Справа № 22-а-3004/2007
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2007-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Перцова Т.С.
оскарження рішення суддя
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада
2007 року

№ 22-а-3004/07

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного
суду у складі:

Головуючого судді - Сіренко О.І.

Суддів - Григоров А.М., Подобайло З.Г.

при секретарі: Блажко М.В.

за участі:

позивач -ОСОБА_2.

представник позивача - ОСОБА_1.

представник відповідача - Варич
Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Московському районі м. Харкова на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 28 серпня 2007 року по справі № 2а-1429/07

за позовом ФОП ОСОБА_2

до
Державної податкової інспекції у
Московському районі м. Харкова

про скасування податкового повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Московському районі м. Харкова від 04.06.2007р., №
/1,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, звернувся до
суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Московському районі
м. Харкова про скасування податкового повідомлення-рішення Державної податкової
інспекції у Московському районі м. Харкова від 04.06.2007р., № /1.

Харківським окружним адміністративним судом (суддя
Перцова Т.С.) було розглянуто справу № 2а-1429/07 за позовом ФО-ПОСОБА_2. до
ДПІ у Московському районі м. Харкова про скасування податкового
повідомлення-рішення № /1 від 04.06.2007 р. в частині визначення
податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 339516 грн. (з них
226344 грн. - основного боргу; 113172 тис. грн. - штрафна санкція). Постановою
від 28.08.2007 р. по справі № 2а-1429/07 Харківським окружним адміністративним
судом позов було задоволено в повному обсязі, а саме: податкове
повідомлення-рішення № /1 від 04.06.2007 р. в частині визначення податкового
зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 339516 грн. скасовано.

ДПІ у Московському районі м. Харкова, не погоджується з
вказаною постановою, подала апеляційну скаргу, вважає, що судом постанова
винесена при неповному з'ясуванні обставин що мають значення для справи,
порушені норми матеріального та процесуального права, що згідно пп. 1, 4 ст.
202 Кодексу адміністративного судочинства України (КАСУ) є підставами для
скасування рішення суду.

В апеляційній скарзі вказує наступне.

В ході проведення ДПІ у Московському районі м. Харкова
комплексної документальної перевірки, за результатами якої був складений акт №
1406/172/ від 19.03.2007р були встановлені взаємовідносини ФО-П
ОСОБА_2. у січні, лютому, березні, квітні 2005 року з ТОВ ПТФ "Антрацид",
м. Київ (код 33058356), а саме придбання продукції (насіння соняшника) та
включення до податкового кредиту сум ПДВ, згідно таких податкових накладних:

№12 від 17.01.2005р.
(соняшник 159,873 тон) на суму 205037,12 грн. (ПДВ у сумі 41007,43 грн.),

№24 від 23.02.2005р. (соняшник
30,164 тон) на суму 36548,81 грн. (ПДВ у сумі 7309,76 грн.),

№26 від 28.02.2005р.
(соняшник 169,792 тон) на суму 201768,93 грн. (ПДВ у сумі 40359,79 грн.),

№32 від 14.03.2005р. (соняшник
31,815 тон) на суму 37000,84 грн. (ПДВ у сумі 7400,17 грн.),

№40 від 21.03.2005р. (соняшник
61,687 тон) на суму 75031,95 грн. (ПДВ у сумі 15006,39 грн.)

№41 від 24.03.2005р. ( соняшник
14,283 тон) на суму 17825,18 грн. ( ПДВ у сумі 3565,04 грн.)

№42 від 24.03.2005р. ( соняшник 30,27 тон) на суму 36339,14 грн. ( ПДВ у
сумі 7267,83 грн.)

№48 від 30.03.2005р. ( соняшник
71,216 тон) на суму 86800,20 грн. ( ПДВ у сумі 17360,04 грн.)

№49 від 30.03.2005р. (соняшник
31,628 тон) на суму 38338,52 грн. ( ПДВ у сумі 7667,70 грн.),

№50 від 05.04.2005р.
(соняшник 120,807 тон) на суму 152176,95 грн. (ПДВ у сумі 30435,39 грн.)

№52 від 08.04.2005р. ( соняшник
28,964 тон) на суму 35712,61 грн. ( ПДВ у сумі 7142,52 грн.)

№62 від 25.04.2005р. (
соняшник 147,78 тон) на суму 183198,43 грн. ( ПДВ у сумі 36639,69 грн.)

№64 від 26.04.2005р. ( соняшник
21,48 тон) на суму 25911,97 грн. ( ПДВ у сумі 5182,39 грн.)

Рішенням місцевого суду Деснянського району м. Києва від
02.06.2005р. визнані недійсними установчі документи ТОВ ПТФ
"Антрацид" та анульовано свідоцтво платника ПДВ № 37661799 з
02.08.2004р.

Актом № 6241 від 12.05.2006р. ДШ у Печерському районі м.
Києвва Свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість № 37661799,
індивідуальний податковий номер 57, видане ТОВ ПТФ
"Антрацид" 02.08.2004р., анульоване з 02.08.2004р.

Підтверджуючі документи були отримані листом ДПІ у
Печерському районі м. Києва № 4790/715-3 у відповідь на запит про проведення
зустрічної перевірки.

В Законі України "Про податок на додану
вартість" від 03.04.1997р. № 168 зазначено, що однією з основних умов
права платника податку на податковий кредит є наявність належним чином
оформлених податкових накладних. Оформлення податкової накладної повинно
здійснюватися відповідно до вимог пп. 7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України № 168,
згідно з якими платник податку зобов'язаний надати покупцю податкову накладну,
що має містити зазначені окремими рядками: порядковий номер і дату виписування
податкової накладної, повну або скорочену назву, зазначену у статутних
документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на додану вартість, податковий номер платника
податку (продавця та покупця), місце розташування юридичної особи або місце
податкової адреси фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану
вартість, опис (номенклатуру) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг,
об'єм), повну або скорочену назву, зазначену у статутних документах,
отримувача, ціну поставки без врахування податку, ставку податку та відповідну
суму податку в цифровому значенні, загальну суму коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку.

Відповідно до п.п.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України № 168
право на нарахування податку та складання податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому
ст.9 цього Закону.

Положенням "Про реєстр платників податку на додану
вартість", затвердженим Наказом ДПА України № 79 від 01.03.2000р. зі
змінами та доповненнями, встановлено, що свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ
діє до дати його анулювання, яке відбувається у випадках, передбачених
законодавством. Одночасно з анулюванням свідоцтва органи ДПС здійснюють
виключення платника ПДВ з Реєстру.

Відповідно до п.п.7.4.5, п. 7.4, ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість" від 03.04.1997р. № 168/97-ВР зі
змінами та доповненнями не дозволяється включення до податкового кредиту
будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями. Також у зазначеному пункті зазначається, що у разі,
коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту, залишаються непідтвердженими зазначеними
цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді
фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму
податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Оскільки свідоцтво платника ПДВ ТОВ ПТФ „Антрацид"
анульовано згідно рішення суду з 02.08.2004р. та з цієї дати підприємство
виключено з реєстру платників ПДВ, то ТОВ ПТФ „Антрацид" не мало право у
січні, лютому, березні, квітні 2005р. виписувати податкові накладні.

Таким чином, в порушення пп. 7.2.4 п.7.2, п.п.7.4.1 п.7.4
ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", Позивачем була
завищена сума податкового кредиту на 226344 грн. з податку на додану вартість
на підставі податкових накладних, виписаних ТОВ ПТФ "Антрацид" у
якого на день виписування зазначених податкових накладних свідоцтво про
реєстрацію платника ПДВ було анульовано.

В постанові суду зазначено, що: Порядок державної
реєстрації припинення юридичної особи на підставі судового рішення, що не
пов'язане з банкрутством юридичної особи передбачений ст.38 Закону України „Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" № 755 від
15.05.2003р.(надалі Закон № 755)" Але, судом не в повній мірі з'ясовані
обставини справи в цій частині, що мають значення для справи. А саме, рішенням
Деснянського районного суду м. Києва було визнано недійсним Статут ТОВ ПТФ
„Антрацид" з моменту реєстрації, тобто з 28.07.2004 р. та свідоцтво про
реєстрацію платника податку на додану вартість з моменту його внесення в реєстр
платників податків на додану вартість, тобто з 02.08.2004 р.. Дане рішення не
стосується державної реєстрації підприємства, і не можна його ототожнювати зі
скасуванням державної реєстрації СПД.

Таким чином, є підстави вважати, що судом не в повній
мірі з'ясовані обставини справи, що відповідно до п. 1, п. 4 ст. 202 КАС
України є підставою для скасування такого судового рішення.

На підставі викладеного, ДПІ у Московському районі м.
Харкова, просить скасувати постанову Харківського окружного адміністративного
суду від 28.08.2007 р. по справі № 2а-1429/07 та ухвалити нове судове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог ФО-П ОСОБА_2. - відмовити в повному обсязі.

Заслухавши представників сторін, які з'явилися в судове
засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено, та підтверджено
у суді апеляційної інстанції наступне.

Позивач, ФО-ПОСОБА_2. звернулась до суду з позовом про
скасування податкового повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у
Московскому районі м.Харкова від 04.06.2007 року №/1, яким позивачу
визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у сумі
339516,00 грн., у тому числі: основний платіж - 226344,00 грн., штрафні санкції
- 113172,00 грн.

