Справа № 22-а-1506/2007
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2007-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИ
Й АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-1506/07

Головуючий 1 інстанції: Г
Категорія: 45

Доповідач: Шевц
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" листопада 2007 року

м. Харків

Колегія суддів Харкі
вського апеляційного адміні
стративного суду у складі:
Головуючого судді
Філатова Ю.М.
Суддів
Шевцової Н.В., Водолажської Н.
С.
за участю секретаря:
Волошиної Я.В.
розглянувши у відкритом
у судовому засіданні у примі
щенні Харківського апеляцій
ного адміністративного суду
адміністративну справу за а
пеляційноюскаргоюДочірнь
ого підприємства «Лот-3» на по
станову господарського суду
Полтавської області від 29.05.2007 р
оку по справі 35/233
за позовом Прокурора Лохви
цького району в інтересах де
ржави в особі управління пен
сійного фонду України в Лохв
ицькому районі
доДочірнього підприємства
«Лот-3»
про стягнення 127860,72 гривень,-

ВСТАНОВИЛА:
Прокурор Лохвицьког
о району Полтавської області
звернувся до господарського
суду Полтавської області з а
дміністративним позовом в ін
тересах держави в особі Упра
вління Пенсійного фонду Укра
їни в Лохвицькому районі Пол
тавської області, в якому про
сив стягнути з Дочірнього пі
дприємства «Лот-3» заборгова
ність по сплаті внесків на за
гальнообовязкове пенсійн
е страхування в сумі 127860,72 грн
., в т.ч. основного боргу 88729,22 гр
н., штрафні санкції 39131,50 грн.

