Справа № 2-а-8021/2007
Суддя: Гонтарук В.М.
Дата ухвалення: 2007-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 2-а-8021/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

«05» жовтня 2007 року м. Вінниця

Вінницький окружний
адміністративний суд

в складі:

головуючого: судді Гонтарука В.М.

при секретарі Зелінській І.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача
Тишківського С.Л.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції м. Вінниці про визнання протиправними
дій суб'єкта владних повноважень та скасування рішень ДПІ м.Вінниці про застосування штрафних (фінансових) санкцій, суд
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 заявлено позов до Державної податкової інспекції
м. Вінниці про визнання протиправними дій суб'єкта владних повноважень та
скасування рішень ДПІ м.Вінниці про застосування
штрафних (фінансових) санкцій.

Позов мотивовано тим, що на
підставі акту перевірки щодо контролю за порядком проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги) від 25.11.2006 року №236711, що був складений
представниками державної податкової адміністрації у Вінницькій області, 29.11.2006
року були прийняті рішення ДПІ у м. Вінниці про
застосування штрафних (фінансових) санкцій до ОСОБА_2, як приватного
підприємця, за №/0 в розмірі три тисячі грн. та за №/0 в розмірі 130 грн.

Вказане рішення про накладення штрафних санкцій позивач
вважає незаконним з наступних підстав.

При здійсненні перевірки, яка відбувалась 25.11.2006 року
в кафе «Добродій», що знаходиться по вул. Медвєдєва, 7а в м. Вінниці,
представниками ДПА у Вінницькій області не були пред'явленні службові
посвідчення.

Крім того, службові особи не пояснили яка перевірка
здійснювалась планова чи позапланова, та які підстави для перевірки.

Працівники ДПА України у Вінницькій області
в Акті зазначають, що суб'єктом
підприємницької діяльності 25.11.2006 року було порушено норми п.п.1, 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»,
зокрема не видача фіскального чеку. Вказане, вважає позивач, не відповідає
дійсності.

В день проведення перевірки, представники податкової
звернулись до адміністратора ОСОБА_3 не як посадові особи ДПА, а як приватні
особи, з метою зробити замовлення на 28.11.2006 року. На вимогу податківців
адміністратор ОСОБА_3, яка в акті вказана як ОСОБА_4, попередньо склала меню
банкету на бланку зі штампом ОСОБА_2 і вказала приблизну суму замовлення -
590,14 грн. Точну суму не було вказано, оскільки замовлення обраховується в
день надання послуги з урахуванням точної кількості виданих блюд та
безпосередньої ваги виданої харчової продукції. Працівники ДПА наполягали
розрахуватися за замовлення 25.11.2006 року. На що адміністратор пояснила, що
вони можуть залишити лише частку розрахунку, тобто аванс. А повний розрахунок
провести після надання послуг. Отже, в момент обслуговування представників
податкової, як приватних осіб, не було продажу продуктів харчування, не було
реалізації товару на вказану суму, тому і не було видано ніякого розрахункового
документу, а саме фіскального чеку.

Так як, суб'єктом підприємницької діяльності, а саме
адміністратором ОСОБА_3 не було продажу товару та не надавалось ніяких послуг в
момент замовлення банкету приватними особами (представниками податкової), а
тому вона не мала ніяких підстав для проведення розрахункових операцій через
реєстратор розрахункових операцій та видачу розрахункового документу
встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Отже, посилання представників ДПІ у м.Вінниці в постанові про застосування
штрафних санкцій на те, що суб'єктом господарювання порушено Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» є безпідставним та
неправомірним.

На підставі вищенаведеного, позивач, виходячи із уточнених позовних вимог,
звернулась до суду з вимогою визнати дії Державної
податкової адміністрації у Вінницькій області, суб'єкта владних повноважень, по
перевірці ОСОБА_2 щодо контролю за
порядком проведення готівкових розрахунків за товари неправомірними та
просила суд скасувати рішення ДПІ у м. Вінниці про
застосування штрафних (фінансових) санкцій до ОСОБА_2, як приватного
підприємця, за №/0 в розмірі три тисячі грн. та за №/0 в розмірі 130 грн. від
29.11.2006 року.

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила
його задаволити, обґрунтовуючи свої вимоги, обставинами що викладені в позовній
заяві.

Представник відповідача позов не визнав. В обґрунтування
заявленого суду пояснив наступне.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст.11 Закону України
«Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби
мають право здійснювати контроль за одержанням
порядку проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

На
виконання даного повноваження статтею
15 Закону України
«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р. №265/95-ВР зі змінами
встановлено, що контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог
цього Закону здійснюють
органи державної податкової служби України шляхом проведення
планових або позапланових перевірок.

За наслідками перевірки складається акт, в
даному випадку - акт від 25.11.2006р. №236711.

Щодо вимоги про скасування
рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 29.11.06р. №
/0, від 29.11.06р. № /0, представник відповідача суду
зазначив, що жодними засобами доказування не підтверджені доводи позивача про
те, що під час проведення перевірки податковими ревізорами-інспекторами не були
пред'явленні службові посвідчення.

Факт пред'явлення податковими
ревізорами-інспекторами Яхно Р.В. та ОСОБА_5. службових посвідчень під час
проведення перевірки підтверджено показаннями свідка ОСОБА_5.

Представник відповідача заявив, що виходячи
із норм вищезазначеного Закону, працівниками податкової служби була здійснена
перевірка щодо контролю за порядком проведення готівкових розрахунків
господарської одиниці - кафе «Добродій», яке належить фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2.

При здійсненні вказаної перевірки
адміністратор кафе «Добродій» ОСОБА_3 прийняла готівкові кошти в якості авансу на суму замовлення
590,14грн., чим порушила п.1, п.2 ч.1ст. 3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг», а саме приймання авансу (готівкових коштів), не зважаючи на те чи
були товари (послуги) згодом надані, чи поступила відмова від покупця на
отримання товарів (послуг). Таким чином, в порушення вказаного Закону,
розрахункова операція не проведена через реєстратор розрахункових операцій,
розрахунковий документ не роздрукований та не видано.

Тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 17 даного
Закону, до позивача була застосована фінансова санкція у п'ятикратному розмірі
вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, -
у разі не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових
операцій, виходячи із суми вказаної в Акті від 25.11.2006 року.

Крім того, представник відповідача суду
пояснив, що позивачем було порушено п.13 ч. 1 ст. З даного Закону, тобто не
було забезпечено відповідності суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій. Вказана невідповідність склала 9, 86 грн.

Сума штрафу 130 грн. за рішенням №
/0 від 29.11.06 р., застосована до позивача за допущене ним порушення
абзацу 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності» від 23.03.1996 г. N 98/96-ВР (надалі Закон про
патентування), відповідно до якого торговий патент має бути відкритим та
доступним для огляду. Однак, при перевірці встановлено, що торговий патент
знаходиться в недоступному для огляду місці і в іншому приміщенні.

Зважаючи на викладене оскаржувані рішення, а
також дії податкових ревізорів-інспекторів здійсненні у повній відповідності,
тому представник відповідача просить відмовити в заявлених позовних вимогах.

Свідок ОСОБА_5. суду пояснив, що 25.11.2007
року він разом із працівником ДПА України у Вінницькій області Яхно Р.В.,
згідно до направлень №№601985 та 601986, виданого 21.11.2006 року головою ДПА
Лайтарнюком В.В., проводили планову перевірку щодо контролю за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у ПП ОСОБА_2 Під час
проведення перевірки було здійснено контрольне замовлення на святкування в сумі
590,14грн. Адміністратор кафе «Добродій»
ОСОБА_3 отримала вказану суму, не провівши при цьому розрахункових
операцій через реєстратори розрахункових операцій, чим самим порушила п.1, п.2
ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій
в сфері торгівлі громадського харчування та послуг».

Крім
цього, при перевірці даного підприємства харчування було встановлено
знаходження торгового патенту в недоступному для огляду місці та в іншому
приміщенні, що є порушенням аб. 7 ч.1 ст. 7 Закону України «Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності».

Свідок ОСОБА_3 суду показала, що 25 листопада
2006 року вона виконувала свої обов'язки адміністратора кафе «Добродій». До неї
звернулись двоє осіб, які зробили замовлення на святкування в указаному закладі
на 28.11.2006 року. Нею було прийнято замовлення, приблизна сума якого
становила 590,14грн. Особам, які робили замовлення було роз'яснено, що
розрахунок вони можуть зробити в день святкування, після складання остаточного
меню. Однак, вказані особи наполягали на прийнятті нею зазначеної суми готівкою
саме в день замовлення, тобто 25.11.2006 року. Свідок в судовому засіданні
заявила, що оскільки замовники наполягали на своєму, то вона їм пояснила, що
вони можуть залишити тільки аванс, а не всю суму. Так як виник конфлікт в даній
ситуації, ОСОБА_3 відійшла від замовників, оскільки хотіла по телефону
проконсультуватись по вказаній обставині у керівника закладу. Коли повернулась,
то вони пред'явили їй посвідчення працівників ДПА України у Вінницькій області
та заявили, що нею порушено порядок застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Окрім того,
представники ДПА заявили їй, що в кафе «Добродій» відсутній торговий патент.

Свідок пояснила, що працівники ДПА діяли
провокаційно як фізичні особи, кошти за замовлення вона від них не отримувала,
а коли після розмови по телефону з керівником повернулась до замовників, то
побачила гроші на столі біля касового апарату. Працівники ДПА стверджували, що
вона брала у них гроші, але це не відповідає дійсності.

Також
ОСОБА_3 зазначила, що 25.11.2006 року порушень Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» та Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності» вона не допускала, так як не здійснювала замовникам (працівникам
ДПА) продажу товарів харчування, не надавала послуг при замовлені банкету, не
отримувала коштів і тому не здійснювала розрахункових операцій через реєстратор
розрахункових операцій, а тому і не мала підстав видавати розрахункових
документів встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Щодо торгового патенту, то він знаходився у
відкритому та доступному для огляду місці в іншому залі цього ж кафе
«Добродій», в якому здійснює свою підприємницьку діяльність ОСОБА_2.

Заслухавши думку сторін, свідків, дослідивши
матеріали справи та надані в їх обґрунтування докази, суд
дійшов до переконання в тому, що позов є
обґрунтованим, відповідає дійсності та підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст.11 Закону України
«Про державну податкову службу в Україні» органи державної податкової служби
мають право здійснювати контроль за додержанням
порядку проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 15 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» від 06.07.1995 р. №265/95-ВР зі змінами та доповненням, контроль за
додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), здійснюють
органи державної податкової служби України шляхом проведення
планових або позапланових перевірок.

Працівниками ДПА України у Вінницькій області
25.11.2006 року була здійснена перевірка щодо контролю за порядком проведення
готівкових розрахунків господарської одиниці - кафе «Добродій», яке належить
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2.

За наслідками перевірки складено акт від
25.11.2006р. №236711. Як вбачається зі змісту вказаного акту, адміністратором
ОСОБА_3 порушено п.1.,п.2. ч.1 ст. 3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг», а саме розрахункова операція при наданні послуги не була проведена
через реєстратор розрахункових операцій. Крім того, в порушення вимог Закону
України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» торговий
патент знаходився в недоступному для огляду місці та в іншому приміщенні.

На підставі вказаного акту були прийняті
рішення ДПІ у м. Вінниці про застосування штрафних (фінансових) санкцій до ОСОБА_2, як приватного підприємця, за
№/0 в розмірі три тисячі грн. та за №/0 в розмірі 130 грн.

Однак, з цими рішеннями погодитись не можна з
огляду на нижченаведене.