Відповідач, Державна податкова інспекція у Московському
районі м.Харкова позовні вимоги не визнає, посилаючись на приписи Закону
України „Про податок на додану вартість", а також на рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 02.06.2005 р., ухвалу Деснянського районного суду
м. Києва від 05.04.2005 р. та акт №6241 від 12.05.2006 р. ДПІ у Печерського
району м. Києва.

Підставою
для прийняття оскарженого рішення є акт перевірки
№1406/172/ від 19.03.2007р.

За висновками вищезазначеного акту ДПІ у Московському
районі винесла податкове повідомлення-рішення від 27.03.2007р. №/0 по
податку на додану вартість на загальну суму 339516,00 грн., у тому числі
основний платіж у сумі 226344,00 грн. та штрафна санкція 113172,00 грн., яке
було оскаржене позивачем до ДПІ у Московському районі м.Харкова. Згідно рішення
ДПІ у Московському районі м. Харкова термін розгляду скарги було продовжено до
05.06.2007р. (лист від 26.04.2007р. №3946/Л/25-009).

Рішенням начальника ДПІ у Московському районі м. Харкова
за результатами розгляду первинної скарги
(лист від 04.06.2007р. №5337/10/25-009) оскаржуване податкове повідомлення - рішення
залишено без змін, а скарга без задоволення. За наслідками розгляду скарги
відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення від 04.06.2007р.
№/1 по податку на додану вартість на загальну суму 339516,00 грн.,
яке є предметом позову у цій справі.

Рішенням заступника начальника ДПА у Харківській області
за результатами розгляду повторної скарги (лист від 06.08.2007р. №
10545/7/25-203 також скарга була залишена без задоволення, а податкове
повідомлення-рішення без змін.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення від
04.06.2007р. №/1 винесено, на
думку відповідача, за порушення п.п.7.4.5 ст.7, п.п.7.2.4 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» від 03.04.1997р. № 168/97-ВР.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону № 168/97-ВР
податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених
(нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням
товарів (робіт, послуг), вартість яких належить до складу валових витрат виробництва
(обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають
амортизації.

Не дозволяється включення до податкового кредиту, згідно
з пп. 7.4.5 п. 7.4 ст.7 Закону № 168/97-ВР,
будь-яких витрат по
сплаті податку, що
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом
прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує
перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

Позивачем відповідачу на підтвердження обґрунтованості
віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість у січні
- квітні 2005 року були надані
податкові накладні, які не мали недоліків та порядок заповнення яких відповідав
встановленому чинним законодавством.
Зауваження щодо форми та змісту наданих податкових накладних з боку
відповідача в акті перевірки відсутні.

Відповідач не визнає
включення до податкового
кредиту сум відповідно до податкових накладних ТОВ ПТФ
„Антрацид" з підстав того, що рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 02.06.2005р.
та Ухвалою районного суду м.Києва від 05.04.2006р. визнано недійсним
статут ТОВ ПТФ «Антрацид», з моменту його реєстрації та анульовано свідоцтво
платника ПДВ №37661799 з 02.08.2004 р.

Відповідно до п.25.3 „Положення про реєстрацію платників податку на
додану вартість", затвердженого Наказом ДПА України №79 від 01.03.2000р.,
за наявності підстав для анулювання реєстрації платника податку на додану
вартість, орган державної податкової служби здійснює таке анулювання на дату
подання заяви або затвердження акта про анулювання реєстрації, якщо не
визначений граничний термін дії Свідоцтва або дата втрати особою статусу
платника ПДВ, або коли є підстави для анулювання до закінчення терміну дії
Свідоцтва.

Зазначене Положення не передбачає підстав для анулювання
свідоцтва платника ПДВ датою його виписки. Акт анулювання свідоцтва платника
ПДВ №6241, на який посилається відповідач, виписаний 12.05.2006 р., тобто датою
після проведення операцій між позивачем та ТОВ ПТФ „Антрацид", які
відбувались у січні - квітні 2006 року. За таких обставин, у січні - квітні
2006 року свідоцтво платника ПДВ у ТОВ ПТФ „Антрацид" було наявне та
дійсне, податкові накладні виписувались ним на законних підставах та у позивача
не було підстав не включати вказані суми до податкового кредиту.

Суд вважає правомірними та обґрунтованими доводи позивача
про те, що визнання недійсними установчих документів юридичної особи само по
собі не тягнуло за собою недійсність всіх угод, укладених з моменту державної
реєстрації такої особи і до моменту виключення з державного реєстру, та не
позбавляло правового значення виданих за такими господарськими операціями
податкових накладних.

Відповідно до ст. 91 Цивільного кодексу України цивільна
правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з
дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Ст.59
Господарського кодекс; закріплює, що скасування державної реєстрації позбавляє
суб'єкта господарювання статусу юридичної особи і є підставою для вилучення
його з державного

реєстру. Суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з
дня внесення до державного

реєстру запису про припинення його діяльності. Такий
запис вноситься після затвердження
ліквідаційного балансу відповідно до вимог цього Кодексу.

Позивачем до
справи надані витяг з Єдиного державного реєстру та довідки про наявність
або відсутність в Єдиному державному
реєстрі інформації стосовно ТОВ ПТФ «Антрацид», отримані на його запит.

Згідно витяту з
Єдиного державного реєстру ТОВ ПТФ «Антрацид» провадить господарську діяльність
зі сформованим статутним фондом.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру (ЄДР)
відсутній запис про судове рішення щодо припинення юридичної особи, що не
пов'язане з банкрутством, а також інші відповідні записи.

На час розгляду справи ТОВ ПТФ «Антрацид» відповідно до вказаних підтверджуючих документів
є суб'єктом господарювання з повною
цивільною правоздатністю, оскільки воно не є таким, що припинило свою
діяльність.

Порядок державної реєстрації припинення юридичної особи
на підставі судового рішення, що не пов'язане з банкрутством юридичної особи
передбачений ст.38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців» № 755 від 15.05.2003р.(надалі Закон № 755).

Згідно цієї статті суд, який постановив рішення щодо
припинення юридичної особи

у день набрання таким рішенням законної сили направляє
його копію державному реєстратору зам місцезнаходженням юридичної особи для
внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення. Державний
реєстратор повинен внести до єдиного державного
реєстру запис про судове рішення та повідомити у встановлений термін
відповідні органи.

Також державний
реєстратор повинен провести
припинення (ліквідацію)
юридично особи, згідно вимог діючого законодавства та ст.36 та 37 Закону № 755.

Згідно ст.36 Закону № 755 дата внесення до Єдиного
державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення
юридичної особи є датою державної реєстрації припинення юридичної особи.

Згідно ст.40 Закону № 755 повідомлення про проведення
державної реєстрації припинення юридичної особи на підставі рішення суду щодо
ліквідації юридичної особи є підставою для зняття юридичної особи з обліку
державної податкової служби.

Відповідно до норм чинного законодавства, позивач не може
нести відповідальність як за несплату податків контрагентами за договорами, так
і за можливу недостовірність відомостей про них,

включених до Єдиного державного реєстру, за умови
необізнаності позивача щодо такої.

Судом враховані доводи позивача про те, що на момент
здійснення господарських операцій обґрунтованість віднесення позивачем до
податкового кредиту, сум податку на додану вартість за якими не визнала
податкова інспекція, підтверджується тим, що контрагент був в Єдиному
державному реєстрі, а також мав свідоцтво про реєстрацію платника податку на
додану вартість. Колегія суддів зазначає, що на час видачі податкових накладних
це свідоцтво анульовано не було та
платник не був виключений з реєстру платників ПДВ,.

Чинним на момент розгляду справи Законом № 755
встановлено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного
реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і
можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін.

Якщо
відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного реєстру є недостовірними і були внесені до
нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя
особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати
про те, що такі відомості є недостовірними (ч. 1, ч. 2 ст.18 Закону № 755).

На момент розгляду справи, угоди, по яким позивачем
зроблено включення сум до податкового кредиту по накладним, виданим ТОВ ПТФ
«Антрацит», не визнані недійсними та ніким не оспорені. Також, відповідачем не
надано до справи доказів фактичного нездійснення господарських операцій,
відповідні суми по яким позивачем включені до податкового кредиту.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону № 168/97-ВР платник
податку - особа, яка згідно з цим Законом зобов'язана здійснювати утримання та
внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем, або особа, яка імпортує
товари на митну територію України.

Платники податку, визначені у пп. "а",
"в", "г", "д" п. 10.1 ст. 10, відповідають за
дотримання достовірності та своєчасності визначення сум податку, а також за
повноту та своєчасність його внесення до бюджету відповідно до закону (п. 10.2
ст. 10 Закону № 168/97-ВР).

Таким чином, суд першої інстанції правомірно дійшов
висновку про те, що несплата податку контрагентом за договорами (у тому числі у
разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської операції не
впливає на податковий кредит позивача та суму бюджетного відшкодування.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з наведеного, а також дотримуючись норм Закону
України «Про державну податкову службу в Україні» у відповідача відсутні
підстави нараховувати податок на додану вартість та накладати штрафні санкції
на покупця при несплаті цього податку продавцем, оскільки чинне законодавство
не встановлює підстав для такого нарахування та накладення штрафних санкцій.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов
висновку про правомірність вимог позивача, вважає їх такими, що ґрунтуються на
вимогах діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи,
а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно дійшов
висновку що вимоги позивача обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги є помилковими, не впливають на
правомірність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському
районі м. Харкова залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2007 року
по справі № 2а-1429/07 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Повний текст виготовлено та підписано 19
листопада 2007 року

Головуючий Сіренко
О.І.

Судді
Григоров А.М.

Подобайло
З.Г.