Справа № К-7954/06
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2007-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2007
№ К-7954/06

Вищий адміністративний с
уд України у складі колегії с
уддів:
Карася О.В. (головуючого),

Брайка А.І., Голубєвої Г.К., К
остенка М.І., Федорова М.О.
розглянувши у порядку попе
реднього провадження касаці
йну скаргуЧернігівської
міжрайонної державної подат
кової інспекції на рішення Г
осподарського суду Чернігів
ської області від 11.04.2005 та пост
анову Київського апеляційно
го господарського суду від 08.
06.2005 по справі № 11/60
за позовомТоварист
ва з обмеженою відповідальні
стю “Шляхо-будівельне управл
іння № 28”
до Чернігівсь
кої міжрайонної державної по
даткової інспекції
про визнання нед
ійсним податкового повідомл
ення-рішення
ВСТАНОВИВ:
Заявлено позовні вимог
и (зі змінами) про визнання нед
ійсним податкового повідомл
ення-рішення від 10.12.2004 № /0 та п
. 2.6 акту перевірки від 08.12.2004 № 105/23-1
05/30366244 про визначення податково
го зобовязання по сплаті з
а спеціальне користування во
дними ресурсами в сумі 2 740,76 гр
н. (в т. ч. 20,76 грн. основного плат
ежу та 2 720 грн. штрафних санкці
й).
Рішенням Господарського с
уду Чернігівської області ві
д 11.04.2005, залишеним без змін пост
ановою Київського апеляційн
ого господарського суду від
08.06.2005 по справі № 11/60, позовні вим
оги задоволено частково. Виз
нано недійсним податкове пов
ідомлення-рішення від 10.12.2004 № /0. в іншій частині позову від
мовлено.
Як встановлено судами попе
редніх інстанцій, підставою
винесення податкового повід
омлення-рішення податкового
повідомлення-рішення від 10.12.2
004 № /0, в даному випадку, було
проведення комплексної план
ової документальної перевір
ки позивача дотримання вимог
податкового законодавства з
а період з 01.01.2002 по 30.09.2004, про що скл
адено Акт перевірки від 08.12.2004 №
105/23-105/30366244, яким визначено поруше
ння ст. 48 Водного кодексу Укра
їни.
Не погоджуючись із зазначе
ними судовими рішеннями, від
повідач (ДПІ) подав касаційну
скаргу, в якій зазначив, що су
дами порушено ст. 48, ст. 49 Водног
о кодексу України п. 1.7, п. 2.1, п. 4.1, п
. 6.1, п. 6.2, п. 22 Порядку справляння
збору за спеціальне використ
ання водних ресурсів та збор
у за користування водами для
потреб гідроенергетики і во
дного транспорту, затверджен
ого постановою Кабінету Міні
стрів України від 16.08.1999 № 1494.
Позивач заперечення на ка
саційну скаргу не надав.
Ухвалою Вищого адміністр
ативного суду України від 11.06.2
007 визнано за можливе попередн
є провадження по справі.
Перевіривши правильніс
ть застосування судами першо
ї та апеляційної інстанцій н
орм матеріального та процесу
ального права, юридичної оці
нки обставин справи, доводи к
асаційної скарги та заперече
ння на неї, колегія суддів вва
жає, що касаційна скарга не пі
длягає задоволенню з наступн
их підстав.
Згідно ст. 46 Водного коде
ксу України від 06.06.1995 № 213 - водоко
ристування може бути двох ви
дів - загальне та спеціальне. Т
ому ст. 47 цього Кодексу встано
влено право загального водок
ористування, за якою загальн
е водокористування здійснює
ться громадянами для задовол
ення їх потреб (купання, плава
ння на човнах, любительське і
спортивне рибальство, водоп
ій тварин, забір води з водних
об'єктів без застосування сп
оруд або технічних пристроїв
та з криниць) безкоштовно, без
закріплення водних об'єктів
за окремими особами та без на
дання відповідних дозволів.
При цьому ст. 48 Водного кодекс
у України встановлено, що спе
ціальне водокористування - ц
е забір води з водних об'єктів
із застосуванням споруд або
технічних пристроїв, викори
стання води та скидання забр
уднюючих речовин у водні об'є
кти, включаючи забір води та с
кидання забруднюючих речови
н із зворотними водами із зас
тосуванням каналів.
Спеціальне водокористув
ання здійснюється юридичним
и і фізичними особами насамп
еред для задоволення питних
потреб населення, а також для
господарсько-побутових, лік
увальних, оздоровчих, сільсь
когосподарських, промислови
х, транспортних, енергетични
х, рибогосподарських та інши
х державних і громадських по
треб.
Не належать до спеціальног
о водокористування: пропуск
води через гідровузли (крім г
ідроенергетичних); подача (пе
рекачування) води водокорист
увачам у маловодні регіони; у
сунення шкідливої дії вод (пі
дтоплення, засолення, заболо
чення); використання підземн
их вод для вилучення корисни
х компонентів; вилучення вод
и з надр разом з видобуванням
корисних копалин; виконання
будівельних, днопоглиблювал
ьних і вибухових робіт; видоб
ування корисних копалин і во
дних рослин; прокладання тру
бопроводів і кабелів; провед
ення бурових, геологорозвіду
вальних робіт; інші роботи, як
і виконуються без забору вод
и та скидання зворотних вод.

