Справа № 2-а-691/2007
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2007-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а- 691/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» листопада
2007 року
10год. 55 хв. м.Рівне

Рівненський окружний
адміністративний суд під головуванням судді Шевчук С.М. за участю секретаря судового
засідання Паршутич С.Л.. та сторін, і
інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю
"Свиспан Лімітед" в особі представників: заст. гол. бухг. Романишина Л.Й., нач.
юр. відділу Євгеюк О. Є., юрисконсульта
Клюка В.Є.;

відповідача: Костопільська
міжрайонна державна податкова інспекція в особі представника - ГДПІ юридичного
відділу Стецюк М.Ю., начальника юридичного відділу Красовського А.С.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю "Свиспан Лімітед" до
Костопільської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання нечинним податкового повідомлення -рішення від
17.09.2007року № /0, суд, -

В С Т А
Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Свиспан Лімітед" просить визнати нечинним податкове
повідомлення-рішення Костопільської міжрайонної податкової інспекції від 17
вересня 2007 року №/0 про
зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за червень
2007 року у розмірі 318 813 грн.

Свої позовні вимоги позивач детально
обґрунтовує в позовній заяві. Вимоги зводяться до того, що податковим органом
зроблено незаконний висновок відносно зменшення ПДВ, оскільки спірним в даній
справі є питання про право Позивача на податковий кредит, а норма п.1.8 Закону
України "Про податок на додану вартість" (далі по тексту -іменовано
Закон 168) дає визначення лише терміну «бюджетне відшкодування»; законодавство
визначає єдиний випадок неможливості включення витрат зі сплати ПДВ до
податкового кредиту - у разі не підтвердження цих витрат податковими
накладними.

Відповідач - Костопільська міжрайонна
державна податкова інспекція позов заперечує. Свої заперечення обґрунтовує тим,
що норма пп. 7.4.1 п7.4 ст. 7 Закону № 168 в редакції, яка була чинною на час
існування спірних правовідносин, крім зазначених позивачем обов'язкових підстав
виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість,
передбачає обов'язкову наявність ще й такої підстави, як сплата платником
податку у звітному періоді відповідних сум податку. Доводить, що відповідно до
пп. 7.7.5 п. 7.7 Закону № 168 суми податку на додану вартість зараховуються до
державного бюджету України, а зараховані суми використовуються у першу чергу
для бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно з цим Законом.

Тобто,
законодавцем чітко передбачено, що однією з обов'язкових підстав включення сум
до податкового кредиту з податку на додану вартість є сплата цих сум до
державного бюджету України.

Висновок про те, що відшкодуванню
підлягають лише суми, які були сплачені до бюджету, випливає з самої суті
поняття податку, його основної функції - формування доходів державного бюджету
України (п. 19 ст. 2, ст. 9 Бюджетного
кодексу України), а також з поняття платника податку як особи, яка згідно
Закону N 168 зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку,
що сплачується покупцем (п. 1.3 ст. 1 Закону N 168).

Тобто, як видно з системного аналізу
вищевказаних норм, Законом N 168 встановлений прямий взаємозв'язок між сплатою,
надходженням до бюджету податку на додану вартість та відшкодуванням такого
податку. При цьому зазначені етапи нерозривно пов'язані між собою: сплата
податку, а потім включення відповідних сум до податкового кредиту з податку на
додану вартість та відшкодування податку на додану вартість за рахунок коштів,
що були сплачені у вигляді податку.

За змістом Закону N 168, право на відшкодування
виникає лише при фактичній надмірній сплаті податку на додану вартість, а не з
самого факту існування зобов'язання по сплаті податку на додану вартість в ціні
товару.

Перевіркою виявлено взаємовідносини
ТОВ «Свиспан Лімітед» з суб'єктом господарювання у другій ланці ланцюга,
місцезнаходження якого не встановлено та яке зареєстроване на підставну особу.

Так, на підтвердження включення до
складу податкових зобов'язань ТОВ «Леб-Сервіс» суми ПДВ з реалізованих товарів
для ТзОВ "Шерус" який в свою
чергу був постачальником ТОВ "Свиспан Лімітед", було надіслано до ДПІ
у Центральному районі м.Миколаєва запит на проведення зустрічної перевірки.

