Справа № 22-а-3375/2007
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2007-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа:
№ 22-а -3375/07 Головуючий у 1-й
інстанції: Ступак О.В.
суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого -
судді Межевича М.В., суддів Бараненка І.І. та Маслія В.І, при секретарі
Антошині А.В., розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного
фонду України в місті Києві на постанову Деснянського районного суду м. Києва
від 03.05.07 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в місті Києві про зобов»язання вчинити дії, -
У грудні 2006 року ОСОБА_1 (далі -
позивач, ОСОБА_1) - військовий пенсіонер з 2002 року, звернувся в суд з
позовом, в якому просив зобов»зати Головне управління Пенсійного фонду України
в м. Києві (далі - відповідач, ГУПФУ в м. Києві) здійснити з квітня 2002 року
по квітень 2007 року перерахунок його пенсії з урахуванням розміру грошового
забезпечення, визначеного рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від
26.10.2006 року, встановивши йому довічне щомісячне пенсійне забезпечення в
недоплачену частину пенсії в розмірі 230693,37 грн.
Деснянського районного суду м. Києва від 03.05.2007 року позов задоволений
частково: зобов»язано ГУПФУ у м. Києві здійснити перерахунок пенсії позивачу з
дня її призначення з урахуванням розміру грошового забезпечення, встановленого
рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26.10.2006 року;
зобов»язано відповідача виплатити позивачу недоплачену з дня призначення
частину пенсії з урахуванням фактично проведених виплат.

Не
погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм процесуального
права і, зокрема ст. 55 КАС України, внаслідок чого ГУПФУ у м. Києві не є
правонаступником зобов»язаної особи за рішенням Шевченківського районного суду
м. Києва.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, який пітримав апеляційну
скаргу та позивача, який заперечував проти задоволення скарги, а також перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволення з таких підстав.

Згідно
з п.1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що рішенням Шевченківського районного суду
м. Києва від 26.10.2006 року, яке вступило в законну силу, було встановлено: що при звільненні позивачу не була виплачена компенсація за речове майно в
розмірі 894,34 грн.; незаконно утримано з грошової допомоги при
звільненні 3425,74 грн.; за період з березня 1995 року по жовтень 2001 року не
нараховувались та не виплачувались щомісячні
додаткові види грошового забезпечення за роботу в надурочні часи,
святкові та неробочі дні, викликані умовами служби на загальну суму 21094, 68 грн.; за період з березня 1995 року по
жовтень 2001 року також не нараховувались та не виплачувались щомісячні додаткові види грошового забезпечення за роботу в
нічні години, викликані умовами служби на загальну суму 200928 грн.; не нараховано та не виплачено грошову допомогу у
зв'язку зі звільненням у відставку в

розмірі
40154,10 грн. Вказані не нараховані та не
виплачені суми додаткових видів грошового забезпечення та вихідної допомоги при звільненні були стягнуті за
рішенням суду з Лінійного відділу в річкому порту «Київ» ГУ МВС України в м.
Києві.

Відповідно
до ст. 99 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік»
військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу, які мають право
на пенсійне забезпечення на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсії призначаються
(перераховуються) органами Пенсійного фонду України.

Механізм
передачі МВС України органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і
виплати пенсій встановлено порядком передачі органам Пенсійного фонду України
функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян,
затвердженого постановою КМУ від 02.11.2006 року № 1522.

Наведене
свідчить про те, що МВС України та його органи фактично вибули як сторона
виконавчого провадження з виконання постанови Шевченківського районного суду м.
Києва від 26.10.2006 року, а його правонаступником, враховуючи положення ст. 99
Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік», є Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві.

Статтею
264 КАС України передбачено, що у разі вибуття однієї з сторін виконавчого
провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої
особи суд може замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Отже,
позивач вірно визначився з відповідачем, а суд першої інстанції при задоволенні
клопотання позивача про заміну первинного відповідача - Лінійного відділу в річковому
порту «Київ» ГУ МВС України в м. Києві на ГУПФУ в м. Києві, правильно виходив з
того, що цей порядок передбачений діючим законодавством. З таким висновком колегія суддів погоджується,
оскільки він ґрунтується на законі.

Крім
того, вказані доводи спростовуються: діями Пенсійного фонду України,
зазначеними в Розпорядженні Пенсійного фонду України за № 15557/02-50 від
29.01.2007 р., адресованого ВАТ «Державний ощадний банк України» щодо заборони
прийняття від силових міністерств та відомств доручень щодо виплати пенсій на
виконання судових рішень, в якому зазначено, що з 1 січня 2007 року органи
Пенсійного фонду України виконують функції з призначення і виплати пенсій за
нормами Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»; Законом України від 03.04.2007 р. «Про
внесення змін до деяких законів України щодо пенсійного забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до якого ст. 10 вказаного Закону
викладено в редакції: «Стаття 10. Органи, які здійснюють пенсійне забезпечення.
Призначення і виплата пенсій особам, зазначених у ст. 1-2 цього Закону,
здійснюється Пенсійним фондом України».

Отже,
суд першої інстанції обґрунтовано визначився з висновком, зобов»язавши ГУПФУ у
м. Києві здійснити перерахунок пенсії позивачу з дня її призначення з
урахуванням розміру грошового забезпечення, встановленого рішенням
Шевченківського районного суду м. Києва від 26.10.2006 року та зобов»язавши
відповідача сплатити недоплачену з дня призначення частину пенсії з урахуванням
фактично проведених витрат.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених в його рішенні.

Зважаючи
на те, що висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи, а
рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального
права, то колегія суддів не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Керуючись
ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного
суду міста Києва від 03.05.2007 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: