Справа № 2-а-679/2007
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2007-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„02”
листопада 2007 р.
м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд

В особі головуючого судді

Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання позивача:
представника позивача: представника відповідача:

Минько Н.З. ОСОБА_1 ОСОБА_2 Василенко О.М. Ольховця
О.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
військової частини А-1337 про стягнення невиплаченої компенсації за продовольче
забезпечення в сумі 34 299, 71 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - громадянка ОСОБА_1- звернулась до суду з адміністративним позовом, відповідно
до якого просить визнати бездіяльність відповідача в частині невиплати грошової
компенсації за неотримане продовольче забезпечення неправомірною та
протизаконною та стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію
за неотримане продовольче забезпечення з 11.03.2000 р. по 09.12.2004 р. в сумі 34299,71
грн.

В
обґрунтування своїх вимог зазначає, що, як військовозобов'язана ст.. сержант запасу проходила дійсну
військову службу у військовій частині А-0824,
А-1971 правонаступником якої є в/ч А-1337, а також перебувала на
фінансовому та продовольчому забезпеченні у вказаній частині.

Згідно
ч. 2 ст. 9 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей”, військовослужбовці отримають за рахунок держави грошове
забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки, або за бажанням
військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

Нарахована
сума компенсації за невиплачене продовольче забезпечення становить 34 299 грн.
71 коп. згідно поданого розрахунку ( а.с. 8,9).

В
судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, дала відповідні
пояснення, просить позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не
визнали, надали суду письмові заперечення повідомив, що відповідачка
забезпечувалась продовольчим пайком відповідно до Закону України від 20.12.91 №
2012 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей» за нормою № 7 «Пайок для видачі на руки генералам, адміралам, офіцерам, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям, які проходять службу за контрактом»,
затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12.03.96 № 316 «Про
норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених
відповідно до законодавства, військовослужбовців та осіб рядового складу
Міністерства внутрішніх справ».

Вартість продовольчого пайка за нормою
№ 7 до 10 березня 2000 року складала 1,76
грн. на добу.

Згідно з пунктом 2 Закону України
«Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000
року №1459-111 який вступив в дію з 11 березня 2000 року, призупинено дію
частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей» щодо
одержання генералами, офіцерами, прапорщиками та військовослужбовцями,
які проходять службу за контрактом, продовольчих пайків за нормою № 7, що
призвело до втрати військовослужбовцями права отримувати продукти харчування
або грошову компенсацію замість них.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від
29.03.02 № 426 «Про норми харчування
військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань» постанова Кабінету Міністрів України від 12.03.96. № 316 втратила чинність.

Заслухавши пояснення сторін, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в
повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 9
Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей” порядок і
розміри грошового та матеріального
забезпечення військовослужбовців та компенсації замість речового майна і продовольчих пайків встановлюється Кабінетом
Міністрів України з урахуванням коефіцієнта
індексації грошових доходів.

Механізм реалізації
вказаних норм визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.03.1996 року № 316 "Про норми забезпечення
продовольчими пайками військовослужбовців ЗСУ України й інших військових
формувань. Відповідно до вказаної постанови
позивачка забезпечувалася продовольчим пайком до 10 березня 2000 року по нормі відповідно до вказаної посади.

Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.03.2002 року № 426 "про норми харчування військовослужбовців ЗСУ
та інших військових формувань була скасована Постанова Кабінету Міністрів України від 12.03.1996 року № 316 та
затверджені нові норми харчування
військовослужбовців.

3 11 березня 2000 року Законом України
"Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від 17.02.2000 року
була призупинена дія ч.2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей" в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків
або за їх бажанням грошової компенсації замість них, який діє до цього часу.

В той же час цим Законом
не скасовується ч.1 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей", яка гарантує військовослужбовцям матеріальне та інше забезпечення
у розмірах, що стимулюють заінтересованість громадян у військовій службі.

У Рішенні Конституційного
Суду України від 20.03.2002 року вказано наступне: "оскільки для значної кількості громадян України пільги, компенсації і
гарантії, право на які передбачене чинним
законодавством, є додатком до основних джерел існування, необхідною складовою конституційного права на забезпечення
життєвого рівня, який не може бути нижчим
від прожиткового мінімуму, встановленого законом, то звуження змісту та
обсягу цього прала шляхом прийняття нових законів або внесення змін до
чинних законів за ст. 22 Конституції України
не допускається. Вирішено визнати неконституційними положення ст. 58 Закону України "Про державний бюджет
України на 2001 рік" щодо зупинення дії положень законодавчих актів
України в частині надання пільг, компенсацій і гарантій, які фінансуються з
бюджетів усіх рівнів".

Виходячи з вказаного,
ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців у правах та свободах
встановлених законодавством, зокрема у праві на продовольче забезпечення. Отже,
якщо норма продовольчого
забезпечення, яка надавалася позивачці була призупинена, її повинні були перевести на іншу норму
продовольчого забезпечення.

У відповідності до Постанови Кабінету
Міністрів України від 20.12.1997 року № 1427 "Про
затвердження Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням
термінів її виплати за період заборгованості до 01.01.2001 року та в подальшому - Постановою від
21.02.2001 року № 159 "про затвердження Порядку проведення компенсації
громадянам втрати частини грошових доходів в зв'язку з порушенням термінів її виплати", яка
прийнята з метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини грошових
доходів в зв'язку
з порушенням термінів її виплати" від
19.10.2000 року № 2050-111, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів в зв'язку з порушенням
термінів її виплати проводиться в разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів.

Враховуючи вищевикладене суд, рахує, що
відповідачем порушено гарантоване державою право на отримання продовольчого
забезпечення за рахунок держави, у наслідок чого у відповідача утворилась
заборгованість перед позивачкою в сумі 34 тис. 299 грн. 71 коп. за період з
11.03.2000 р. по 09.12.2004 року (разом з коефіцієнтом інфляції, визначеній у
постанові КМУ № 1202 від 14.09.2004 року.

Керуючись
статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
бездіяльність відповідача - військової частини А-1337 в частині невиплати
позивачці компенсації за не отримане продовольче забезпечення - неправомірною.

Стягнути
з відповідача - військової частини А - 1337 на користь позивачки - ОСОБА_1 яка
мешкає за адресою: АДРЕСА_1 грошову компенсацію за не отримане продовольче
забезпечення з 11 березня 2000 року по 09 грудня 2004 року в сумі 34 тис. 299
грн. 71 коп.

Стягнути
з відповідача - військової частини А - 1337 на користь позивачки судові
витрати, пов'язані з розглядом справи в сумі 500 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне
оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Cуддя
І.С.Чалий

Постанова законної сили не набрала

З оригіналом згідно

Суддя І.С.Чалий