Справа № К-19615/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

21 серпня 2007 року у м. Києві колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді: Бутенка В.І.,

суддів: Лиски
Т.О., Панченка О.І., Штульмана І.В., Юрченка В.В.,

при секретарі - Замезі Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку
касаційного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Самбірської міської ради
Львівської області про визнання незаконним рішення ради №105 від 8 серпня 2005
року за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову апеляційного суду Львівської області від 27 березня 2006 року
,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до
Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на постанову апеляційного суду Львівської області від
27 березня 2006 року у справі за його позовом до Самбірської міської ради
Львівської області про визнання незаконним рішення ради №105 від 8 серпня 2005
року.

Зазначає, що в
жовтні 2005 року він звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на
те, що рішенням сесії Самбірської
міської ради Львівської області № 105 від 8 серпня 2005 року достроково
припинено його повноваження як міського
голови м. Самбора на підставі п. 2, 3 ст. 79 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні».

Вважає, що дане рішення сесія Самбірської міської ради прийняла у
зв»язку з його затриманням у підозрі за вчинення злочину. Однак, вказує, що не
вчиняв ніяких злочинів і відносно нього було вчинено провокаційні дії. На даний
час щодо всіх цих подій проводиться досудове слідство.

Постановою Мостиського районного суду
Львівської області від 13 лютого 2006 року
позов ОСОБА_1 було задоволено.

Постановою апеляційного суду Львівської
області від 27 березня 2006 року апеляційну скаргу прокурора Мостиського району
Львівської області було задоволено. Постанову Мостиського районного суду
Львівської області від 13 лютого 2006 року скасовано та ухвалено нову, якою в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вказуючи на допущені, на його думку, судом апеляційної
інстанції порушення норм чинного процесуального та матеріального
законодавства, що призвело до постановлення неправильного
судового рішення, скаржник
просить скасувати постановлене судове рішення суду
апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про визнання незаконним та скасування рішення Самбірської міської ради Львівської області №105
від 8 серпня 2005 року, про поновлення його на посаді Самбірського міського
голови та виплату заробітку за час вимушеного прогулу, а також про визнання
незаконним запису у трудовій книжці про дострокове припинення повноважень
міського голови.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи
касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді
справи по суті встановлено, що у березні 2002 року на виборах депутатів
місцевих рад та сільських, селищних, міських голів позивач був обраний на
посаду міського голови м. Самбора і рішенням І-ої сесії ІV
демократичного скликання Самбірської міської ради № 1 від 10 квітня 2002 року
визнано його повноваження як міського голови м. Самбора.

На сесії Самбірської міської ради, яка відбулася 8 серпня
2005 року, прийнято рішення № 105, яким
достроково припинено повноваження міського голови м. Самбора ОСОБА_1

Приймаючи таке рішення, сесією зроблено посилання на п. 1
ст. 59 та п. 2, п. 3 ст. 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні», про порушення чинного законодавства, прав та свобод громадян
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 та враховуючи
«ситуацію, яка склалася в м. Самборі у зв»язку із затриманням міського голови».

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та постановляючи
рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції
зазначив, що за змістом обговорюваного 8 серпня 2005 року радою питання, який
міг бути встановлений лише при ознайомленні з протоколом чи технічним
(звуковим) записом проходження сесії міської ради, чого не зробив суд, можна переконатись,
що при ухваленні оспорюваного рішення рада керувалася частинами 2 і 3 статті 79
Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а не пунктами 2 і 3
частини першої цієї статті. Підставою дострокового припинення повноважень
міського голови були порушення ОСОБА_1 прав і свобод громадян, законів України,
його ставлення до депутатів, зловживання владою, факту і оприлюднення ЗМІ
(преса, телебачення, радіо) обставин затримання його при отриманні хабара.

Крім цього, апеляційний суд зазначив, що за пунктами 2 і
3 ч. 1 ст.79 цього Закону повноваження голови вважаються достроково припиненими
і додаткового обговорення не потребують. А частини 2 та 3 цієї статті
передбачають можливість дострокового припинення повноважень при умові
дотримання встановленого статтею порядку, що було виконано відповідачем при
ухваленні оспорюваного рішення.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції
погодитись не можна з наступних підстав.

Конституційний Суд України у Рішенні від 9 лютого 2002
року № 1-рп зазначив, що відповідно до Конституції України сільський, селищний,
міський голова очолює виконавчий орган ради, інтегрований в його структуру, а
тому має відповідати перед радою за наслідки роботи виконавчого органу та за
свою власну діяльність аж до припинення наданих йому повноважень за рішенням
відповідної ради за наявності підстав, передбачених частиною другою статті 79
Закону (якщо він порушує Конституцію та закони України, права і свободи
громадян, не забезпечує здійснення наданих йому повноважень).

Органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19
Конституції України). У зв'язку з цим не відповідає Конституції України (є
неконституційним) положення частини третьої статті 79 Закону, відповідно до
якого повноваження сільського, селищного, міського голови можуть бути припинені
достроково за рішенням відповідної ради також "в інших випадках".

Таким чином, підстави для дострокового припинення
повноважень міського голови у порядку, визначеному ч. 3 ст.79 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні», встановлені ч. 2 цієї статті, і ці
підстави є вичерпними. «Інших випадків» відповідно до наведеного Рішення
Конституційного Суду України бути не може. Тобто, повноваження міського голови можуть бути
достроково припинені при наявності таких підстав: а) якщо він порушує
Конституцію і закони України, б) якщо він порушує права і свободи громадян, в)
якщо він не забезпечує здійснення наданих йому повноважень.

Наявність кожної з таких підстав повинна бути
підтверджена конкретними фактами, а тому суд апеляційної інстанції, не
встановивши жодного такого факту, не з»ясувавши, у чому конкретно проявились
порушення позивачем Конституції і законів України, прав і свобод громадян,
незабезпечення здійснення наданих йому повноважень, прийшов до бездоказового
висновку про наявність підстав для дострокового припинення повноважень позивача
як міського голови.

Посилання апеляційного суду на ті обставини, що підставою
дострокового припинення повноважень міського голови були порушення ОСОБА_1 прав
і свобод громадян, законів України, його ставлення до депутатів, зловживання
владою, факту і оприлюднення ЗМІ (преса, телебачення, радіо) обставин затримання
його при отриманні хабара не можуть бути взяті до уваги, оскільки, по-перше, в
оспорюваному рішенні Самбірської міської ради серед таких підстав зазначені
лише порушення чинного законодавства, прав та свобод громадян і не йдеться про
його ставлення до депутатів, зловживання владою, факту і оприлюднення ЗМІ
(преса, телебачення, радіо) обставин затримання його при отриманні хабара, тому суд не вправі був виходити ще й з
обставин, з якими міська рада не повя»зувала дострокове припинення повноважень
міського голови, а по-друге, приведені апеляційним судом обставини, які суд
вважав встановленими, не стверджені жодним доказом.

Апеляційний суд на підтвердження наявності підстав,
встановлених ч. 2 ст.. 79 Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні», для дострокового припинення
повноважень позивача не встановив, не дослідив та, відповідно, не дав належної
оцінки жодному доказу. Такі докази в матеріалах справи взагалі відсутні.

Факт затримання позивача не може бути підставою для
дострокового припинення його повноважень як міського голови, оскільки
відповідно до п.3 ч. 1 ст. 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні» такою підставою може бути лише набрання законної сили обвинувальним
вироком щодо нього.

Дотримання встановленого ч. 3 ст. 79 цього Закону порядку
дострокового припинення повноважень міського голови при відсутності належним
чином встановлених та підтверджених підстав для дострокового припинення цих
повноважень, вичерпно визначених ч. 2 цієї статті, не можна визнати правильним
та достатнім для дострокового припинення повноважень позивача як міського
голови, а тому висновок суду апеляційної інстанції про дотримання відповідачем
передбаченого законодавством порядку при ухваленні оспорюваного рішення є
безпідставним, незаконним та необґрунтованим.

Відповідно до положень ст.. 226 КАС України, суд
касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону
і скасоване або змінене помилково.

Позивачем у доповненнях до поданої касаційної скарги
заявлені вимоги про поновлення його на посаді Самбірського міського голови та
виплату заробітку за час вимушеного прогулу, а також про визнання незаконним
запису у трудовій книжці про дострокове припинення повноважень міського голови.

Відповідно
до вимог ст.220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати
докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені
в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу. Суд касаційної інстанції не може розглядати позовні
вимоги осіб, які беруть участь у справі, що не були заявлені у суді першої
інстанції.

Оскільки вимоги про поновлення позивача на посаді
Самбірського міського голови та виплату заробітку за час вимушеного прогулу, а
також про визнання незаконним запису у трудовій книжці про дострокове
припинення повноважень міського голови не були заявлені у суді першої
інстанції, то суд касаційної інстанції не може розглядати зазначені позовні вимоги.

Керуючись
ст. ст.210, 220, 222, 226, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково. Постанову апеляційного суду Львівської області від 27 березня 2006 року скасувати, залишивши в силі
постанову Мостиського районного суду Львівської області від 13 лютого 2006
року.

Ухвала
остаточна і оскарженню не підлягає, крім
випадків, передбачених ст..237 КАС України.

Головуючий: БутенкоВ.І.

Судді: Лиска
Т.О.

Панченко О.І.

Штульман І.В.

Юрченко В.В.