Справа № 22-а-1458/2007
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2007-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Сугачова О.О.
Категорія: Доповідач
оскарження рішення суддя
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2007 року

№ 22-а-1458/07

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді - Сіренко О.І.

Суддів - Григоров А.М., Подобайло З.Г.

при секретарі: Попов О.Г.

за участі:

позивач - ОСОБА_1

представник позивача - ОСОБА_5.

представник відповідача -
Маринушкіна Л.В.

третя особа - ОСОБА_3

представник третьої особи -
ОСОБА_6.

представник третьої особи -
ОСОБА_7.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м.
Харкова від 10 травня 2007
року по справі № 2-а-91/-07

за позовом ОСОБА_1

до
Харківської міської ради Харківської області

3-і особи ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

Харківське міське
Управління земельних ресурсів

про визнання
незаконним рішення Харківської міської ради № 2628 від 24.12.2001 року та
визнання дій та бездіяльності державних посадових осіб Харківської міської ради
такими, що не відповідають вимогам законодавчих та нормативних актів України,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до
Харківської міської ради Харківської області, 3-і особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Харківське міське
Управління земельних ресурсів про визнання незаконним рішення Харківської
міської ради № 2628 від 24.12.2001 року та визнання дій та бездіяльності
державних посадових осіб Харківської міської ради такими, що не відповідають
вимогам законодавчих та нормативних актів України.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 10
травня 2007 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконкому
Харківської міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Харківське
міське Управління земельних ресурсів про «Визнання незаконним рішення
Харківської міської ради № 2628 від 24. 12.2001 року та визнання дії та
бездіяльності державних посадових осіб Харківської міської ради такими, що не
відповідають вимогам законодавчих та нормативних актів України» в задоволенні
позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Позивач, ОСОБА_1, не погоджується з вказаною постановою,
подав апеляційну скаргу, вважає, що постанова суперечить не тільки діючому
законодавству, але й Конституції України й підлягає скасуванню.

У відповідності до ч. 1 ст. 51 КАС України позивач має
право змінити підстави або предмет адміністративного позову, при цьому не
вказано в якій формі письмово чи усно це можна робити.

В судовому засіданні 10 травня 2007 року позивач змінив
позовні вимоги, замінивши слово «недійсним» на слова « втративши чинність», але
судом у рішенні самовільно було вказано, що мої позовні вимоги стосуються
визнання «незаконним» рішення Харківської міської ради.

Таким чином, суд вийшов за межі своєї компетенції,
передбаченої ст.. 11 КАС України незаконно змінивши підстави позовних вимог,
задля відмови в позові, порушивши мої права, як позивача в адміністративному
процесі.

На другому аркуші постанови ( четвертий абзац з низу)
судом повністю визнано правомірність моїх позовних вимог, бо вказано, що
«рішення суб'єкту владних повноважень на момент розгляду справи втратило свою
чинність».

А у наступному абзаці вказано, що « Відповідно до вимог
ст.. 11 КАС України, суд розглядає справи не інакше як за позовною заявою і не
може виходити за межі позовних вимог», у слідуючому абзаці мої позовні вимоги
судом вже трактуються як визнання «недійсним» рішення.

Таке вільне трактування судом позовних вимог та
неприйняття до уваги заявлених змін підстав та предмету позову, безпосередньо
вказує на порушення судом норм ст.. 11 КАС України.

24 грудня 2001 року Виконавчим комітетом Харківської
міської ради було прийняте рішення № 2628 «Про надання гр. ОСОБА_2 у
користування додаткових земельних ділянок для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та ведення городництва АДРЕСА_1».

За цим рішенням, окрім іншого, гр. ОСОБА_2 було передано
в тимчасове користування строком на 10 років для ведення городництва земельну
ділянку площею 651 кв.м., на якому знаходиться, мій гараж, та ділянка землі
безпосередньо під вікнами будинку, що мною була впорядкована (знищена «свалка»
сміття) й обробляється вже на протязі довгого часу, про що було відомо
працівникам виконкому, які готували Рішення, бо це було вказано у Пропозиціях
для підготовки рішення виконкому, затвердженого (невідомим) заступником головного
архітектора міста 10 грудня 2001 року.

Пунктом 2.3. вказаного Рішення передбачено, що «Загальна
площа додаткової ділянки вказана орієнтовно, остаточно вона буде визначена при
виконанні інвентарізації земельної ділянки.», тобто на час прийняття цього
Рішення вказані в Пропозиціях будови не були враховані, що суперечить вимогам
Земельного Кодексу України та Закону України «Про місцеве самоврядування».

Таким чином були незаконними дії державних посадових осіб
виконавчого комітету Харківської міської ради та заступників Харківського
міського архітектора.

В подальшому бездіяльність була допущена й з боку
заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради -
начальника головного управління міського господарства Савенком С.Г., що повністю відсторонився
від покладених на нього обов'язків, покладених на нього пунктом 4 Рішення.

Під час останнього судового засідання моїм представником
було надано суду в якості письмових доказів протиправних дій та бездіяльності
посадових осіб виконкому Харківської міської ради вісім документів ( листів та
відповідей ), у яких посадові особі незаконно посилалися на рішення № 2628, як
на діючий документ, хоча у судовому засідання не тільки мною та моїм
представником, а й представниками відповідача та третьої особи - Харківського
управління земельних ресурсів було безапеляційно доказано, що вказане рішення
втратило свою чинність з часу набрання чинності Земельнім Кодексом України, а
саме з 1 січня 2002 року, що також визнано судом.

Чому ж тоді в постанові суду вказано, що «Позивач не
надав суду доказів того, що посадові особи Харківської міської ради Харківської
області вчинили дії або бездіяльність у супереч вимогам закону» у зв'язку з чим
мені відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Таке в текст постанови могло би потрапити лише коли сам
текст постанови суду складався не після останнього судового засідання, а лише
напередодні його.

Виходячи з викладеного, позивач, ОСОБА_1, просить
скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 10 травня 2007
року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконкому Харківської
міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3, Харківське міське
Управління земельних ресурсів про «Визнання незаконним рішення Харківської
міської ради № 2628 від 24.12.2001 року та визнання дії та бездіяльності
державних посадових осіб Харківської
міської ради такими, що не відповідають вимогам законодавчих та нормативних
актів України» та ухвалити нове рішення за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Виконкому Харківської міської ради, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_3,
Харківське міське Управління земельних ресурсів про «Визнання незаконним
рішення Харківської міської ради № 2628 від 24.12.2001 року та визнання дії та
бездіяльності державних посадових осіб
Харківської міської ради такими, що не відповідають вимогам законодавчих та
нормативних актів України».

Заслухавши представників сторін, які з'явились в судове
засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом першої інстанції було встановлено та постанова
обґрунтована наступним.

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м.
Харкова з адміністративним позовом до Харківської міської ради Харківської області
про визнання рішення виконкому Харківської міськради від 24.12.2001 року №2628
про надання ОСОБА_2 у користування додаткових земельних ділянок для
обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення
городництваАДРЕСА_1 недійсним; та просив визнати такими, що не відповідають
вимогам законодавчих та нормативних актів України дії та бездіяльність
державних посадових осіб виконкому Харківської міськради. Також позивач просив
зобов'язати Харківську міськраду прийняти рішення щодо земельної ділянки по
вул.. Мало-Московській, 10 у м. Харкові та стягнути з відповідача на його
користь понесені судові витрати у розмірі 500 грн.

Ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 08.11.2006
року в одне провадження об'єднані справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Харківської міської ради Харківської області, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення, визнання незаконними дій та
бездіяльності державних посадових осіб з цивільною справою за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1, третя особа - Харківська міськрада про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою, та об'єднану справу направлено для розгляду до
Московського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Московського райсуду м. Харкова від 17.11.2006
року адміністративний позов ОСОБА_1 та цивільний позов ОСОБА_2 і зустрічна
позовна заява ОСОБА_1 роз'єднані у різні провадження.

У судовому засіданні в суді першої інстанції позивач та
його представник - адвокат ОСОБА_8, адміністративний позов підтримали у повному
обсязі, та пояснили, що вважають неправомірним рішення про виділ ОСОБА_2
земельної ділянки, яка є суміжною з ділянкою на якій проживає позивач по
справі, так як ділянка на момент її виділу не була звільненою від нерухомого
майна, тому що на ній знаходився гараж, який придбав позивач, а також ніхто з
представників відповідача не обстежив цю ділянку перед прийняттям рішення про
її виділ. Крім того, позивач та його представник зазначили, що ОСОБА_2 не
виконав п. п. 2.1., 2.2 та 2.3. рішення, тому що не встановив межі земельної
ділянки на місцевості, не провів інвентаризацію ділянки та не надав про це
технічний звіт, а також не отримав державний акт на право постійного
користування землею і не уклав договір на право тимчасового користування
землею. Так як ОСОБА_2 був зобов'язаний це зробити, а на протязі більш ніж 6
років не зробив, то і рішення не можна вважати дійсним. Відмову ж посадових
осіб в наданні позивачу у користування земельної ділянки по вул.
Мало-Московський 10, на тій підставі, що вона надана ОСОБА_2, а також
бездіяльність голови управління міського господарства Савенко С.Г. який не
належним чином здійснював контроль за виконанням рішення №2628 Харківської
міськради позивач також вважає не правомірною, так як цими діями та
бездіяльністю було порушено положення Земельного Кодексу України та ЗУ
"Про місцеве самоврядування". Вважають і інші дії посадових осіб
Харківської міськради такими. Що не відповідають вимогам закону.

Представник відповідача позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав,
та пояснив суду, що на його думку, позов не підлягає задоволенню, так як
відсутній предмет спору, тому що з набранням чинності 01.01.2002 року
Земельного Кодексу України, усі рішення про надання у користування земельних
ділянок прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у
дію Кодексу підлягають виконанню відповідно до положень Земельного Кодексу у
ред. 2001 року. Рішення, що оскаржується, було прийняте 24.12.2001 року, але
виконано до 01.01.2002 року не було, і тому втратило свою силу. На цей час
земельна ділянка знаходиться у комунальній власності, але зобов'язати
Харківську міськраду надати її у користування позивачу не можливо, так як це
відповідно до положень ЗК України, виключна компетенція Харківської міської
ради і питання вирішується на її сесії. Ніяких підстав для визнання дій
посадових осіб Харківської міськради та її структурних підрозділів не має і
позивач не надав доказів порушення його прав та законних інтересів, не
конкретизував дії або бездіяльність посадових осіб, які на його думку, не
відповідають положенням закону. Тому представник відповідача просив суд у
задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_2, позов ОСОБА_1 також не
визнав, та пояснив, що вважає рішення виконкому Харківської міської ради
законним та обґрунтованим, так як усі документи, необхідні для отримання у
користування земельної ділянки його довіритель надав відповідачу. Рішення
приймалось відповідно до діючого законодавства на підставі наданих документів.
З набранням сили нового Земельного Кодексу України змінився порядок оформлення
права на користування земельною ділянкою і він не зміг виконати усі вимоги,
зазначені у рішенні, однак це не є підставою для визнання рішення не дійсним.

Представник третьої особи - Харківського міського
управління земельних ресурсів, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, так як також
вважає, що відсутній предмет спору, так як рішення Харківської міськради з
прийняттям нового Земельного Кодексу втратило чинність, а також ОСОБА_2 не були
виконані передбачені у рішенні вимоги. Крім того, вважає, що не має доказів
того, що надання земельної ділянки ОСОБА_2 якимось чином зачіпляє інтереси
позивача, і позивач пропустив строк на звернення до суду з адміністративним
позовом.

Треті особи - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 будучи належним чином
повідомленими про час та місце слухання справи у судове засідання не з'явились,
надали суду заяви, у яких просять розглянути справу у їх відсутність.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради
Харківської області №2628 від 24.12.2001 року ОСОБА_2 надано додаткову земельну
ділянку у постійне користування для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд розміром 439 кв.м. та земельну ділянку
розміром 651 кв.м. у тимчасове користування для ведення городництва строком на
10 років. Цим же рішенням на ОСОБА_2 покладено обов'язок в місячний строк після
його прийняття встановити межі додаткової земельної ділянки на місцевості,
провести інвентаризацію земельної ділянки та надати технічний звіт, після чого
отримати державний акт на право постійного користування землею. Контроль за
виконанням рішення покладено на заступника голови з питань діяльності
виконавчих органів ради - начальника головного управління міського господарства
Савенка С.Г.

Підставою для прийняття зазначеного рішення стала заява
ОСОБА_2 від 18.12.2001 року та клопотання Московського райвиконкому м. Харкова
від 13.08.2001 року за №2642, а також в управлінні містобудування та
архітектури були погоджені пропозиції по визначенню меж земельної ділянки.

Додаткова земельна ділянка надана за рахунок
домоволодіння АДРЕСА_1 у м. Харкові,
яке знесено і право власності на нього анульоване рішенням міськвиконкому від
25.09.2001 року №1654.

Це рішення було прийнято відповідно до ст. 67 Земельного
Кодексу України у редакції 1990 року, відповідно до якої громадянам за рішенням
сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються у власність
або надаються у користування земельні ділянки для будівництва індивідуальних
жилих будинків, господарських будівель, гаражів і дач.

Відповідно до цього ж Кодексу до відання міських Рад
народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території
належить передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в
тому числі на умовах оренди (ст. 10 ЗК України).

Таким чином, на момент прийняття рішення, що
оскаржується, відповідач мав право надати у користування ОСОБА_2 додаткову
земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель,
споруд та для ведення городництва.

Суд не приймає до уваги доводи позивача, що він нібито
мав першочергове право на надання йому у користування спірної земельної
ділянки, так як ніякого права власності або користування ні земельною ділянкою,
ні якимись спорудами, розташованими на ній, у позивача ні на час прийняття рішення,
ні на час розгляду справи у суді не було.

01.01.2002р. набув чинності новий Земельний Кодекс
України. Відповідно до п. 1 Перехідних положень ЗК України, рішення про надання
в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель,
прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення у дію цього
Кодексу, підлягають виконанню відповідно до вимог цього Кодексу.

На 01.01.2002 року рішення виконавчого комітету
Харківської міської ради Харківської області №2628 від 24.12.2001 року виконано
ОСОБА_2 не було. У порядку передбаченому ЗК України у ред. 2001 року,
користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 у м. Харкові він не оформляв.

Таким чином, рішення суб'єкта владних повноважень на
момент розгляду справи втратило свою чинність. Підстав вважати, що на момент
його прийняття були порушені вимоги Закону, у суду не має.

Відповідно до ст. 11 КАС України, суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за
межі позовних вимог.

Позивач просив суд визнати рішення Харківської міськради
недійсним з тих підстав, що воно порушує його права, а не визнати його
нечинним, тому суд першої інстанції відмовив у задоволені цієї вимоги.

Крім того, позивач не конкретизував які саме дії та
бездіяльність яких посадових осіб виконкому Харківської міської райради не
відповідність вимогам яких конкретно законодавчих та нормативних актів України,
та чим вони порушили його права.

Розгляд і вирішення справи в адміністративному суді
здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

Позивач не надав суду доказів того, що посадові особи
Харківської міської ради Харківської області вчинили дії або допустили
бездіяльність у супереч вимогам закону, відповідно суд відмовляє у задоволенні
і цієї вимоги.

Відповідно до ст. 12 Земельного Кодексу України, до
повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на
території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних
громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян
та юридичних осіб відповідно до положень Кодексу, надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, встановлений компетентний орган та певний
порядок надання у користування земельних ділянок, що знаходяться у комунальній
власності, та суд не може його змінювати та відмовляє у задоволені вимог щодо
зобов'язання відповідача прийняти рішення про надання ОСОБА_1 земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог. З позовної заяви та
обґрунтувань позивача не вбачається які саме його права порушені. Звернення
позивача щодо узаконення самовільно зайнятої земельної ділянки судом не можуть
бути враховані оскільки самовільний захват не може породжувати права на
земельну ділянку. Позивач не
конкретизував, які саме дії та бездіяльність яких посадових осіб виконкому
Харківської міської райради не відповідають вимогам яких конкретно законодавчих
та нормативних актів України, та чим вони порушили його права.

Що стосується посилань в апеляційній скарзі на зміну
позовних вимог з визнання оскаржуваного рішення нечинним на втратившим
чинність то по-перше це не впливає на
вирішення спору по суті оскільки позивач не довів порушення прав, крім того
позовні вимог відповідно ст. 106 КАС України оформлюються письмово. Відповідно
і їх зміна повинна здійснюватися таким же чином. Але позивач письмових вимог
щодо визнання рішення втратившим чинність не заявляв.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги є
помилковими, підстав для скасування постанови суду колегія суддів не вбачає.

Але колегія суддів не погоджується з висновком суду
першої інстанції, щодо втрати чинності рішення виконавчого комітету Харківської
міської ради Харківської області №2628 від 24.12.2001 року, наведені судом
першої інстанції норми не свідчать про втрату його чинності вони лише вказують
на особливий порядок його виконання.

Враховуючи наведене в
частині того, що рішення виконавчого комітету Харківської міської ради
Харківської області №2628 від 24.12.2001 року втратило чинності постанова суду
підлягає зміні на підставі п. 1 ст.. 201
КАС України.

В інший частині
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 2, 160, 195, 196, 198, п. 1 ст. 201,
ст. ст.. 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову
Московського районного суду м. Харкова від 10 травня 2007 року
по справі № 2-а-91/-07 змінити виключивши з
мотивувальної частини постанови посилання на втрату чинності рішення
виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області №2628 від
24.12.2001 року.

В іншій частині
постанову Московського районного суду м. Харкова від 10 травня 2007 року
по справі № 2-а-91/-07
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Повний текст виготовлено та підписано 12
листопада 2007 року

Головуючий
Сіренко О.І.

Судді Григоров
А.М.

Подобайло З.Г.