Справа № К-17070/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2007-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

19 липня 2007 року у м. Києві колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді:
Смоковича М.І.,

суддів: Амєліна С.Є., Весельської Т.Ф., Гуріна М.І.,
Юрченка В.В.,

при секретарі - Замезі Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку
касаційного письмового провадження адміністративну справу № 2-1613/05 за позовом ОСОБА_1до Уповноваженого
Верховної Ради України з прав людини про стягнення моральної шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_1. на ухвалу судді Печерського районного суду м. Києва
від 11 серпня 2005 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 жовтня 2005
року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1. звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 11
серпня 2005 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 28 жовтня 2005 року у
справі за його позовом до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини
про стягнення моральної шкоди.

Зазначає, що в
квітні 2005 року він звернувся до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2005 року
в задоволенні позову ОСОБА_1. було відмовлено.

Ухвалою судді Печерського районного
суду м. Києва від 11 липня 2005 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2005 року було залишено без
руху.

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 11 серпня 2005 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2005 року було визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва
від 28 жовтня 2005 року апеляційну скаргу ОСОБА_1. залишено без задоволення, а
ухвалу судді Печерського районного суду м. Києва від 11 серпня 2005 року без
змін.

Вказуючи
на допущені, на його думку, судами першої та апеляційної інстанцій порушення норм чинного процесуального законодавства, що
призвело до постановлення неправильних судових рішень, скаржник просить скасувати постановлені судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та направити
справу до суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття апеляційної
скарги на рішення Печерського районного суду м. Києва
від 31 травня 2005 року.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи
касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

Встановлено, що ухвалою Печерського
районного суду м. Києва від 11 липня 2005 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2005 року було
залишено без руху, оскільки в апеляційній скарзі всупереч вимогам ст. 293 ЦПК
України 1963 року, чинного на час розгляду справи судом першої інстанції, не
було вказано повну і точну назву інших осіб, які беруть участь у справі, їх
місце проживання або знаходження, поштовий індекс, номер засобів зв»язку -
адресу відповідача, яким згідно позовної заяви є Уповноважений Верховної Ради
України з прав людини; до апеляційної скарги не було додано належних доказів
щодо сплати державного мита при поданні апеляційної скарги, оскільки позивачем
однією квитанцією сплачено державне мито за
трьома апеляційними скаргами по різних справах, оригінал квитанції про
сплату мита до скарги не було додано. Заявнику було надано строк для усунення
недоліків апеляційної скарги, вказаних в ухвалі суду до 1 серпня 2005 року.

Оскільки у вказаний строк ОСОБА_1.
недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі, не усунув, ухвалою судді
Печерського районного суду м. Києва від 11 серпня 2005 року апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2005 року
було визнано неподаною та повернуто
заявнику.

Відповідно до вимог п. 14 Інструкції «Про порядок обчислення і справляння
державного мита», затвердженої наказом
Головної державної податкової інспекції України № 15 від 22 квітня 1993 року,
при сплаті державного мита готівкою до
документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції
кредитної установи, яка прийняла платіж.

Частиною 2 статті 294 ЦПК України 1963 року визначено, що
до апеляційної скарги, апеляційного подання прокурора, оформлених з порушенням
вимог, встановлених статтею 293 цього Кодексу, а також апеляційної скарги, не
оплаченої державним митом, застосовуються правила статті 139 цього Кодексу.

Частною2 статті 139 ЦПК України 1963 року встановлено, що
коли позивач відповідно до вказівок судді у встановлений строк виконає всі
перелічені в статтях 137 і 138 цього Кодексу вимоги та сплатить державне мито,
позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше
заява вважається неподаною і повертається позивачеві, про що суддя постановляє
мотивовану ухвалу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, суди першої
та апеляційної інстанцій обґрунтовано та з підстав, визначених законодавством,
визнали апеляційну скаргу ОСОБА_1. неподаною та повернули позивачеві.

Згідно
з ч.3 ст.210 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судами
норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 224 КАС України, суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних
дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення норм
процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані судові рішення постановлені з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводами касаційної скарги висновки, викладені в судових
рішеннях, не спростовуються, підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне
відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
ст. ст.210, 220, 222, 223, 224,
230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1залишити
без задоволення, а ухвалу Печерського
районного суду м. Києва від 11 серпня 2005 року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 28 жовтня 2005 року - без змін.

Ухвала
остаточна і оскарженню не підлягає, крім
випадків, передбачених ст..237 КАС України.

Головуючий:
Смокович М.І.

Судді:
Амєлін С.Є.

Весельська Т.Ф.

Гурін
М.І.,

Юрченко В.В