Справа № К-3979/06
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2007-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 серпня 2007 року м. Київ

Суддя Вищого адміністративного суду України Панченко
О.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 - представника позивача ОСОБА_2 на
рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 24 грудня 2004 року
та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 18 квітня 2005 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного товариства "Металургійний
комбінат "Азовсталь" та Управління Пенсійного фонду України в м.
Маріуполі про спонукання до перегляду підстав призначення пільгової пенсії,
відшкодування матеріальної і моральної шкоди, -

встановив:

В грудні 2003 року ОСОБА_2 звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому вказував, що з вини підприємства до органів
пенсійного фонду було надано неточну інформацію на підставі якої йому було
призначено пільгову пенсію по Списку №2, затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України №162 від 11.03.1994 р. Посилаючись на те, що робота слюсаря з
ремонту металургійного обладнання 5 розряду надає право на пільгову пенсію за
Списком №1, позивач просив суд зобов'язати ВАТ "МК "Азовсталь"
видати йому довідку, що підтверджує його право на пільгову пенсію за Списком
№1, відшкодувати суму недовиплаченої пенсії за період з 01.01.1997 р. та відшкодувати
моральну шкоду у розмірі 3000,00 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя
від 24 грудня 2004 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 18
квітня 2005 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ВАТ "МК
"Азовсталь" було відмовлено.

Не погоджуючись із постановленими по справі судовими рішеннями, представник
позивача - ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою в
порядку визначеному ЦПК України 1963 року, в якій, посилаючись на порушення
норм матеріального і процесуального права, просив зазначені рішення судів
першої та апеляційної інстанцій скасувати, а справу направити на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Листом Верховного Суду України від 17.11.2005 р. на
підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України зазначену касаційну скаргу зі справою було передано до
Вищого адміністративного суду України для вирішення в порядку касаційного
провадження.

У відкритті касаційного адміністративного провадження
заявнику необхідно відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ч.2 ст. 4 КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів,
для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини 1 статті 17 КАС України до компетенції
адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктами
владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 КАС України, справа
адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень, згідно з пунктом 7 частини 1
вищезгаданої статті КАС, - це орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні
ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідачем у даній справі є господарське товариство,
яке згідно чинного законодавства не може здійснювати владні управлінські
функції у розумінні статті 3 Кодексу, оскільки такими не наділене ні в силу
закону, ні в силу делегованих повноважень.

Зміст спору в даному випадку складають трудові
правовідносини, що в свою чергу виключає розгляд цієї справи в порядку
адміністративного судочинства.

Щодо позовних вимоги про перерахунок пенсії, то слід
зазначити, що всі заявлені позовні вимоги у справі об'єктивно тісно пов'язані
між собою і відокремити позовні вимоги стосовно цивільно-правових відносин від
вирішення публічно-правового спору на даний час неможливо, а тому вони повинні вирішуватись спільно.

Статтею 1 ЦПК України (в редакції 1963 року), який
діяв на час розгляду справи, було передбачено, що законодавство про цивільне
судочинство встановлює порядок розгляду справ по спорах, що виникають з
цивільних, сімейних, трудових та колгоспних правовідносин, справ, що виникають
з адміністративно-правових відносин, і справ окремого провадження. Справи, що
виникають з адміністративно-правових відносин, і справи окремого провадження
розглядаються за загальними правилами судочинства, крім окремих винятків,
встановлених цим Кодексом та іншими законами України. При цьому пріоритет
надається позовному провадженню, що підтверджується змістом ч.7 ст. 2486
ЦПК України (в редакції 1963 року), згідно якої суд, встановивши при
розгляді скарги наявність спору про право, який розглядається у порядку
позовного провадження, залишає скаргу без розгляду і роз'яснює заявнику його
право на пред'явлення позову на загальних підставах.

Як видно зі справи, за правилами глав 29-32, 36 ЦПК
України 1963 року розгляд даної справи в судах не здійснювався, а тому заявлені
вимоги у не відносяться до компетенції адміністративного суду й повинні
вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 214 КАС України,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо
справа не підлягає касаційному розгляду у порядку касаційного провадження.

Зважаючи на викладене, касаційне провадження у Вищому
адміністративному суді України відкритим бути не може, оскільки з метою
дотримання процесуальної форми щодо порядку оскарження судових рішень дана
цивільна справа підлягає перегляду за правилами цивільного процесуального
законодавства відповідним судом касаційної інстанції.

З урахуванням наведеного та керуючись п.1 ч. 4 ст. 214
КАС України,

ухвалив:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя від 24 грудня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області
від 18 квітня 2005 року;

2. Касаційну скаргу зі справою направити за належністю до
Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає, крім
випадків, передбачених ст. 237 КАС України.

Суддя Вищого

адміністративного суду України О.І. Панченко