Справа № 2-а-10856/2007
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2007-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27
вересня 2007 року

м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд

у складі:

головуючого - судді Сапальової Тетяни Валентинівни,

за участю секретаря судового засідання Тварковського Анатолія Анатолійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до управління Пенсійного фонду України
у Тульчинському районі Вінницької області про стягнення з управління суми
недоплаченого підвищення до пенсії інваліду війни у сумі 19538,37 гривень,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1звернувся
до суду з вищезазначеними позовними вимогами.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що є інвалідом війни ІІ групи і має
право на пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту». Статтею 13 цього Закону (в ред. Закону
України № 458/95-ВР від 23.11.1995 р.) передбачено, що інвалідам війни ІІ групи
пенсії або щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії, підвищується у розмірі 350% мінімальної пенсії за
віком. Розмір мінімальної пенсії за віком визначається Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивачем зазначено, що у
період з 2000 р. по січень 2006 р. підвищення до пенсії нараховувалось всупереч
передбаченому Законом розміру, виходячи з встановленого постановою Кабінету
Міністрів України № 1 від 3 січня 2002 року «Про підвищення розміру пенсій та
інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» розміру 19,91 грн.

Не
погоджуючись з такими виплатами підвищення до пенсії, вважає дії відповідача
неправомірними та просить стягнути суму недоплачених підвищень до пенсії у
розмірі 19538,37 гривень.

В
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі,
просив суд їх задовольнити.

Представник
відповідача Боровський Олег Володимирович в судовому засіданні пояснив, що управління
Пенсійного фонду, здійснюючи розрахунок зазначеного підвищення, керувалося
положеннями постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів
пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03 січня 2002 року
№1. Розрахунок доплат до пенсій ветеранам війни згідно із Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» здійснювався, виходячи
із розміру 19 грн. 91 коп.,

№2-а-10856/07

встановленого
вищезазначеною постановою Кабінету Міністрів України.

Крім того, відповідач надав суду заяву, в якій просив відмовити у
задоволенні позовних вимог також у зв'язку з пропущенням позивачем строку
звернення до адміністративного суду, встановленого ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки він щомісячно отримував пенсію, яка виплачувалася йому у
розмірах передбачених законодавством. А тому, не погоджуючись з розмірами
виплат, ОСОБА_1. міг звернутися до суду за захистом своїх порушених прав,
дізнавшись про це при отриманні пенсії.

Суд, дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що у задоволенні
позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1. є інвалідом війни ІІ групи, що підтверджується його
посвідченням (а.с.7), та має право на пільги, передбачені Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захист» (в ред. з останніми змінами від
08.09.2005 року) інвалідам війни ІІ групи пенсії або щомісячне грошове
утримання чи державна соціальна допомога, яка виплачується замість пенсії,
підвищується в розмірі 350% мінімальної
пенсії за віком.

Стосовно розміру мінімальної пенсії, яка служить базою
для обчислення надбавок та підвищень до пенсій особам, які мають статус
ветерана війни, Кабінет Міністрів України постановою № 1 від 3 січня 2002 року
«Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного
бюджету» встановив, що підвищення до пенсії, передбачені Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», здійснюються виходячи
з розміру 19,91 грн.

Відповідно
до ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений ч. 1 ст. 28
цього Закону, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом.

Як
вбачається з пенсійної справи, оглянутої в судовому засіданні, доплати до
пенсії за 2000-2006 роки нараховувались і виплачувались позивачу у
встановленому законодавством обсязі.

Згідно
із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» №2939-IV від 5
жовтня 2005 року до частини четвертої статті 13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» були внесені зміни, а саме: «
Інвалідам війни ІІ групи пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 40% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність».

Відповідно
до прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №2939-IV від 5
жовтня 2005 року пункт 3 цього Закону набирає чинності з 1 січня 2006 року.

З
урахуванням внесених змін з 1 січня 2006 року позивачу виплачується щомісячно
підвищення до пенсії як учаснику війни, обчислюване з встановленого законами
України прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що
підтверджується матеріалами пенсійної справи, оглянутої в судовому засіданні.

На підставі
вищевикладеного суд вважає, що управління Пенсійного фонду України у
Вінницькому районі Вінницької області здійснюючи нарахування та виплату доплат
до пенсії за 2000-2006 роки, виходячи з розміру 19,91 грн. відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 3 січня 2002 року, діяло на
підставі, у межах повноважень передбачених нормативно-правовими актами, які
діяли на той час.

Також суд
прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з підстав
пропущення строку звернення до адміністративного суду.

Частиною 2 статті 99 КАС України встановлено, що
для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів. Постанова КМУ від 03.02.2002 р. № 1 була оприлюднена
в засобах масової інформації. Крім того позивач щомісячно отримував пенсію і не
міг не знати про розмірі пенсії, що була йому нарахована. А тому, не
погоджуючись з розмірами виплат, ОСОБА_1. міг звернутися до суду за захистом
своїх порушених прав ще з 2000 року, дізнавшись про це при отриманні пенсії.

Як
встановлено в судовому засіданні, позивач поважних причин, через які він пропустив
строк звернення до суду з позовом, не вказав, а представник позивача наполягав
на застосуванні ст. 100 КАС України.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі ОСОБА_1.
щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсії згідно із Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки позивачем
пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом.

Судові витрати
компенсуються за рахунок держави, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений відповідно
до ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» та п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Керуючись
ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 94, 100,
158-163, 186, 254 КАС України, суд,

п о с т
а н о в и в:

у задоволенні
позову ОСОБА_1відмовити повністю.

Відшкодування
судових витрат віднести за рахунок держави.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження або
після розгляду апеляційної скарги у випадку її подання будь-якою зі сторін.

Постанова може
бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції шляхом подання
заяви про оскарження постанови до Вінницького окружного адміністративного суду
в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя