Справа № 3-1917/2007
Суддя: Дворніченко В.І.
Дата ухвалення: 2007-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 3-1917/2007 рік
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04.04.2007 року Виноградівський
районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого
:Дворніченка В. І. при секретарі: Бондаревій О.С.,

за участі особи, притягуваної до
адмінвідповідальності: ОСОБА_1, та довіреної особи: ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Виноградові подання Закарпатської митниці
про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил
громадянина України

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця
м.Житомира, АДРЕСА_1, водія фірми "ПП ОСОБА_2" м.Житомир, за ст.349
Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2007 року о 00 год.40 хв. уповноваженою на те посадовою особою
Виноградівської митниці складено протокол про те, що водієм вантажного автомобіля
МАШ9.40 РІЛУВЬ, НОМЕР_1, напівпричіп бортовий ВІЖО ВРБО12-27, НОМЕР_2, ОСОБА_1
по КМДП 11Х НОМЕР_3 з Росії в Сербію та Чорногорію із Новгород-Сіверської
митниці відправлення, м/п "Гем'яч" до Виноградівської митниці,
м/п"Дяково" в режимі транзиту перевозився вантаж: мастила
трансмісійні вагою 5200 кг вартістю 36438-12 гривень, мастила мінеральні для
двигунів вагою 12022 кг вартістю 63332-25 гривень, мастила синтетичні вагою
2877 кг вартістю 50279-47 гривень, всього на загальну суму 150049-84 грн., який
мав бути вивезений за межі території України в строк до 26.03.2007 року. До
вказаного терміну товари за митний кордон України вивезені не були.

02.04.2007 року Виноградівською митницею до суду разом з матеріалами справи
направлено подання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності
за ст.349 МК України.

В судовому засіданні ОСОБА_1,
винним себе в порушені митних правил не визнав та пояснив, що вже двадцять
років він працює в сфері транспортування товарів і, відразу після в'їзду на
територію України в автомобілі, яким він керував вийшла з ладу паливна система,
в зв'язку з чим, згідно довідки транспортний засіб перебував на ремонті на
території АФ "Либідь-Авто" вм.Київі з 09-00 год. 22.03.2007 року
по 17 год.23.03.2007 року. Йому було відомо про те, що в таких випадках він має
звертатися до митного органу для продовження терміну транзиту, але після
закінчення ремонту автомобіля цього ним зроблено не було, оскільки вважав, що
встигне вивезти товари та транспортний засіб в строки, встановлені зобов'язанням
про транзит, однак по дорозі

вже біля м.Житомира приблизно о 19
годині 23.03.2007 року в нього знову сталася поломка -заклинило 2 ступиці в
передньому правому та лівому задньому колесах причіпа. Про виникнення нових
несправностей ним було повідомлено свого работодавця ОСОБА_2, який дав йому
вказівку проводити ремонтні роботи самостійно, а пізніше 24.03.2007 року
приїхав до ОСОБА_1 і сам. 26.03.2007 року вони звернулися до начальника
Житомирської митниці з заявою про продовження терміну зобов'язання про транзит,
однак їх було перенаправлено
до Київської регіональної митниці. Отже, зобов'язання про транзит автомобіля
та товарів ним не було виконано з об'єктивних, незалежних від нього причин,
тому просив справу щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу
адмінправопорушення, передбаченого ст.349 МК України.

Довірена особа
ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який діє на підставі усного доручення, в судовому засіданні
пояснив, що йому було відомо про ремонтні роботи, які проводились в м.Київі.
23.03.2007 року ОСОБА_1
в телефонному режимі повідомив йому, що в дорозі вже біля м.Житомира в
автомобілі заклинило дві ступиці та зірвано різьбу з болта, на що отримав
вказівку про проведення ремонтних робіт самостійно. 24.03.2007 року приблизно о
13 годині вні особисто прибув до водія, того ж дня вантажівку було полагоджено,
і оскільки були вихідні, така була завезена в орендований фірмою гараж, де і
перебувала до 26.03.2007 року. 26.03.2007 року ним, як директором транспортної
організації, до Житомирської митниці подавалася заява про продовження дії
свідоцтва про допущення дорожнього транспортного засобу до перевезення вантажів
під митними печатками і пломбами, а разом з нею і заява про продовження терміну
зобов'язання про транзит в зв'язку з проведенням ремонтних робіт транспортного
засобу в м.Київі, але начальником митниці їм було надано відповідь про те, що з
цим проханням згідно Наказу ДМСУ № 771 від 08.12.1998 року вони мають
звертатися до Київської регіональної митниці, по місцю ремонта автомобіля.
ОСОБА_2 пояснив, що в заяві ним не зазначалось про проведення ремонтних робіт
вантажівки під м.Житомир, які тривали з 23.03.2007 року по 24.03.2007 року.

Заслухавши
пояснення особи, притягуваної до адмінвідповідальності, довіреної особи
ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи(протокол № 0383/302040619/07 від
29.03.2007 року, техпаспорта
на автомобіль та причіп до нього, НОМЕР_3, НОМЕР_4, рахунок № 117,
роздруківку ЦБД, митну декларацію, акт про проведення митного огляду товарів,
пояснення ОСОБА_1, копію довідки філіалу "Либідь-Авто", опис
предметів тощо), матеріали оглянуті в судовому засіданні(довідку ЗАТ
"Трансінвест-М" М.Н.Новгород, відповідь заступника начальника
Житомирської митниці від 26.03.2007 року, заяву ОСОБА_2, свідоцтво про
допущення дорожнього транспортного засобу до перевезення вантажів під митними
печатками і пломбами тощо) суд приходить до наступного.

У відповідності
до ст.319 МК України порушення митних правил є адміністративним
правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні(умисні або з необережності)
дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України
порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України
і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 349 МК
України передбачено відповідальність за невивезення за митний кордон України
товарів, транспортних засобів, ввезених з метою транзиту через територію
України, в строки, встановлені митним органом.

Із контексту ст.
11 КУпАП випливає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з
необережності, коли особа, зокрема, не передбачала можливості настання
шкідливих наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Отже, оцінюючи всі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги ту обставину,
що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що
діяльність ОСОБА_1 є винною(необережною), оскільки він, хоч і не передбачав
можливості настання шкідливих наслідків своєї бездіяльносте незвернення до
митного органу протягом 24-25.03.2007 року), але повинен був і міг їх
передбачити, суд вважає, що вина ОСОБА_1 є доведеною, а кваліфікація його
дій(бездіяльності) за ст.349 МК України як невивезення за митний кордон України
товарів,

транспортних засобів, ввезених з
метою транзиту через територію України, в строки, встановлені митним органом -
вірною.

Разом з тим, враховуючи положення
абзаца другого п.18 Постанови ПВС № 8 від 03.06.2005 року "Про судову
практику у справах про контрабанду та порушення митних правил" про те, що
транспортні засоби, які використовуються виключно для перевезення пасажирів і
товарів через митний кордон України за визначеними маршрутами та рейсами, що
здійснюються відповідно до встановленого розкладу руху на підставі
міждержавних(міжвідомчих) угод про транспортне сполучення, конфіскації не підлягають,
беручи до уваги, що дане правопорушення скоєне ОСОБА_1 по незнанню з
необережності, суд вважає за можливе застосувати до нього адміністративне
стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у вигляді
штрафу.

Тому, керуючись
ст.ст.9, 11, 268, 283-285 КУпАП, ст.391 МК України, Постановою ПВС України № 8
від 03.06.2005 року "Про судову практику у справах про контрабанду та
порушення митних правил", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на
гр.України ОСОБА_1 за ст.349 МК України адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 17000(сімнадцять тисяч) гривень.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.