Справа № К-5365/06
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2007-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2007 року м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого, судді: Бутенка В.І.,

Сороки М.О. (доповідача),

Штульмана
І.В.,

Весельської Т.Ф.,

Панченка О.І.,

провівши в порядку касаційного провадження
попередній розгляд адміністративної справи за скаргою ОСОБА_1на бездіяльність
правління ВАТ «Центроліт»,

встановила:

У червні 2006 року
ОСОБА_1. звернувся до суду із вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що з
1978 по 1983 рік працював на Сумському чавуноливарному заводі «Центроліт» варником
рідкого скла. 19.01.2004 року він звернувся до відповідача із заявою про
проведення перевірки і встановлення факту його професійного отруєння. Оскільки
обґрунтованої відповіді не отримав, просив суд зобов'язати суб'єкта оскарження
провести об'єктивну перевірку факту його отруєння.

Рішенням Ковпаківського
районного суду м. Суми від 21 грудня 2004 року в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Сумської області від 5 травня 2005 року рішення суду першої інстанції
скасовано, а скаргу залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1., посилаючись на порушення
судами норм процесуального права, просить судові рішення скасувати та направити справу на
новий розгляд.

Скасовуючи
судове рішення та залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що має місце спір про право і на підставі статті
248-6 чинного на час постановлення судових рішень у справі Цивільного
процесуального кодексу України, така справа мала розглядатися в порядку
позовного провадження, а не за правилами розгляду скарг, що випливають із
адміністративно правових відносин. Відповідно до цієї норми Закону заява
підлягала залишенню без розгляду.

Висновок суду апеляційної інстанції
про те, що має місце спір про захист цивільного права - щодо відшкодування
шкоди, завданої погіршенням стану здоров'я під час виконання трудових
обов'язків, відповідає фактичним
обставинам справи.

Згідно
ч. 3 ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України)
підставами касаційного оскарження судового рішення є порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової
оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду
ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права та відсутні передбачені ст. 227 КАС України підстави для
його обов'язкового скасування.

Враховуючи наведене,
колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
ст. ст. 220, 220-1, 221, 223, 224, 230, 231
КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1залишити без
задоволення, а
ухвалу апеляційного суду Сумської області від 5 травня 2005 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судові рішення Вищого адміністративного суду
України, які ухвалені в порядку касаційного провадження, можуть бути оскаржені
лише за винятковими обставинами - з мотивів неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права; визнання судових
рішень міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, такими,
що порушують міжнародні зобов'язання України - протягом одного місяця з дня
відкриття таких обставин шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.

Судді:
(підписи)

З
оригіналом згідно, відповідальний секретар: Єрко С.М.