Відповідно враховуючи с
т. 47 та ст. 48 Водного кодексу Укр
аїни та ст. 23 Кодексу України п
ро надра, суди першої та апеля
ційної інстанцій при задовол
енні позовних вимог послалис
ь на ст. 5 Водного кодексу Укра
їни таПорядок справляння збо
ру за спеціальне використанн
я водних ресурсів та збору за
користування водами для пот
реб гідроенергетики і водног
о транспорту, затверджений п
остановою Кабінету Міністрі
в України від 16.08.1999 № 1494, п. 3 якого
встановлені платники збору,
а п. 16 цього Порядку визначено
, що збір за використання водн
их ресурсів що використовуют
ься для задоволення питних т
а санітарно-гігієнічних потр
еб не справляється.
Суд касаційної інстанції п
огоджується із наведеним обґ
рунтуванням судових рішень,
оскільки по відношенню до по
няття загального та спеціаль
ного водокористування, врахо
вуючи ст. 23 Кодексу України пр
о надра від 27.07.1994 № 134 землевла
сники та землекористувачі в
межах наданих їм земельних д
ілянок мають право без спеці
альних дозволів (ліцензій) ви
добувати для своїх господарс
ьких і побутових потреб пріс
ні підземні води до 20 метрів.

Тобто беззаперечним є те, що
позивачу належить трубчатий
колодязь глибиною 18.7 м, який н
е є джерелом централізованог
о водопостачання і належить
до обєктів місцевого значе
ння згідно п. 2 ч. 2 ст. 5 Водного к
одексу України. Таким чином, а
налізуючи підстави нарахува
ння штрафних санкцій, необ
хідно звернути увагу на поми
лковість міркувань скаржник
а, щодо виключень з переліку с
пеціального водокористуван
ня, оскільки до компетенції п
одаткового органу не входить
визначення виду водокористу
вання.
Отже, при прийнятті судо
вих рішень суди першої та апе
ляційної інстанцій дійшли ви
черпних юридичних висновків
щодо встановлених обставин
справи і правильно застосува
ли до спірних правовідносин
сторін норми матеріального п
рава та підставно задовольни
ли позов. А рішення судів перш
ої та апеляційної інстанцій
належним чином мотивовані і
за своїм змістом та формою ві
дповідають вимогам процесуа
льного закону і не підлягают
ь скасуванню. При цьому довод
и касаційної скарги висновкі
в судів не спростовують.
Керуючись ст. ст. 215, 220, 2201, 221, 223, 224, 2
30 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Черні
гівської міжрайонної держав
ної податкової інспекції зал
ишити без задоволення.
Рішення Господарського су
ду Чернігівської області від
11.04.2005 та постанову Київського
апеляційного господарськог
о суду від 08.06.2005 по справі № 11/60 за
лишити без змін.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і о
скарженню не підлягає, крім я
к з підстав, у строк та в поряд
ку, визначеними ст. ст. 237-239 КАС У
країни.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
А.І. Брайко

Г.К. Голубєва

М.І. Костенко

М.О. Федоров