Справа № К-22237/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака В.І.

суддів:
Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього А.Ф.

Заїки М.М.,

при секретарі Дашківській
О.Є.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Полтави від 22.12.2005
р. та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 19.04.2006 р. по справі
за позовом ОСОБА_1 до військової частини А 2673, треті особи - УДК в м. Полтаві
та державна виконавча служба у Київському районі м. Полтави, про стягнення
грошової компенсації та моральної шкоди, -

встановила:

У червні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом до військової частини А 2673 про стягнення грошової компенсації та
моральної шкоди, посилаючись на те, що рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 25.02.2004 р. на його користь стягнуто з військової частини А 2673
грошову компенсацію за не отримане речове майно в сумі 2219 грн. до цього часу рішення суду не виконано і гроші з
відповідача не стягнуті, а тому він вважає, що відповідач повинен сплатити йому
грошову компенсацію за втрату частини грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати, сума компенсації становить у разі її виплати у грудні 2005
р. 1037,13 грн., а разом з моральною шкодою 6037,13 грн.

Постановою Київського районного суду м.
Полтави від 22.12.2005 р. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області
від 19.04.2006 р. вказане судове рішення
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, не погоджуючись з рішенням судів першої та
апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм
матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення судів
першої та апеляційної інстанції та постановити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки судові
рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана
вірно, доводи касаційної скарги є необґрунтованими, підстав для скасування
судового рішення відповідно до статей 225 - 229 Кодексу адміністративного
судочинства України, не має.

Судами встановлено, що рішенням Київського
районного суду м. Полтави від 25.02.2004 р. стягнуто на користь ОСОБА_1.
грошову компенсацію за не отримане речове майно в сумі 2219 грн. Вказане
рішення суду знаходиться на виконанні, а саме у грудні 2005 р. ОСОБА_1. виплачено по виконавчому
листу 124,35 грн., які надійшли на рахунок військової частини А 2673 за речове
майно.

Судами зроблено правильний висновок, що
оскільки фінансування військової частини А 2673 на погашення боргів поступає з державного
бюджету, то її вини в несвоєчасному виконанні рішення суду немає, і тому не
підлягають задоволенню вимоги про стягнення моральної шкоди.

Відповідно
до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 р. № 1427, компенсація провадиться
власником або уповноваженим ним органом у зв'язку з порушенням встановлених
термінів виплати нарахованої, але не виплаченої своєчасно заробітної плати.

Пунктом
2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, передбачено, що
індексації підлягають грошові кошти громадян, одержані в гривнях на території
України, які не мають разового характеру, у тому числі грошове забезпечення
військовослужбовців.

Отже, суди вірно вказали, що не підлягають компенсації та
індексації сума несвоєчасної виплати
грошової компенсації за не отримане речове майно, оскільки стягнута на користь
позивача грошова компенсація за речове майно не відноситься до грошового
забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були доведені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського
районного суду м. Полтави від 22.12.2005 р. та ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 19.04.2006 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до
військової частини А 2673, треті особи - УДК в м. Полтаві та державна виконавча
служба у Київському районі м. Полтави, про стягнення грошової компенсації та
моральної шкоди - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
(підпис)

Судді
(підписи)