Працівники ДПА України у Вінницькій області
при здійсненні перевірки щодо контролю за порядком проведення готівкових
розрахунків господарської одиниці - кафе «Добродій» мали діяти відповідно до
п.2 ч. 1 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», згідно
якого органи державної податкової служби мають право здійснювати контроль за
додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за
товари (послуги) у встановленому законом
порядку, шляхом проведення планових або позапланових перевірок, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України. Однак, як вбачається з
матеріалів справи, що підтверджується і поясненнями свідка ОСОБА_3, при
здійснені своїх повноважень державні податкові ревізори-інспектори ДПА України
у Вінницькій області Яхно Р.В. та ОСОБА_5., отримавши направлення на проведення
перевірки приватного підприємця ОСОБА_2, діяли всупереч встановленому Законом
порядку здійснення такої перевірки, а саме з самого початку перевірки не надали
адміністратору кафе «Добродій» посвідчення працівників податкової служби та
направлень на здійснення перевірки, здійснили замовлення на святкування як
фізичні особи.

Згідно
ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як встановлено в судовому засіданні,
працівниками ДПА України у Вінницькій області 25.11.2006 року застосований
порядок проведення перевірки, який не передбачений жодним законодавчим,
нормативно-правовим та відомчим актом України.

Не доведено в судовому засіданні представником
відповідача також і факт отримання готівкових коштів адміністратором ОСОБА_3 за
надання послуг, оскільки в момент обслуговування представників податкової, як
приватних осіб, не було продажу продуктів харчування, не було реалізації товару
на вказану суму, тому і не було видано ніякого розрахункового документу, а саме
фіскального чеку.

Таким чином, судом встановлено, що у ОСОБА_3 не було
ніяких підстав для проведення розрахункових операцій через реєстратор
розрахункових операцій та видачі розрахункового документу встановленої форми.

Отже, посилання представників ДПІ у м.Вінниці в рішенні
за №/0 про застосування штрафних санкцій в розмірі 3000 грн. на те,
що суб'єктом господарювання порушено Закон України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» є безпідставним та необґрунтованими, а тому
підлягає скасуванню.

Щодо вимоги позивача про скасування рішення ДПІ у м.
Вінниці №/0 про застосування
штрафних санкцій в розмірі 130 грн., суд вважає її обґрунтованою з наступних
підстав.

Приватний підприємець ОСОБА_2. здійснює свою діяльність в
приміщенні кафе «Добродій», що знаходиться за адресою м. Вінниця, вул.
Медвєдєва, 7а. У вказаному приміщенні є декілька залів для обслуговування
відвідувачів.

В судовому засіданні встановлено, що на час перевірки
торговий патент знаходився не в залі в якому проводилась перевірка, а в доступному для огляду місці в іншому залі цього ж кафе
«Добродій», що є суцільною господарською одиницею, в якому здійснює свою
підприємницьку діяльність ОСОБА_2. Зазначене не суперечить вимогам
Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» та не
є порушенням положень вказаного Закону. Тому, твердження працівників ДПА про
те, що торговий патент знаходився в недоступному для огляду місці не відповідає
дійсності. Таким чином, рішення про застосування штрафних №/0 в розмірі 130 грн. є безпідставним.

Відповідно
до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В силу вказаних обставин, враховуючи, що державна
податкова адміністрація є органом державної
влади і, відповідно, її діяльність має ґрунтуватись на вимогах вищенаведених
норм Конституції України та Закону України «Про державну податкову службу в
Україні» та з урахуванням зазначених положень, право податкового органу на
проведення перевірки підлягає законодавчим обмеженням та реалізується з
дотриманням порядку, встановленого законом, суд приходить до висновку, що позов
є обґрунтованим, відповідає вказаним обставинам, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 70, 71, 79, 86,
94, 112, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Визнати дії Державної податкової адміністрації у
Вінницькій області, суб'єкта владних повноважень, по перевірці ОСОБА_2 щодо контролю за порядком проведення
готівкових розрахунків за товари неправомірними.

Скасувати рішення ДПІ у м. Вінниці про
застосування штрафних (фінансових) санкцій до
ОСОБА_2, як приватного підприємця,
за №/0 в розмірі три
тисячі грн. та за №/0 в розмірі 130 грн. від
29.11.2006 року.

Стягнути з ДПІ у м. Вінниці на користь ОСОБА_2 суму
судового збору в розмірі 3,40 грн.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути
оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови
у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в
повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду
апеляційної інстанції через суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя: