Справа № 22а/75
Суддя: Плотіцина Н.А.
Дата ухвалення: 2007-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
22а/75 Головуючий в суді
1 інст.Бичуівська К.Г.
Категорія 69 . Доповідач Плотіцина Н.А.
УХВАЛА

Іменем України

17 січня 2007 року

Апеляційний суд Житомирської
області у складі
:

головуючого судді Плотіциної Н.А.

. суддів Кашапової Л.М.

Омельчука М.І.

при секретарі Константіновій І.А.

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну

справу за позовом ОСОБА_1 до
Обласного центру

з нарахування і виплати пенсій та
допомоги Головного

управління праці та соціального
захисту населення Житомирської

обласної державної адміністрації,
Управління праці та

соціального захисту населення
Лугинської районної державної

адміністрації, Управління
Пенсійного фонду України В

Лугинському районі про стягнення
коштів, передбачених Законом

України «Про статус і соціальний
захист громадян, які

постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову

Лугинського районного суду
Житомирської області від 28

листопада 200 6
року ,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом.

Просила стягнути з відповідачів заборгованість за останні три

роки по виплатах, передбачених ст. ст. 37, .39 Закону України

«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи» ( далі - Закон) в сумі

15150,00 грн.

Зазначила, що її такі виплати
проводились у розмірах,

встановлених постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від

26 липня 1996р. "Про
компенсаційні виплати особам, які

постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", що

суперечить в
частині розміру цих виплат вимогам Закону "Про

статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок

Чорнобильської катастрофи".

Постановою Лугинського районного суду Житомирської області

від 28листопада 2006 року у задоволенні
позову відмовлено за

безпідставністю.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить

постанову скасувати і ухвалити нову про задоволення позову,

посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Вона

повинна була отримувати виплати, у розмірах передбачених

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких

підстав.

Статтею 95
Конституції України встановлено, що будь-які

видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове

спрямування цих видатків визначаються виключно Законом про

Державний бюджет України.

Згідно із статтею 87
Бюджетного кодексу України видатки на

державні програми з ліквідації наслідків Чорнобильської

катастрофи та соціального захисту громадян, які постраждали

внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюються в порядку, в

межах обсягів призначень, передбачених в Державному бюджеті

України на відповідні
бюджетні програми.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 836

від 2
6 липня 1996 року "Про
компенсаційні виплати особам, які

постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивач за

останні три роки отримував виплати у відповідності із

встановленим Постановою Кабінету Міністрів України від 20

червня 2000 року № 987 Порядком використання коштів Фонду для

здійснення заходів щодо ліквідації наслідків Чорнобильської

катастрофи та соціального захисту населення, в межах

видаткової частини бюджету
на кожен рік.

Згідно зі ст.62
Закону роз'яснення порядку застосування

Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів

України, рішення якого є обов'язковими для виконання

міністерствами та іншими центральними органами державної

виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання незалежно

від їх відомчої
підпорядкованості та форм
власності.

Статтею 67
Закону встановлено, що конкретні розміри всіх

доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів

України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання

мінімальної заробітної плати.

У Постанові Верховної Ради України від 20 лютого 1996 року

№ 49/96-ВР зазначено, що до внесення відповідних змін у чинне

законодавство виплати, крім пенсій, тарифних ставок і окладів,

які розраховані на підставі мінімальної заробітної плати,

застосовуються в розмірах, встановлених на 01 лютого 1996

року.

Крім того, згідно із ст.2 Закону України «Про

встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2000 рік»

та ст. 2
Закону України «Про встановлення розміру мінімальної

заробітної плати на 2002
рік» Кабінету Міністрів України

надано право до прийняття Верховною Радою України змін до

законів, у нормах яких для розрахунків застосовується

мінімальна заробітна плата, здійснювати перегляд цих норм,

виходячи з реальних можливостей видаткової частини Державного

бюджету України на
ці роки.

За таких обставин
суд обґрунтовано відмовив
у позові.

Керуючись
ст. ст. 196, 198,
200, 205,
206 Кодексу

Адміністративного
Судочинства України, Апеляційний
суд ,-

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Лугинського районного
суду Житомирської області

від
28 листопада 2006
року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту
проголошення і

може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо
до

Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з

дня набрання
нею законної сили.