Справа № К-3703/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
16 серпня 2007 року у м. Києві колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
головуючого-судді: Бутенка В.В.,
суддів:Лиски Т.О., Панченка О.І., Штульмана
при секретарі Замезі Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в
порядку письмового касаційного провадження адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1до Державного управління справами Президента України про поновлення на роботі і стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення апеляційного суду Тернопільської області від 16 серпня 2005 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду України
з касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 16
серпня 2005 року у справі за її позовом до Державного
управління справами Президента України
про поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу.

Зазначає, що у грудні 2004 року вона
звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 8 грудня 2000
року вона займала посаду головного
лікаря санаторію «Збруч» Державного управління справами у смт. Гусятин Тернопільської
області. Розпорядженням Державного управління справами від 21 липня 2004 року
за № 1677 її було звільнено з посади головного лікаря санаторію «Збруч» за п.
1 ст. 36 КЗпП України у зв»язку з переведенням її на посаду заступника
головного лікаря цього ж санаторію на підставі поданої нею заяви. Посилаючись
на те, що заяву про переведення на посаду заступника головного лікаря вона
написала під тиском, а 23 липня 2004 року вона листом, відправленим поштою,
відкликала її, позивачка просила поновити пропущений нею з поважних причин
(через хворобу) строк звернення до суду і задовольнити її позовні вимоги.

Рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 30
березня 2005 року позов ОСОБА_1 задоволено.
ОСОБА_1 поновлено строк звернення до суду та
поновлено її на посаді головного лікаря санаторію «Збруч» Державного управління
справами у смт. Гусятин Тернопільської області з 21 липня 2004 року. Стягнуто з
Державного управління справами на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу
заробітну плату та судові витрати в загальній сумі 5592 грн.

Рішенням апеляційного
суду Тернопільської області від 16 серпня 2005 року апеляційну скаргу Державного управління справами
Президента України було задоволено. Рішення Густинського районного суду Тернопільської області від 30
березня 2005 року скасовано та ухвалено
нове рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позову.

Листом Верховного Суду України від 24
листопада 2005 року справа була направлена до Вищого адміністративного Суду
України для розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду
України від 8 травня 2007 року було відкрито касаційне провадження у справі.

Вказуючи на допущені, на її думку, судом
апеляційної інстанцій порушення норм чинного процесуального та
матеріального законодавства, що призвело до постановлення неправильного судового рішення, ОСОБА_1 просить скасувати постановлене судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає розгляду у порядку адміністративного
судочинства з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 2 ст..2 КАС України
до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Статтею 17 КАС України передбачено, що
компетенція адміністративних судів, зокрема, поширюється на спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної
служби.

Пунктом 15 ч. 1 статті 3 КАС України
визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна
(невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в
органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Робота на посаді головного лікаря санаторію «Збруч» Державного управління справами,
ким працювала позивачка, не будучи державним службовцем, не відноситься до
публічної служби.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає,
зазначена справа повинна розглядатись в касаційному провадженні у порядку не
адміністративного, а цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 214
КАС України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо
справа не підлягає касаційному розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.157 КАС
України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в
порядку адміністративного судочинства.

Керуючись
ст. ст. 157, 210, 214, 220,
222, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1до
Державного управління справами Президента України про поновлення на роботі і стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення апеляційного суду Тернопільської області від 16 серпня 2005 року закрити.

Ухвала
остаточна і оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст..237 КАС України.

Головуючий:
Бутенко В.І

Судді:
Лиска Т.О.

Панченко О.І.

Штульман І.В.

Юрченко В.В.