Справа № К-21616/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у
Головуючого Співака В.І.
суддів:
при секретарі Міненку І.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу управління праці та соціального
захисту населення Шевченківської районної державної адміністрації м. Запоріжжя на
постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.03.06 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 17.05.06 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення
Шевченківської районної державної адміністрації м. Запоріжжя, Кабінету
Міністрів України про стягнення недоплаченої щорічної суми грошової допомоги
в с т а н о в и л а:
У січні 2006 року ОСОБА_1звернулася до Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя з
позовом до управління праці та соціального захисту населення Шевченківської
районної державної адміністрації м. Запоріжжя, Кабінету Міністрів України про
стягнення недоплаченої щорічної суми грошової допомоги учаснику війни.
Постановою Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя від 29.03.06 року позовні вимоги ОСОБА_1було задоволено.
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 17.05.06. року апеляційну
скаргу управління праці та соціального захисту населення Шевченківської
районної державної адміністрації м. Запоріжжя було залишено
без задоволення, а постанову Шевченківського
районного суду м. Запоріжжя від 29.03.06 року - без змін.
У касаційній скарзі управління праці та соціального
захисту населення Шевченківської
районної державної адміністрації м. Запоріжжя, не погоджуючись з даними
рішеннями, посилається на допущені судом порушення норм матеріального права,
просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від
29.03.06 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 17.05.06
року.

Перевіривши наведені доводи в касаційній скарзі, рішення
судів щодо правильності застосування судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає, що скарги не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_1є учасником
війни, що підтверджується посвідченням
НОМЕР_1.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.93 року
передбачено, що щорічно до 5 травня
учасникам війни, нагородженим орденами і медалями колишнього СРСР за
самовіддану працю та бездоганну військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни, виплачується разова грошова допомога у розмірі чотирьох
мінімальних пенсій за віком, іншим учасникам війни - у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до пункту 3 постанови
Кабінету Міністрів України «Про забезпечення щорічної виплати разової грошової
допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» № 177 від 18.02.04 року обласним державним адміністраціям
щороку вишукувати можливість відзначення ветеранів війни, яким виплата разової
грошової допомоги не передбачається законом про державний бюджет на відповідний
рік.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9
від 01.11.96 року «Про застосування
Конституції України при здійсненні правосуддя», встановлено, що Конституція
України має найвищу юридичну силу, а
її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого
нормативно-правового акта з точки
зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення мають
грунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке їй не
суперечить.

Згідно рішення Конституційного Суду України у справі № 1-27/2004 від
01.12.04 року, положення статті 44 Закону України «Про Державний бюджет України
на 2004 рік», які обмежували розмір щорічної разової допомоги відповідно до Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» - визнані
такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), у зв'язку з тим, що вони суперечать конституційному
припису, згідно з яким при прийнятті
нових законів або внесені змін до чинних законів не допускається звуження
змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22 Конституції України).

На вказаних у рішенні Конституційного Суду України
підставах, статті Закону України «Про Державний бюджет
України на 2003 рік» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2005
рік», які зменшують суми передбачених Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту»
щорічних одноразових виплат, не можуть вважатися підставою для проведення
вказаних виплат у меншому обсязі.

Таким чином, судами
правильно дана правова оцінка обставин по справі, правильно застосовані норми
матеріального права при прийнятті рішень, а тому касаційну скаргу слід залишити
без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтею 220,
222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління праці та соціального захисту населення
Шевченківської районної державної адміністрації м. Запоріжжя залишити без задоволення, а постанову
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.03.06 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 17.05.06 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Шевченківської
районної державної адміністрації м. Запоріжжя, Кабінету Міністрів України про
стягнення недоплаченої щорічної суми грошової допомоги учаснику війни - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І.
Співак

судді:
С.В. Білуга

О.І. Гаманко

А.Ф.
Загородній

М.М. Заїка