Справа № К-2048/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі суддів:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною скаргою Державної податкової
інспекції у м. Чернівці на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці
від 24 травня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 05
серпня 2004 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на відмову Державної
податкової інспекції в м. Чернівці, Державної податкової адміністрації України
у застосуванні альтернативної форми обліку сплати податків та інших
обов'язкових платежів, -

встановила:

В лютому 2004 року ОСОБА_1
звернулася до суду із зазначеною скаргою, в якій вказувала, що визначений їй
податковими органами ідентифікаційний код платника податків вона не сприймає
через релігійні переконання, але її прохання про застосування до неї
альтернативної форми обліку платника податків ДПІ у м. Чернівці залишила без задоволення. У зв'язку з цим скаржниця
просила суд визнати за нею право на раніше встановлені форми обліку без застосування
ідентифікаційного коду, зобов'язавши ДПА України звільнити її від отриманого
номаре та виключити всю інформацію про неї з електронних носіїв інформації.
Також просила визнати незаконною відмову податкового органу щодо внесення
відмітки до її паспорту про право здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру та зобов'язати ДПІ у м. Чернівці поставити таку
відмітку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці
від 24 травня 2004 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької
області від 05 серпня 2004 року, скаргу
ОСОБА_1 було задоволено частково та зобов'язано ДПІ в м. Чернівці зробити
відмітку у паспорті скаржниці про наявність права здійснювати будь-які платежі
без ідентифікаційного номеру, зберігши за нею раніше встановлену форму обліку
платників податків та інших обов'язкових платежів. Також зобов'язано ДПА
України виключити з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та
інших обов'язкових платежів інформацію про ОСОБА_1

Не погоджуючись із постановленими
по справі судовими рішеннями, ДПІ у м.
Чернівці звернулася до Верховного Суду України з касаційною скаргою в порядку
визначеному ЦПК України 1963 року, в якій, посилаючись на порушення норм
матеріального права, просила скасувати вказані рішення та винести нове, яким у
задоволенні скарги відмовити.

Листом Верховного Суду України від
10.10.2005 р. на підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України зазначену касаційну скаргу зі справою
було передано до Вищого адміністративного суду України для вирішення в порядку
касаційного провадження.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 211 КАС України,
підставами касаційного оскарження судового рішення є порушення судом норм матеріального
чи процесуального права.

Відповідно до частини 2 статті 1
Закону України «Про єдиний державний реєстр фізичних осіб - платників податків
та інших обов'язкових платежів» для осіб, які через релігійні та інші
переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номеру та офіційно
повідомляють про це відповідні державні органи, зберігають раніше встановлені
форми обліку платників податку та інших обов'язкових платежів. У паспортах
зазначених осіб робиться відмітка про наявність в них права здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного номеру.

За таких обставин, суди першої та
апеляційної інстанцій вірно виходили з того, що скаржниця вправі, як платник
податків, обліковуватись не за ідентифікаційним номером.

Прийняті по справі рішення відповідають
нормам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги про те, що
скаржниці вже визначений порядок обліку за ідентифікаційним номером і не має
підстав його міняти, не можуть бути враховані, оскільки законодавством не
передбачено обмежень застосування положень вказаного вище Закону щодо осіб,
яким ідентифікаційний номер вже встановлено.

Посилання ДПІ у м. Чернівці в
касаційній скарзі на те, що законом не встановлено зобов'язаного суб'єкта щодо
реалізації положень даного Закону не можуть бути взятими до уваги, оскільки на
момент звернення зі скаргою застосуванню підлягала ст. 5 вище названого Закону,
згідно якої реєстрація фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових
платежів проводиться державними податковими інспекціями по районах, районах у
містах і містах без районного поділу за місцем постійного проживання платників,
а для осіб які не мають постійного місця проживання в Україні - за місцем
отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування.

Відповідно до ч.3 ст. 2201 КАС України, суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування судового рішення.

З урахуванням наведеного та
керуючись ст.ст. 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Чернівці - залишити без задоволення, а рішення
Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 травня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Чернівецької області від 05 серпня 2004 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і
оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 237 КАС України.

Судді: