Справа № 22-113/2007
Суддя: Летягіна О.В.
Дата ухвалення: 2007-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого
2007 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим в
складі: Головуючого судді Іващенко В.В. Суддів Летягіної О.В. Сінані О.М. При
секретарі Гребеннікової И.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі адміністративну справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4до ОСОБА_5про визнання дій неправомірними, за
апеляційною скаргою ОСОБА_5на постанову Київського районного суду міста
Сімферополя Автономної Республіки Крим від 05 травня 2006
року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду зі скаргою, в якій просили
зобов'язати командира військової частини А3674 Андрюшина А.Г. вжити відповідних термінових заходів для перереєстрації
заявників за місцем проживання; визнати дії Андрюшина А.Г.
неправомірними, зобов'язати його прийняти, зарахувати, і передати до
уповноважених органів документи позивачів для постійної їх реєстрації за місцем
фактичного проживання: АДРЕСА_1

Вимоги мотивовані тим, що заявники є колишніми військовослужбовцями ЗС України,
працювали понад 10 років у
військовій частині A3674,
постійно проживають в одному і тому ж жилому будинку, в якому за 2 роки тричі
змінилася адреса: АДРЕСА_2, потім АДРЕСА_3а зараз - АДРЕСА_1. 02.02.2005 року заявники
звернулися з письмовими заявами на ім'я суб'єкту оскарження з приводу внесення
відповідних змін адреси місця проживання до їх паспортів, але письмової
відповіді не отримали. Пізніше їм усно було відмовлено в прийнятті документів
для перереєстрації місця проживання, доки вони не підпишуть пусті бланки заяв - зобов'язань
звільнити займане жито в разі отримання квартири, переводу в іншу частину,
зміни місця роботи. Вважають такі дії командира частини - незаконними.

Постановою
Київського районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 05 травня 2006 року позов
задоволено. Визнано неправомірними дії командира військової частини A3674 Андрюшина А.Г..
Суд зобов'язав командира військової частини А 3674 Андрюшина А.Г. прийняти, облікувати і передати у
відповідні уповноважені органи документи позивачів для постійної реєстрації за
місцем їх фактичного проживання.

На вказану
постанову Андрюшиним А.Г. подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання
про зміну постанови суду, як постановленої з порушенням норм матеріального та
процесуального права, з ухваленням нового рішення.

Справа № 22-113/2007 Головуючий в 1 інстанції -Харченко І.О.

Доповідач
-Летягіна О.В.

В апеляційній скарзі Андрюшин А.Г. вказує, що постанова суду порушує права
військової частини, а його виконання призведе до неефективного використання державного майна, що буде порушенням
вимог ст.33 Закону України „Про власність". Також, апелянт вважає, що судом
неправильно застосовані норми матеріального законодавства, а
саме, п.6 Постанови Кабінету міністрів України №35 від 16.01.2003 року Тимчасового порядку реєстрації
фізичних осіб за місцем проживання , адже суд не урахував, що позивачі понад 5 років постійно проживають у гуртожитку, адреса якого змінювалася. Тому не було підстав для їх
повторної реєстрації без зміни ними місця
свого постійного проживання. Апелянт вважає, що висновки суду не
відповідають обставинам справ.

Апелянт вважає також, що в даному випадку спір стосується порядку користування жилими приміщеннями, що є житловими
правовідносинами, і підлягає розгляду за нормами цивільного законодавства України.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що до повноважень командира військової частини відносяться дії по
прийняттю, обліку та передачі у відповідні уповноважені органи
документів позивачів для постійної реєстрації за місцем їх
фактичного проживання.

З такими висновками суду не може
погодитися колегія суддів. Статтею 248-2 ЦПК України в редакції ЦПК 1963 року , який діяв на час звернення позивачів до суду, передбачалося, що посадові , службові особи чи органи,
зазначені в ч.4 ст.248-1 цього Кодексу, несуть відповідальність за невиконання лише тих обов'язків , які було на них покладено законами або іншими нормативно-правовими
актами.

Судом було встановлено, що позивачі постійно проживають в будинку, який знаходиться на території військової частини А 3674, ОСОБА_1 з березня 2001 року в квартирі № 5, ОСОБА_2 з січня 1998 року в квартирі № 9, ОСОБА_3 з березня 1997 року в квартирі № 17, ОСОБА_4 з травня 1990 року в квартирі № 36 . На протязі останніх 10 років адреса цього дому
неодноразово змінювалась, спочатку була
АДРЕСА_2, потім АДРЕСА_3, а зараз це АДРЕСА_1.

Позивачі в своїй позовній заяві вказують, що саме відповідач, як командир вч А 3674 не здійснює дії
з прийняття, обліку та передачі у відповідні уповноважені
органи документів позивачів для їх постійної реєстрації за місцем проживання.

З положень п.6 Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем
проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 35 слідує, що функції приймання, обліку
та передачі до відповідних органів документів для реєстрації фізичних осіб за
місцем проживання покладені на житлово-комунальні підприємства.

Судом встановлено, що функції житлово-комунального підприємства по обслуговуванню будинку, у якому проживають позивачі,
виконує військова частина А 3674.

Проте, колегія суддів вважає, що судом не було встановлено, що саме на командира військової частини особисто покладається
обов'язок по прийняттю, обліку та передачі наданих позивачами
документів до відповідних органів.

До самої ж військової частини, позов заявлений не був, хоча в неї є відповідний орган, житлова комісія, яка займається саме
прийняттям, обліком та іншими діями по реєстрації у будинку осіб, які
проживають в цьому будинку.

Справа № 22-113/2007 Головуючий
в 1 інстанції
-Харченко І.О.

Доповідач
-Летягіна О.B.

Колегія суддів
вважає необгрунтованими і доводи позивачів про визнання дій командира частини
неправомірними, так як в справі немає доказів того, що саме Андрюшин А.Г.
своїми діями перешкоджає в здійсненні реєстрації позивачів по місцю проживання.

В справі є
відповіді командира частини А 3674
Андрюшина А.Г. всім позивачам з яких вбачається, що їх заяви про реєстрацію
за місцем проживання в гуртожитку для малосімейних розглянуті, і ухвалене
рішення про перереєстрацію всіх осіб за місцем проживання.

При цьому
вказане, що для здійснення перереєстрації їм необхідне подати документи, зразки
яких їм були вручені особисто, в житлову комісію військової частини А 3674. а.с.29,30.

В матеріалах
справи є зразок заяви, з якої вбачається, що особа зобов'язується при отриманні
нової квартири, переводу в іншу частину звільнити раніше займану квартиру в
гуртожитку для малосімейних військовій частини А З674.а.с.10.

Колегія суддів
вважає, що такий документ не має ніякої правової сили, так як, коли особа має
законне право залишатися зареєстрованою чи проживаючою в цьому гуртожитку, то
така заява не буде мати ніякого значення.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає можливим рішення суду скасувати та постановити
нове рішення про відмову позивачам в позові.

Керуючись
статтями 195, 196, 199,
202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Андрюшина Андрія Григоровича - задовольнити.

Постанову
Київського районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 05 травня 2006 року - скасувати.

В задоволенні
позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4до
Андрюшина Андрія Григоровича про визнання дій неправомірними відмовити.

Постанова
набирає силу з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом одного місяця після набрання нею
законної сили безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України.

Справа №
22-113/2007 Головуючий в 1
інстанції-Харченко І. О.

Доповідач -
Летягіна О.В.