Справа № 2-а-678/2007
Суддя: Прищепа О.І.
Дата ухвалення: 2007-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-678
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27
серпня 2007 року
Ялтинський міський суд АР

Крим

в
складі: головуючого - Прищепа О. І.;

при
секретарі - Шараповій Т. Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ялті

адміністративну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до

Республіканського
Комітету з охорони культурної спадщини АР Крим, про визнання

недійсним
висновку першого заступника голови Республіканського Комітету з

охорони
культурної спадщини АР Крим № 11475 від 20 листопада 2006 року про

неможливість
відведення земельної ділянки та зобов'язання Республіканський

Комітет
з охорони культурної спадщини АР Крим видати висновок про можливість

відведення
земельної ділянки для будівництва й обслуговування житлового

будинку,
господарських будівель та споруджень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою у якій просить суд визнати

недійсним
висновок першого заступника голови Республіканського Комітету з

охорони
культурної спадщини АР Крим № 11475 від 20 листопада 2007 року про

неможливість
відводу земельної ділянки площею 0, 075 га, яка розташована за

адресою:
АДРЕСА_1 по генплану

ділянка
№7 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських

будівель
і споруджень та зобов'язати Республіканський Комітет з охорони

культурної
спадщини АР Крим видати висновок про можливість відводу вказаної

земельної
ділянки за вказаною адресою та для
вказаної ним мети.

Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що вказана земельна ділянка невходить у

межи
охоронної зони Массандрівського парку, які встановлені Постановою Ради

міністрів
Крима № 194 від 18 серпня 1992 року, а значить вона не підлягає

застосуванню
в данному випадку. До того ж дії відповідача суперечать висновкам

відповідних
установ щодо відведення йому земельної
ділянки.

Представник
Республіканського Комітету з охорони культурної спадщини АР Крим у

судове
засідання вказав, що відповідно до рішення виконавчого комітету

Кримської
обласної Ради депутатів №48 від 20 лютого 1990 року „Про взяття під

державну
охорону вновь встановлених пам'ятників ..." та постанови Ради

міністрів
Криму від 18 серпня 1992 року №194 „Про затвердження меж охранних зон

пам'ятників
архітектури та садово-паркових комплексів" затверджені межи

охороних
зон та зон які регулюють застройку та охоронні ландшафти пам'ятників

архітектури.
Крім того, Массандрівськии парк відповідно до вказаних нормативних

актів
взято під державну охорону як пам'ятник архітектури місцевого значення. У

зв'язку
з тим, що вказана земельна ділянка входить в вказаних меж, у позові

просив
відмовити.

Дослідивши
докази суд, вважає, що позовна заява є законною та обґрунтованою і

підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини Рим

4
листопада 1950 року), ратифікованою Верховною радою України 17 липня 1997

року,
кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або

встановленні
обґрунтованості будь - якого кримінального обвинувачення,

висунутого
проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж

розумного
строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Складовою
частиною справедливого судочинства є доступ до процедури з усіма

атрибутами
контролю, тобто право на судовий контроль органів державної влади.

Це
означає, що рішення Республіканського Комітету по охороні культурної

спадщини
Автономної Республіки Крим не може бути
остаточним і підлягає

судовому
контролю.

Конвенція
про захист прав і основних свобод людини є складовою - частиною

загальнонаціонального
законодавства України.

Згідно
ст.55 Конституції України права свободи громадян захищаються судом.

Це
означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України,

іноземець,
особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або

порушуються,
створено або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають

місце інші ущемлення прав та свобод.

Положення
Конвенції та Конституції України з цього питання відтворені в ст. 2

Кодексу
адміністративного судочинства України про завдання адміністративного

судочинства.

У
судовому засіданні встановлено, що позивачу рішенням 35 сесії 4 скликання

Массандрівської
селищної ради № 13 від 22 березня 2006 року надано дозвіл на

виконання
проекту відводу земельної ділянки площею 0,075 га, для будівництва та

обслуговування
житлового будинку, господарських споруд та будівель (присадибна

ділянка),
що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (у власність).

Відповідно
до ч. 6 ст. 123 Земельного Кодексу України проект відведення

земельної
ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельним

ресурсам,
природоохоронним і санітарно - епідеміологічним органами, органами

архітектури та культурної спадщини.

Республіканським
комітетом з охорони культурної спадщини Ради Міністрів

Автономної
Республіки Крим 20 листопада 2006 року за № 11475 позивачу видано

висновок
про неможливість відводу земельної ділянки площею 0,075 га, для

будівництва
та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та

будівель
(присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (у власність)

-
на підставі Постанови Ради Міністрів Крим № 194 від 18 серпня 1992 року „Про

затвердження
меж охранних зон пам'ятників архітектури та садово-паркових

комплексів",
оскільки земельна ділянка входить в охоронювану зону

Масандрівського
парку, режим якої не передбачає нове будівництва.

Відповідно
до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує

справи
на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних

договорів,
згода на обов'язковість надана Верховною Радою України, а також

нормативно
правових актів, прийнятих органом на підставі, у межах повноважень

та
у спосіб, передбачених Конституцією та Законами України. У разі

невідповідності
нормативного акта Конституції України, Закону України,

міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою

України,
або іншому правовому акту, суд
застосовує правовий акт, який має

вищу
юридичну силу.

Рішенням
виконавчого комітету Кримської обласної ради народних депутатів № 48

від
20 лютого 1990 року „про взяття під державну охорону вновь встановлених

пам'ятників,
уточнення меж охоронюванних зон ..." під державну охорону був

взято
пам'ятник архітектури обласного значення по Кримській області, які

виявлені
у 1986-1989 роках, а саме додаток №3 п.131 Массандрівський парк, який

було
створено у 1935 році.

На
виконання вказаного рішення Радою Міністрів Криму було прийнято постанову №

194
від 18 серпня 1992 року „Про затвердження меж охоронних зон пам'ятників

архітектури
і садово-паркових комплексів». Вказаною постановою затверджені межі

охранних
зон, зон регулювання забудови і ландшафту пам'ятників архітектури, що

охороняються
та встановлені (додаток №1) межі охоронних зон пам'ятників

архітектури
«Садово-парковий і архітектурно-містобудівний комплекс «Нижня

Массандра».

Відповідно
до вказаною постанови (додаток №1) були обчислені азимути і довга

ліній
зони, описані межі охоронної зони пам'ятника архітектури «Нижня

Массандра»,
а також складена схема меж охоронних зон пам'ятника архітектури

«Садово-парковий
і архітектурно-містобудівний комплекс «Нижня Массандра».

Відповідно
до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується

на
засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робите те, що не

передбачено
законодавством. Органи державної влади та органи місцевого

самоврядування,
їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі та в межах

повноважень
та у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно
до довідки про склад земельних угідь заступника голови

Республіканського
комітету з земельних ресурсів АР Крим - начальника

Ялтинського
міського управління земельних ресурсів № 6261-220-25 від 11 квітня

2007
року земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 за статичним звітом Державного
комітету України по земельних

ресурсах
„Облік землі (форма 6-зем) з" значитися по обліку: - ряд 12.3 (шифр

96)
«землі не передані у власність, не надані у користування у межах населеного

пункту"
по виду земельних угідь - графи 67,71 „відкрити землі без рослинного

покрову,
або з незначним рослинним покровом, зокрема «інші» та вказано, що

категорія
земель - «землі житлової і суспільної забудови», що також

підтверджується
картографічним матеріалом.

Крім
того відповідно до висновку головного архітектора м. Ялта №05/1701 від 03

жовтня
2006 року про можливість закріплення земельної ділянки площею 0,075 га,

розташованою
за адресою:АДРЕСА_1

вказано
про те, що вибрана земельна ділянка рекомендуються для передачі у

власність.

Вказані
узгодження отримані позивачем у процесі розробки проекту відводу

земельної
ділянки відповідно до вимог ч.9 ст. 118 ЗК України.

Вказані
обставини у судовому засіданні підтвердили сторони та не спростовували.

Таким
чином у судовому засіданні достовірно встановлено, що земельна ділянка

орієнтованою
площею 0,075 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 по генплану ділянка №7 не
входить у межи

охоронної
зони Массандрівський парк.

Оскільки
відповідачем не надано доказів того, що зазначена земельна ділянка

орієнтованою
площею 0,075 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 по генплану ділянка №7, щодо
якої позивачем

здійснювалися
заходи по відведенню, знаходяться у межах охоронної зони

Массандрівський
парк, суд вважає, що дії першого заступника голови комітету з

охорони
культурної спадщини Ради Міністрів АР Крим, як суб'єкта владних

повноважень,
по видачі ОСОБА_1, висновку № 11475 від 20 листопада 2006

року
про неможливість відводу земельної ділянки порушують права й охоронювані

законом
інтереси позивача в одержані у власність земельної ділянки.

Відповідно
до ст.15,16 Цивільного кодексу України, ст. 2 КАС України права та

інтереси
громадян можуть бути захищені в тому числі й шляхом визнання

протиправними
дій суб'єкта владних повноважень та зобов'язання його вчинити

певні
дії .

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 9, 17, 160-163 КАС України, ст.

ст.
118, 123 Земельного Кодексу України, ст. 15, 16 Цивільного "кодексу
України

,
ст.ст. 19, 55 Конституції України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_1 до Республіканського комітету з

охорони
культурної спадщини АР Крим, про визнання недійсним висновку першого

заступника
голови Комітету з охорони культурної спадщини Ради Міністрів АР Крим

№
11475 від 20 листопада 2006 року про неможливість відведення земельної

ділянки
та зобов'язання Комітету з охорони культурної спадщини Ради Міністрів

АР
Крим видати висновок про можливість відведення земельної ділянки для

будівництва
й обслуговування житлового будинку, господарських будівель та

споруджень
- задовольнити.

Визнати
висновок першого заступника голови Республіканського комітету з охорони

культурної
спадщини АР Крим № 11475 від 20 листопада 2006 року про неможливість

відводу
земельної ділянка орієнтованою площею 0.075 га, розташованою за

адресою:
АДРЕСА_1 по генплану

ділянка
№7 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських

будівель
і споруджень протиправним.

Зобов'язати
Республіканський Комітет з охорони культурної спадщини Ради

Міністрів
Автономної Республіки Крим, як суб'єкта владних повноважень, виконати

необхідні
дії по узгодженню ОСОБА_1 можливості відводу

земельної
ділянки орієнтованою площею 0,075 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 по
генплану ділянка №7 для

будівництва
та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і

споруджень.

Постанова
суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду

АР
Крим через Ялтинський міський суд в порядку та строки передбачені ст. 186

Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суддя