Справа № К-12235/06
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2007-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України в складі:
головуючого Харченка В.В., суддів Васильченко Н.В., Чалого С.Я., Леонтович
К.Г., Матолича С.В. при секретарі Кулеші А.В.,
за участі відповідача ОСОБА_1, розглянувши касаційну скаргу Інспекції по контролю за благоустроєм та
санітарним станом міста Хмельницького на
рішення господарського суду
Хмельницької області від 24 грудня 2004 р. та постанову Житомирського
апеляційного господарського суду від 22 березня 2005 р. по справі за позовом
Інспекції по контролю за благоустроєм та санітарним станом міста Хмельницького
до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення 2720,00 грн -

в с т
а н о
в и л а:

У грудні 2004 р. Інспекція по контролю за благоустроєм та санітарним
станом міста Хмельницького звернулась до суду з позовом до суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення 2720 грн. відшкодувань
внаслідок використання не за
призначенням земельної ділянки, відведеної для озеленення, проведення земляних
робіт без спеціального дозволу. В подальшому позовні вимоги були змінені,
позивач просив стягнути із відповідача 2610,62 грн та зобов'язати відповідача
провести демонтаж спеціальних
конструкцій, встановлених для розміщення зовнішньої реклами.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 24 грудня 2004 р.,
яке залишено без змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду
від 22 березня 2005 р., у задоволенні позову відмовлено.

В обґрунтування прийнятих рішень суди послались на те, що рішенням господарського
суду Хмельницької області від 18.03.2004 р. по справі № 8234-Н, яке залишено
без змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду від
26.10.2004 р., рішення Хмельницької міської ради № 15 від 16.03.1999 р. (із
змінами і доповненнями, внесеними рішенням Хмельницької міської ради № 9 від
20.12.2001 р.) «Про розміри відшкодувань підприємствами, установами та
організаціями за забруднення довкілля та інші екологічні збитки» визнано
недійсним. Також суд вказав, що Інспекція, звертаючись із позовом про
стягнення шкоди, заподіяної довкіллю
чи,, як зазначено в заяві про зміну ціни позову, шкоди природоохоронному
законодавству України та місцевому самоврядуванню, вийшла за межі повноважень,
наданих їй Положенням.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, Інспекція звернулась із
касаційною скаргою, в якій просить прийняті рішення скасувати та постановити
нове про задоволення позовних вимог,
посилаючись на необґрунтоване застосування судами норм матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи на предмет їх всебічності та повноти дослідження і
законності застосування норм матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню
із наступних підстав

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного суду України № 11 від 29.12.1976 р. «Про судове рішення» рішення є
законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають зазначеним
вимогам, оскільки не ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді
в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності.

Як встановлено по справі, відповідач здійснював земляні роботи без відповідного дозволу та із порушенням
порядку, встановленого Законами України «Про планування і забудову територій»
, «Про основи містобудування» «Про архітектурну
діяльність», про що свідчить протокол про порушення правил благоустрою.

Судами належним чином вказані обставини не досліджувались та не були
враховані при прийнятті рішення.

Судами зроблений висновок про те, що Інспекція вийшла за межі
повноважень, наданих їй Законом, без
належного аналізу Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та
Положення про інспекцію.

Отже ухвалені по справі рішення не встановили дійсний характер спірних
правовідносин, що виникли між сторонами та неправильно застосовані норми
матеріального права до вирішення вказаних правовідносин, а тому висновок суду
про безпідставність позовних вимог є передчасним.

Враховуючи, що касаційна інстанція відповідно до вимог ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства не має права встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені
ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази,
колегія суддів Вищого адміністративного суду України вбачає за необхідне судові
рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Під час нового розгляду справи суду необхідно повно та всебічно
з'ясувати всі обставини справи, вірно
застосувати норми матеріального права, що регулюють спірні
правовідносини та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 220, 221, 227, 230, 231 КАС
України, колегія суддів -

У х в
а л и
л а:

Касаційну скаргу Інспекції по
контролю за благоустроєм та санітарним станом міста Хмельницького задовольнити
частково.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 24 грудня 2004 р. та постанову
Житомирського апеляційного господарського суду від 22 березня 2005 р. по справі
№ 14719 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий В.В.Харченко

Судді С.Я.Чалий

Н.В.Васильченко

К.Г.Леонтович

С.В.Матолич