Справа № 2а-213/2007
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2007-05-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№2а-213
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

­

04 травня 2007 року Ялтинський міський суд Автономної Республіки

Крим

у
складі: головуючої судді: Земляної Г.
В., при секретарі Копистко О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Підприємства Республіканського клінічного санаторія

«Сімеїз»
про визнання противоправними дії, суд

В
С Т А Н О В И В:

Позивачка
ОСОБА_1, вточнивши позовні вимоги,
просить суд визнати дії

Підприємства
Республіканського клінічного санаторія «Сімеїз», щодо відмови

посадовою
особою розглянути її заяву про
приватизацію квартири АДРЕСА_1 неправомірними та покласти зобов'язання на

відповідача
розглянути заяву про приватизацію квартири АДРЕСА_1 по суті.

Заявлені
вимоги позивачка мотивує тим, що вона користується

квартирою
АДРЕСА_1. 06 листопада 2006 року

вона
звернулася до Підприємства Республіканський клінічний санаторій «Сімеїз» з

проханням передати у приватну власність квартиру
АДРЕСА_1, надавши відповідачу заяву про приватизацію і довідку про склад сім'ї.

Але
Республіканський клінічний санаторій «Сімеїз» відмовився розглянути це

питання,
посилаючись на те, що питання про приватизацію може бути розглянутим

тільки
після передачі житлового фонду в комунальну власність територіальної

громади
м Алупка. На теперішній час документи щодо передачі житлового фонду в

комунальну
власність територіальної громаді м. Алупка, знаходяться в

підготовчій
стадії. Таким чином, позивачці запроповано звернутися з такою

заявою
ще раз, але пізніше. Ці дії відповідача позивачка вважає незаконними

оскільки
вищеназвану заяву Підприємство Республіканський клінічний санаторій

«Сїмеїз»
має право розглянути це питання, так як їх житловий фонд не передано

до
комунальної власності.

У
судовому засіданні представник відповідача надав суду заперечення, якими він

не
визнав позов позивачки мотивуючи тим, що на заяву ОСОБА_1 від 09

листопада
2006 року Підприємство Республіканський
клінічний санаторій «Сїмеїз»

відповів,
що згідно п.9 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного

житлового
фонду» від 19 червня 1992 року №2482-XII, приватизація житлового

фонду,
який знаходиться на балансі Підприємства Республіканський клінічний

санаторій
«Сїмеїз» може бути здійснена тільки після того, коли його передадуть

у
комунальну власність територіальній громади міста Алупка. Також було

зазначено,
що на сьогодні Підприємство Республіканський клінічний санаторій

«Сїмеїз»
здійснює підготовку, щодо збору необхідної документації для передачі

вищеназваного
житлового фонду зі свого балансу на баланс територіальної громади

міста
Алупка. Затримка цієї процедури полягає в тому, що на даному етапі на має

згоди
органа місцевого самоврядування - рішення сесії Алупкінської міської ради.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали
справи, суд уважає, що

вимоги
позивачки підлягають задоволенню з
наступних підстав.

У
відповідності з ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основних свобод,

ратифікованої
Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна людина при

вирішенні
питань про його цивільні права й обов'язки має право на відкритий i

справедливий
розгляд у розумний термін незалежним i безстороннім судом,

установленим
законом.

Складовою
частиною справедливого судочинства, зокрема, є доступ до процедури з

усіма
атрибутами контролю, тобто право на судовий контроль органів державної

влади.

Конвенція
про захист прав й основних свобод людини є частиною національного

законодавства
України.

Стаття
47 Конституції України закріплює за кожним право на житло. Держава

створює
умови, за яких кожний громадянин матиме змогу придбати житло у

власність.

Згідно
ч. 2 ст. 55 Конституції України права й свободи громадян захищаються

судом,
кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій або

бездіяльності
органів державної влади органів місцевого самоврядування,

посадових
i службових осіб.

Право
на оскарження в суді дій або бездіяльності зазначених осіб ст. ст. 17,

104
КАС України.

Судом
встановлено, і ця обставина не заперечується представником відповідача,

що
позивачка ОСОБА_1 користується квартирою АДРЕСА_1 на підставі договору найму
житлового приміщення (арк.спр.

20).

На
підставі п.5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового

фонду»
кожен громадянин України має право на
приватизацію займаного ним житла

безкоштовно.

Приватизацїя державного
житлового фонду проводится уповноваженними на це

органами,
створенними мїсцевою державною адміністрацією, та органами мїсцевого

самоврядування, державними підприємствами, організаціями,
установами у повному

господарському
віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний

житловий
фонд.

09
листопада 2006 року ОСОБА_1 звернулася до Підприємства Республіканський

клінічний
санаторій «Сїмеїз» з заявою про дачі дозволу на приватизацію квартири

АДРЕСА_1.
(арк..спр.19 )

Листом
від 06 грудня 2006 року відповідач відмовив у
розгляді заяви вказавши,

що
приватизація квартири можлива лише після передачі житлового фонду у

комунальну
власність територіальної громади.

Однак, п.9 ст.8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового фонду»

передбачено,
що державний житловий фонд, який знаходиться у оперативному

управлінні,
або у повному господарському
віданні організацій та установ за їх

бажанням
може передаватися у комунальну власність із наступним здійсненням її

приватизації.

Таким чином, діючим законодавством передбачена
можливість передачі житлового

фонду
у комунальну власність із наступною приватизацією.

Однак,
надання відповідачу можливості передати відомчі житлові приміщення до

комунального
житлового фонду не можуть порушувати прав позивачки на

приватизацію
державного житлового фонду.

Суд
вважає таку відповідь також незаконною,
так як перечень підстав для

відмови
у приватизації наданий у ч.2 ст.2 Закону України «Про приватизацію

державного
житлового фонду» вичерпний. Більш того, згідно із наданою довідкою у

спірному
будинку частина квартир вже приватизована(арк..спр.11)

Таким
чином, дії Підприємства Республіканський клінічний санаторій «Сїмеїз»,

щодо
відмови в видачі ОСОБА_1 дозволу на
приватизацію квартири АДРЕСА_1.є незаконними .

Оцінивши
повно всебічно, об'єктивно всі докази та обставини по справі в їх

сукупності,
суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст. 14, 47,55 Конституції України, ст.

6
Конвенції про захист прав людини й основних свобод від 04 листопада 1950 року

ратифікованою
Верховною Радою України 17 липня 1997 року: ст.ст. 2,5,8 Закону

України
«Про приватизацїю державного житлового фонду», ст. ст. 6, 9, 17, 160 -

163
Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов
ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати
дії Підприємства Республіканського клінічного санаторія «Сімеїз» щодо

відмови
в видачі ОСОБА_1 дозволу на приватизацію
квартири АДРЕСА_1 незаконними.

Зобов'язати Підприємство Республіканський клінічний
санаторій «Сімеїз»

розглянути
заяву ОСОБА_1 про передачу у приватну власність

квартири
АДРЕСА_1.

Постанова
суду може буди оскаржена в Апеляційний суд АРК через Ялтинський

міський
суд в порядку та строки передбачені cт. 186 Кодексу адміністративного

судочинства
України.

Суддя

Ялтинського
міського

суду

Г.
В. Земляна.