В результаті
проведених ВПМ Костопільської МДПІ заходів було опитано ОСОБА_1, яка згідно реєстраційних
документів являється керівником та засновником ТОВ «Леб-Сервіс». З відібраного
пояснення в ОСОБА_1. було встановлено, що ТОВ «Леб-Сервіс» зареєстровано на
підставну особу, яка вказала, що у неї ніколи не було ніяких документів, які б
стосувалися діяльності ТОВ «Леб-Сервіс», та печатки даної фірми. Чим займається
дане підприємство, хто реально здійснює керівництво, з якою метою воно було
створене та як подається звітність їй не відомо.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд встановив.

Костопільською міжрайонною державною податковою
інспекцією у період з 15.08.2007 р. по 05.09.2007 р. проведена
позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Свиспан Лімітед» (код за ) з питань
достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за червень 2007 року, за наслідками якої складено акт
№423/23-32358806 від 12.09.2007 р. (далі за текстом -акт перевірки).

На підставі складеного акту перевірки відповідачем складено податкове
повідомлення-рішення від 17 вересня 2007 року №/0, яким зменшено суму
бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних періодів) з податку на додану вартість за
червень 2007 р. у розмірі 318 813 грн. (далі за текстом постанови іменовано -
спірне податкове повідомлення-рішення)

В ході проведення перевірки до ДПІ у
м.Миколаєва було надіслано запит
27.07.2007року за № 4614/23-33, щодо проведення зустрічної перевірки ТОВ
«Шерус» (код 34566126) з питань правових
відносин з ТОВ «Свиспан Лімітед».
11.09.2007року було отримано від ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва
(вхідний № 743/7) довідку зустрічної перевірки постачальника ТзОВ «Шерус».
Відповідно до отриманої відповіді було
встановлено, що вказані в запиті
податкові накладні включені до реєстру
виписаних податкових накладних за травень 2007року, сума ПДВ включена до
складу податкових зобов'язань та відповідає даним податкової декларації ПДВ за
вказаний період. Із зазначених в запиті товарів (робіт, послуг) було вказано,
що ТОВ «Шерус» є посередником з реалізованої тріски технологічної та балансів
для позивача, на загальну суму податку на додану вартість 155867,81грн.. Постачальником вказаної
тріски, балансів є ТОВ «Леб-Сервіс»,
код 34566063. Проведеною перевіркою порушень не встановлено (а.с.11-12, 19-20).

Так на підтвердження включення до складу податкових зобов'язань ТОВ «Леб
Сервіс» суми ПДВ з реалізованих товарів для ТОВ «Шерус» було надіслано до ДПІ у
Центральному районі м.Миколаєва запит на
проведення зустрічної перевірки. Відповіді від ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва по надісланому запиту не отримано.

В результаті проведених Костопільською МДПІ заходів було
опитано ОСОБА_1, яка згідно реєстраційних документів являється
керівником та засновником ТОВ «Леб-Сервіс».
З відібраного 14.06.2007року пояснення в ОСОБА_1. було встановлено, що ТОВ
«Леб-Сервіс» зареєстровано на підставну особу, яка фактично ніяких документів,
які б стосувалися діяльності ТОВ «Леб-Сервіс» не мала, а так само
печатки даної фірми у неї ніколи не було. Чим займається дане підприємство, хто
реально здійснює керівництво, з якою метою воно було створене та як подається
звітність їй не відомо.

У висновку акта перевірки, на підставі якого прийнято спірне податкове
повідомлення-рішення, вказано на порушення
ТзОВ «Свиспан Лімітед» пункту 1.8. статті 1, підпункту 7.4.1. пункту
7.4. статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97 від
03.04.1997 року (із змінами та доповненнями) шляхом завищення суми бюджетного
відшкодування за травень 2007 року на суму 318813 грн.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується
на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин
справи в їх сукупності, суд вважає, що
позовні вимоги позивача підлягають до задоволення в повному обсязі.

Суд виходив з такого.

Сума податкового кредиту ТзОВ «Свиспан Лімітед» за травень 2007 року в
розмірі 155868 грн. підтверджено 4 податковими накладними: №1453 від 14.05.2007 р., №2157 від 21.05.2007 р., №2851 від 28.05.2007
р., №3155 від 31.05.2007 р. - виписаними контрагентом - ТзОВ «Шерус» (код
34566126), платником ПДВ (свідоцтво про реєстрацію платником ПДВ №19772585,
видане ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва 28.08.2006 р.); вартість
придбаного товару (деревини дров'яної для технологічних потреб, балансів,
тріски технологічної) віднесено позивачем до складу валових витрат; суму ПДВ в
розмірі 155868 грн. фактично сплачено позивачем на банківський рахунок ТзОВ
«Шерус» у складі ціни придбаного товару. Вказані обставини не заперечуються
відповідачем.

Згідно з п.1.7 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість» №168/97
від 03.04.1997 року (із змінами та
доповненнями) (далі - Закон про ПДВ) податковим кредитом є сума, на яку платник
податків має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначено
згідно з цим Законом.

Відповідно до пп.7.5.1. п. 7.5. ст.7 Закону про ПДВ датою виникнення права
платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення
першої з подій:

-або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку і оплати
товарів (робіт, послуг), дата виписки
відповідного рахунка (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

-або дата отримання податкової накладної, що засвідчує
факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Підпунктом 7.4.1. пункту 7.4. статті 7 Закону №168 (чинної редакції) визначено, що податковий кредит звітного періоду складається із
сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на
нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари
(послуги) почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник
податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пп.7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону про ПДВ не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені
податковими накладними чи митними
деклараціями.

Отже, Закон про ПДВ визначає єдиний випадок неможливості включення витрат
із сплати ПДВ до податкового кредиту звітного періоду - у разі не підтвердження
витрат зі плати ПДВ податковими накладними.
А податкова накладна є єдиним документом, який підтверджує сплату покупцем
податку на додану вартість у ціні товару.

Між ТзОВ «Свиспан Лімітед» та ТзОВ «Шерус» 01.03.2007 р. було укладено
договір №ШРС/ТС-07, відповідно до умов якого ТзОВ «Шерус» зобов'язувалося постачати ТзОВ «Свиспан Лімітед»,
а останній приймати та оплачувати деревину дров'яну для технологічних потреб,
баланси, тріску технологічну (Товар).

ТзОВ «Шерус» протягом травня 2007 року фактично поставив позивачу Товар на загальну суму 935206,91 грн. з
урахуванням ПДВ, що підтверджується видатковими накладними, а ТзОВ «Свиспан
Лімітед» провів оплату за Товар, що підтверджується платіжними дорученням про
оплату. Придбаний товар у подальшому використовувався позивачем при здійсненні
основних видів господарської діяльності - виробництва ДСП, ламінованої ДСП.

Податкові накладні №1453 від
14.05.2007 р. на загальну суму 303722,84 грн. (в т.ч. ПДВ 50620,47 грн.), №2157 від 21.05.2007 р. на загальну суму
327318,61 грн. (в т.ч. ПДВ 54553,10грн.), №2851 від 28.05.2007 р. на загальну
суму 262954,86 грн. (в т.ч. ПДВ 43825,81грн.), №3155 від 31.05.2007 р. на
загальну суму 41210,6 грн. (в т.ч. ПДВ 6868,43 грн.) складені ТзОВ «Шерус» відповідно до вимог пп.7.2.1. ст. 7 Закону
про ПДВ та наказу ДПА України від
30.05.97 р. №165 «Про затвердження форм податкової накладної, книги обліку
придбання та книги обліку продажу товарів (робіт, послуг), порядку їх
заповнення». ТзОВ «Шерус» на момент їх складання зареєстрований органами
державної податкової служби у встановленому законодавством порядку як платник
ПДВ, що вказує на правомірність видачі ТзОВ «Шерус» вище вказаних податкових накладних.

Таким чином, сума податкового кредиту позивача за травень 2007 року у розмірі 155868 грн. сформовано на підставі
належним чином оформлених податкових накладних, отриманих від ТзОВ «Шерус»,
який зареєстрований платником ПДВ.

Суд не погоджується з доводами податкового органу на
порушення ТзОВ «Свиспан Лімітед» п.1.8 ст. 1 Закону про ПДВ, оскільки спірним у
цій справі є питання про право позивача на податковий кредит, а зазначена у п.1.8 норма дає лише визначення терміна «бюджетне відшкодування» і не визначає жодних
підстав, від яких би залежало право на податковий кредит.

Пунктом 1.8 ст. 1 Закону про ПДВ визначається, бюджетне
відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку
з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.
Зазначений пункт дає загальне розуміння поняття «бюджетне відшкодування» і є відсильною нормою, оскільки безпосередньо
не встановлює порядку визначення
суми бюджетного відшкодування, а відсилає до інших норм вказаного Закону
про ПДВ.

Іншою такою нормою Закону про ПДВ є
пп.7.7.1 ст. 7, який передбачає, що суми податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як
різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та
сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. На підставі
пп.7.7.2 ст. 7 Закону про ПДВ якщо у наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то
бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у
попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Таким чином, сума бюджетного відшкодування напряму залежить від
правильності визначення суми податковий зобов'язань та податкового кредиту, а
не навпаки.

Закон про ПДВ, а також інші
законодавчі акти з питань оподаткування, не встановлюють обов'язку покупця
сплачувати ПДВ ще й до бюджету, коли такий податок не буде сплачений продавцем
або іншою особою, з урахуванням суми податку, отриманого від покупця в ціні
товару. Відповідно до положень Закону про ПДВ сума ПДВ, що включена до ціни
товару, є податковим зобов'язанням продавця товару, і саме продавець товару
несе обов'язок зі сплати цього податку до бюджету. Із акта перевірки
вбачається, що такий обов'язок фактично покладений податковим, органом на
позивача, що суперечить вимогам чинного законодавства України. Відповідач
всупереч вимогам закону переклав на позивача обов'язок здійснювати контроль за
сплатою третіми особами (ТОВ «Леб-Сервіс»), з якими останній не мав жодних
господарських операцій, суми ПДВ безпосередньо до державного бюджету.
Встановивши посередництво ТОВ «Шерус» з
реалізації позивачу товару, який попередньо було придбано у ТОВ «Леб-Сервіс»
(код 34566063), та одержавши пояснення ОСОБА_1., про те, що вона не знає чим займається
ТОВ «Леб-Сервіс», хто реально здійснює керівництво вказаним підприємством, з якою
метою воно було створене та чи подається звітність вказаним підприємством,
відповідач дійшов хибного висновку про несплату до Державного бюджету України
суми ПДВ в розмірі у розмірі 155868 грн.

Поряд з
обумовленим судом встановлено, що 1 червня 2005 року між позивачем та ТзОВ
«Свиспан Україна» (код 33303758) укладеного договір №01/05-мп про надання
послуг, відповідно до якого контрагент - ТзОВ «Свиспан Україна» -
зобов'язувався надавати послуги у сфері маркетингу та продажу
деревинностружкових плит, деревинностружкових плит ламінованих, фанери клеєної
на ринках України, країн СНД, інших
країнах світу, а також послуги по безперебійному забезпеченню потреб позивача у
лісосировині, формаліні, карбаміді, карбамідно-формальдегідному концентраті,
представлення його інтересів в підприємствах, установах, організаціях усіх форм
власності з питань забезпечення Замовника
лісосировиною, формаліном, карбамідом, карбамідно-формальдегідним
концентратом. Перелік послуг у сфері маркетингу, продажу та безперебійному забезпеченню ресурсами
наведені у п.1.1. вказаного вище Договору.

На виконання умов укладеного договору №01/05-мп від 1.06.2005 р. (із
змінами та доповненнями) ТзОВ «Свиспан Україна» фактично було надано у травні
2007 року послуг на загальну суму 426943,54 грн., що підтверджується актом
здачі-приймання наданих послуг від 31.05.2007 р. та податковими накладними №14
від 2.04.2007 р. на суму 242671,8 грн. (у т.ч. ПДВ - 40445,3 грн.), №15 від
4.04.2007 р. на суму 150000,0 грн. (у т.ч. ПДВ - 25000,0 грн.), №16 від 20.04.2007 р. на суму 60000,0 грн. (у
т.ч. ПДВ - 10000,0 грн.), №17 від
27.04.2007 р. на суму 230000,0 грн. (у т.ч. ПДВ - 38333,33 грн.), №18 від 3.05.2007 р. на суму 170000,0 грн. (у
т.ч. ПДВ - 28333,33 грн.), №19 від
22.05.2007 р. на суму 125000,0 грн. (у т.ч. ПДВ - 20833,33 грн.). Позивач
оплатив надані послуги, що підтверджується платіжними дорученнями №1641 від
2.04.2007 р. на суму 250000,00 грн., №1685 від 4.04.2007 р. на суму 150000,00
грн., №2441 від 20.04.2007 р. на суму
60000,00 грн., №2138 від 27.04.2007 р. на суму 230000,00 грн., №3503 від
3.05.2007 р. на суму 150000,00 грн., №2500 від 22.05.2007 р. на суму 125000,00
грн.

В травні 2007року позивач включив до
податкового кредиту суму податку на додану вартість, нараховану у складі
вартості вищевказаних маркетингових
послуг в розмірі 162945 грн..

Згідно п. 5.1. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку
підприємств» від
28.12.94 р. №334/94-ВР (із змінами і доповненнями) валові витрати виробництва
та обігу (далі - валові витрати) - сума будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого використання у власній господарській
діяльності.

До складу валових витрат, зокрема, закон відносить суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією,
веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у
тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну)
(пп..5.2.1. п.5.2. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку
підприємств»).

Підпунктом 5.3.9. пункту 5.3. статті 5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» встановлено, що не належить до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та
іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до підпункту 7.4.1. пункту 7.4. статті 7 Закону про ПДВ податковий кредит звітного періоду складається із
сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської діяльності платника податку.

З довідки №156, виданої Управлінням
статистики у Костопільському районі
(а.с.6) та акту перевірки (а.с. 9) вбачається, що основними видами
діяльності позивача є виробництво фанери, плит, панелей, шпону, виробництво
будівельних деталей з деревини і плит на дерев'яній основі, роздрібна та оптова
торгівля.

З вказаного слідує, що надані ТзОВ
«Свиспан Україна» позивачу послуги у
сфері маркетингу, продажу та
безперебійному забезпеченню ресурсами у травні 2007 року безпосередньо
пов'язані як із підготовкою, організацією та веденням виробництва на ТзОВ
«Свиспан Лімітед» (виробництво деревинностружкових плит, деревинностружкових
плит ламінованих, фанери клеєної є основними видами економічної діяльності, у
процесі якої використовуються такі основні ресурси, як лісосировина, формалін,
карбамід, карбамідно-формальдегідний концентрат), так і продажем готової
продукції покупцям (споживачам).

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позивач обґрунтовано включив до
складу податкового кредиту в травні 2007 року ПДВ в сумі 162945 грн. за
надані ТзОВ «Свиспан Україна» послуги.
Та обставина, що відповідач не прийняв до уваги належним чином складені та
подані для перевірки документи первинного бухгалтерського та податкового
обліку, що підтверджують придбання вказаних послуг, не є підставою для
законності виключення суми сплаченого у встановленому законом порядку ПДВ у
складі ціни послуги з податкового кредиту позивача, що підтверджується
податковими накладними. Податкові накладні складені ТзОВ «Свиспан Україна»
відповідно до вимог пп.7.2.1. ст. 7 Закону про ПДВ та наказу ДПА України від 30.05.97 р. №165 «Про
затвердження форм податкової накладної, книги обліку придбання та книги обліку
продажу товарів (робіт, послуг), порядку їх заповнення», а ТзОВ «Свиспан Україна» на момент їх складання
зареєстрований органами державної податкової служби у встановленому
законодавством порядку як платник ПДВ, що вказує на правомірність видачі ТзОВ
«Свиспан Україна» вище вказаних податкових накладних.

Таким
чином, відповідач не довів правомірності свого рішення.

За наведених обставин, суд прийшов до
висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.
Позов задоволити повністю.

2. Визнати
нечинним податкове повідомлення-рішення Костопільської міжрайонної державної
податкової інспекції від 17 вересня 2007
року №/0 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за червень 2007 року у розмірі 318 813 грн.

3. Присудити позивачеві -Товариству з обмеженою
відповідальністю "Свиспан-Лімітед"

(поштова адреса: вул.Степанська, буд. 9, м.Костопіль,
Рівненська обл., 35000, п/р 260074054 в РОД ВАТ "Райффайзен банк
Аваль" м.Рівне, МФО 333227, ) з державного бюджету 3
(три) грн. 40 коп. витрат по державному миту (судовому збору).

4. Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але
апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи. Постанова може бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив
постанову. Заява про апеляційне
оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя С.М.
Шевчук

Повний текст постанови
складено та підписано 21.12.2007року

Постанова не набрала законної сили.

4