Справа № 2-а-641/2007
Суддя: Шумов В.В.
Дата ухвалення: 2007-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-641/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2007 року
Ялтинський міський суд АРК

у складі головуючого судді - ШУМОВА
В.В.,

при секретарі - Сущенко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ялти
адміністративну справу за позовом заступника прокурора Автономної Республіки
Крим в інтересах держави в особі Ради Міністрів Автономної Республіки Крим,
Республіканського Комітету з охорони культурної спадщини Автономної Республіки
Крим до Лівадійської селищної Ради, третя особа - ОСОБА_1 про скасування
рішення суб'єкту владних повноважень ,

В С Т А
Н О В И В :

28.09.2006 року заступник прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах
держави в особі Республіканського Комітету з охорони культурної спадщини
Автономної Республіки Крим звернувся до суду з позовом до Лівадійської селищної
Ради, третя особа - ОСОБА_1 про визнання нечинним рішення органу місцевого
самоврядування та недійсним договору оренди землі.

Ухвалою судді Ялтинського міського суду від 28.09.2006 (а.с. 2) провадження
по даній адміністративній справі було відкрито в частині визнання нечинним рішення 13 сесії 24-го скликання Лівадійської
селищної Ради від 29.05.2003 року № 46 «про затвердження проекту відведення і
передачу в оренду земельної ділянки для будівництва житлового будинку ОСОБА_1
АДРЕСА_1.

Постановою Ялтинського міського суду від 26 жовтня 2006 року позов
заступника прокурора Автономної Республіки Крим було задоволено, рішення
Лівадійської селищної Ради № 46 від 29.05.2003 року було визнано нечинним та
скасовано (а.с. 87).

Однак, ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 22 травня
2007 року постанова Ялтинського міського суду від 26 жовтня 2006 року була
скасована, а справу направлено на новий розгляд (а.с. 119-120).

Позовні вимоги мотивовані тим, що
проведеною прокуратурою АР Крим у липні 2006 року перевіркою було встановлено, що на 13 сесії 24 скликання
Лівадійська селищна Рада 29.05.2003 року всупереч законодавства України
прийняла рішення № 46 «Про затвердження
проекту відведення і передачу в оренду земельної ділянки для будівництва
житлового будинку ОСОБА_1 АДРЕСА_1, яким затвердила проект відведення та надала
на заповідній території Лівадійського парку ОСОБА_1 земельну ділянку в оренду
строком на 49 років площею 0,1207 га для будівництва та обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1.

Крім
того, заступник прокурора АР Крим посилається на те, що проект відведення
земельної ділянки ОСОБА_1 всупереч ст. 9
Закону України «Про охорону культурної спадщини» не був погоджений з
Республіканським Комітетом з охорони культурної спадщини Автономної Республіки
Крим. Наявне ж погодження органу охорони культурної спадщини при управлінні головного архітектора м. Ялта,
на думку заступника прокурора, не може бути прийнято до уваги, оскільки подібний
орган Ялтинською міською Радою не створювався.

Представник
Республіканського Комітету з охорони культурної спадщини АР Крим позовні вимоги
прокурора підтримав.

Представник
Лідійської селищної Ради позовні вимоги визнав.

Представник
третьої особи позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити.

Суд,
перевіривши матеріали справи, вислухавши
думку прокурора, представників сторін, третьої особи, вважає, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Встановлено, що 29.05.2003 року Лівадійська селищна Рада прийняла
рішення № 46 «Про затвердження проекту
відведення і передачу в оренду земельної ділянки для будівництва житлового
будинку ОСОБА_1 АДРЕСА_1, яким затвердила проект відведення та надала ОСОБА_1,
третій особі по даній адміністративній справі, земельну ділянку площею 0,1207
га в оренду строком на 49 років для будівництва та обслуговування житлового
будинку, господарських будівель і споруд АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 9 ст. 118 Земельного Кодексу України в редакції від 25
жовтня 2001 року проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по
земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно - епідеміологічним органами,
органом архітектури та подається на розгляд відповідної місцевої державної
адміністрації або органу місцевого самоврядування.

Законом України № 1626- IV від 18.03.2004 року, що набрав законної чинності 29.04.2004 року, ч. 9 ст.
118 Земельного Кодексу України було викладено у наступній редакції : «проект
відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах,
природоохоронним і санітарно - епідеміологічним органами, органом архітектури і
охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідної місцевої
державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.

При аналізі зазначених норм Закону
вбачається, що на момент складання ОСОБА_1 проекту відводу зазначеної земельної
ділянки у 2003 році погодження органу з охорони культурної спадщини чинним
законодавством не передбачалося.

Між тим, зі змісту матеріалів справи вбачається, що поруч зі
всіма необхідними відповідно до діючого законодавства погодженнями ОСОБА_1. 04
березня 2003 року отримав погодження на відвід земельної ділянки для
будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 від Органу охорони
культурної спадщини при управлінні Головного архітектора Виконавчого комітету
Ялтинської міської Ради, який був введений до структури управління Головного
архітектора рішенням Ялтинської міської
Ради № 26 від 18 липня 2000 року.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1, виконуючи дії по складанню
проекту відводу земельної ділянки, діяв у рамках існуючого на той момент
законодавства, тому підстав для відміни
рішення Лівадійської селищної Ради № 46 від 29.05.2003 року не вбачається.

З листа органу охорони Культурної спадщини при управлінні головного
архітектора виконавчого комітету Ялтинської міської Ради вбачається, що ОСОБА_1
було погоджено відвід земельної ділянки для біфункціонального обслуговування
земельної ділянки (а.с. 65).

При цьому слід врахувати зміст листа Управління головного архітектора
виконавчого комітету Ялтинської міської Ради № 14/1623 від 21.05.2003 року, з
якого вбачається, що розміщення біфункціонального житла передбачає наявність
житлової та рекреаційної функції та дає можливість власнику враховувати це в
плануванні жилого будинку (додаткові площі, санвузол, окремий вхід).

Як йдеться з наданого проекту відводу ПП „Геркулес” та плану, земельна
ділянка ОСОБА_1 розташована за межами Лівадійського парку (а.с. 58).

Слід мати на увазі, що згідно діючого у 2003 та у 2004 роках
законодавства України ОСОБА_1 були
отримані всі узгодження та висновки, в тому числі й дозвіл на виконання
будівельних робіт від 27 липня 2006 року від інспекції Державного будівельного контролю.

Представник Республіканського комітету з охорони Культурної спадщини АР
Крим пояснив, що у 2003 році неможливо було дати узгодження ОСОБА_1 на підставі постанови Уряду АР Крим № 330 від
16 листопада 1995 року „Про затвердження історико - архітектурного опорного
плану та комплексного охоронного зонування пам'ятників історії, культури та
природи адміністративного району „Великої Ялти”, оскільки земельна ділянка
входить в зону охоронного ландшафту, режим якої не передбачає нового
будівництва”.

Такі висновки містяться у матеріалах
справи (а.с. 51).

Разом з тим, пункт 3 статті 32 Закону України
„Про охорону культурної спадщини", містить не безумовну заборону на
здійснення містобудівних, архітектурних або ландшафтних перетворень,
будівельних, меліоративних, шляхових, земельних робіт на охоронюваних
археологічних територіях, у межах зон охорони пам'яток, історичних, ареалів
населених місць, занесених до списку історичних населених місць України, а лише
на здійснення робіт без дозволу органа охорони культурної спадщини.

Статтею 1 Закону України „Про охорону
культурної спадщини" встановлено, що зона охоронюваного ландшафту
встановлюється навколо пам'ятків.

Згідно зі статтями 2, 32 Закону України „Про
охорону культурної спадщини", зони повинні бути визначені топографічно.

Але у матеріалах справи відсутні докази того,
що межі охоронної зони є винесеними в натурі на місцевості, існує
картографічний матеріал, що дозволяє встановити розташування відповідних меж.

Таким чином, не надано доказів того, що в районі вищезазначеної земельної
ділянки площею 0,1207 га розташованої АДРЕСА_1
щодо до якої ОСОБА_1 здійснювалися заходи по відведенню знаходяться
будь-яки пам'ятники, та що дана ділянка
відноситься до земель історико-культурного призначення.

Слід мати на увазі, що документи про включення спірної земельної ділянки до
державного реєстру нерухомих пам'яток України, державних та земельних кадастрів
відсутні.

У планах землекористування та іншої проектної документації, межі охоронної
зони не визначені на місцевості в натурі. Охоронне свідоцтво не видавалося.

Цей факт виключає можливість встановлення наявності зони охоронного
ландшафту в районі спірної ділянки.

Згідно довідки Ялтинського міського управління земельних ресурсів від 08
травня 2003 року (а.с. 66 ), земельна ділянка відноситься до земель Лівадійської
Ради, не переданих у приватну власність та не наданих у користування у межах
населеного пункту, по виду земельних угідь - „відкриті землі без рослинного
покрову, або з незначним рослинним покровом”.

Таким чином, аналіз наданих документів позволяє зробити висновок про
відсутність підстав для відміни рішення
13 сесії 24-го скликання Лівадійської селищної Ради від 29.05.2003 року
№ 46 «про затвердження проекту відведення і передачу в оренду земельної ділянки
для будівництва житлового будинку ОСОБА_1 АДРЕСА_1.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 9, 17, 158-163 КАС України, ст. ст. 118, 123 Земельного
Кодексу України, ст. ст. 1, 2, 32 Закону України «Про охорону культурної
спадщини», Постанови Уряду АР Крим № 330 від 16 листопада 1995 року „Про
затвердження історико - архітектурного опорного плану та комплексного
охоронного зонування пам'ятників історії, культури та природи адміністративного
району „Великої Ялти”, оскільки земельна ділянка входить в зону охоронного
ландшафту, режим якої не передбачає нового будівництва”, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову заступника прокурора Автономної Республіки Крим в
інтересах держави в особі Ради Міністрів Автономної Республіки Крим,
Республіканського Комітету з охорони культурної спадщини АР Крим до
Лівадійської селищної Ради, третя особа - ОСОБА_1 про скасування рішення
суб'єкту владних повноважень відмовити.

Постанова може бути оскаржене в апеляційному порядку в
Апеляційний суд Автономної Республіки Крим через Ялтинський міський суд у порядку
і терміни, установлені ст. ст. 184-187 КАС України.

Суддя - підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Секретар