточна і оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст..237 КАС України.

Головуючий: Юрченко В.В.

Судді:
Весельська Т.Ф.

Гордійчук М.П.

Гурін М.І.

Федоров
М.О.