Постановою Господарського
суду Полтавської області ві
д 29.05.2007 р. позовні вимоги задово
лені , на користь позивача з в
ідповідача стягнуто борг на
загальну суму 127860,72 грн. та судо
вого збору в доход державног
о бюджету 1278,60 грн..
Відповідач не погодився з п
остановою суду та подав апел
яційну скаргу, в якій посилаю
чись на порушення судом пер
шої інстанції норм матеріаль
ного права, а саме на те, що в
ін є платником єдиного пода
тку, тобто користується прав
ом спрощеної системи оподатк
ування, бухгалтерського облі
ку та звітності, яка згідно ст
. 11 Закону України "Про державн
у підтримку малого підприємн
ицтва" передбачає заміну вст
ановлених законодавством по
датків та зборів (обовязко
вих платежів) сплатою єдиног
о податку.Відповідно до Зако
ну України "Про загальнообов
'язкове державне пенсійне ст
рахування" підприємство є ст
рахувальником і працедавцем
.Відповідно до п. 1 ст. 8 Заключни
х положень Закону України "Пр
о загальнообов'язкове держав
не пенсійне страхування" стр
ахові внески сплачуються стр
ахувальниками застраховани
ми особами по ставках, передб
ачених Законом України "Про з
бір на загальнообов'язкове д
ержавне пенсійне страхуванн
я". Крім того, в п. 6 Указу Презид
ента України "Про спрощену си
стему оподаткування, обліку
і звітності субєктів малог
о підприємництва" передбачен
о, що субєкт малого підприє
мництва, який платить єдиний
податок, не є платником збору
на обов'язкове державне пенс
ійне страхування. Вказаним У
казом також передбачено, що с
убєкти підприємницької ді
яльності сплачують єдиний по
даток щомісячно на рахунок в
ідділення Державного казнач
ейства України, а останні пер
ераховують до Пенсійного фон
ду 42% від суми сплаченого єдин
ого податку.
Крім того, відповідач напол
ягає на тому, що в ч. 1 ст. 18 Закону
України "Про загальнообов'яз
кове державне пенсійне страх
ування" передбачено, що розмі
р страхових внесків, у тому чи
слі розмір частини внесків, щ
о спрямовуються до Накопичув
ального фонду, встановлює Ве
рховна Рада України відповід
но до страхувальників і заст
рахованих осіб за результата
ми розрахунків, виходячи з то
го, що вони повинні забезпечу
вати надання особам пенсійни
х виплат і соціальних послуг
, передбачених цим Законом, а т
акож покриття адміністратив
них витрат для забезпечення
функціонування системи зага
льнообов'язкового державног
о пенсійного страхування. Пр
оте ці положення не можуть бу
ти застосовані до спірних пр
авовідносин у звязку з тим
, що Верховна Рада України не в
становила розміру страхових
внесків, як це передбачено ч.
1 ст. 18 Закону України "Про загал
ьнообов'язкове державне пенс
ійне страхування" просить ск
асувати постанову господарс
ького суду Полтавської облас
ті від 29.05.2007 р. та прийняти нове р
ішення на користь Дочірнього
підприємства «Лот-3».
Перевіривши дов
оди апеляційної скарги, ріше
ння суду першої інстанції та
дослідивши матеріали справи
, колегія суддів вважає, що апе
ляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підс
тав.
Судом першої інстанції
встановлено, що позивачем б
ула проведена перевірка підп
риємства відповідача з питан
ь своєчасності, достовірност
і, повноти нарахування та спл
ати страхових внесків на заг
альнообовязкове пенсійне
страхування, результати яко
ї оформлені актом № 49 від 17.11.06 р. З
а результатами перевірки був
донарахований збір в сумі 88729,2
2 грн.
Вказаний акт став підставо
ю для прийняття позивачем рі
шення № 561 від 20.11.06 р. про застосув
ання фінансових санкції ( в су
мі 29741,96 грн.) за донарахування ор
ганом Пенсійного фонду Украї
ни або страхувальником сум с
воєчасно не обчислених та не
сплачених страхових внесків
та нараховано збір в сумі 1278
60,72 грн.
Як вбачається з наданих до м
атеріалів справи документів
, вказане рішення відповідач
ем не було оскаржене у встано
вленому чинним законодавств
ом порядку, а донараховані зо
бовязання та фінансові сан
кції не були сплачені протяг
ом 10 днів з дня отримання вказ
аного рішення.
Своє небажання провести сп
лату відповідач пояснює тим,
що він, як субєкт малого під
приємництва, не є платником з
бору на загальнообовязков
е державне пенсійне страхува
ння, оскільки сплачує єдиний
податок, який в свою чергу роз
поділяється між бюджетом та
державними цільовими фондам
и.
Колегія суддів погоджуєть
ся з висновками суду першої і
нстанції, зважаючи на те, що За
коном України "Про загальноо
бов'язкове державне пенсійне
страхування" визначені прин
ципи, засади і механізми функ
ціонування системи загально
обов'язкового державного пен
сійного страхування, признач
ення, перерахунку і виплат пе
нсій, надання соціальних пос
луг з коштів Пенсійного фонд
у, що формуються за рахунок ст
рахових внесків роботодавці
в, бюджетних та інших джерел, п
ередбачених цим Законом, а та
кож регулюється порядок форм
ування накопичувального пен
сійного фонду та фінансуванн
я за рахунок його коштів вида
тків на оплату договорів стр
ахування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахо
ваним особам, членам їхніх сі
мей та іншим особам, передбач
еним цим Законом.
Сфера дії Закону поширюєть
ся на відносини, що виникають
між суб'єктами системи загал
ьнообов'язкового державного
пенсійного страхування. Дія
інших нормативно-правових а
ктів може поширюватися на ці
відносини лише у випадках, пе
редбачених цим Законом, або в
частині, що не суперечить йом
у. Виключно цим Законом визна
чаються принципи та структур
а системи загальнообовязк
ового державного пенсійного
страхування, коло осіб, які пі
длягають загальнообовязк
овому державному пенсійному
страхуванню, а також платник
и страхових внесків (ст. 5).
Відповідно приписам ст. 14 За
кону України «Про загальнооб
овязкове державне пенсійн
е страхування» страхуваль
никами відповідно до цього З
акону є, зокрема, роботодавці
, тобто підприємства, уста
нови і організації, створені
відповідно до законодавства
України, незалежно від форми
власності, виду діяльності т
а господарювання, об'єднання
громадян, профспілки, політи
чні партії (у тому числі філії
, представництва, відділення
та інші відокремлені підроз
діли зазначених підприємств
, установ, організацій, об'єдна
нь громадян, профспілок, полі
тичних партій, які мають окре
мий баланс і самостійно веду
ть розрахунки із застрахован
ими особами), фізичні особи - с
уб'єкти підприємницької діял
ьності та інші особи (вк
лючаючи юридичних та фізични
х осіб - суб'єктів підприємниц
ької діяльності, які обрали о
собливий спосіб оподаткуван
ня (фіксований податок, єдини
й податок, фіксований сільсь
когосподарський податок, при
дбали спеціальний торговий п
атент), які використовують пр
ацю фізичних осіб на умовах т
рудового договору (контракту
) або на інших умовах, передбач
ених законодавством, або за д
оговорами цивільно-правовог
о характеру, - для осіб, зазнач
ених у пунктах 1, 10, 15 ст. 11 цього За
кону.
В п. 6 ст. 17 даного Закону запис
ано, що страхувальники зобов
язані нараховувати, обчи
слювати і сплачувати в устан
овлені строки та в повному об
сязі страхові внески.
Відповідно приписам ст. 19 За
кону страхові внески до сол
ідарної системи нараховують
ся:для роботодавця - на су
ми фактичних витрат на оплат
у праці (грошового забезпече
ння) працівників, що включают
ь витрати на виплату основно
ї і додаткової заробітної пл
ати та інших заохочувальних
та компенсаційних виплат, у т
ому числі в натуральній форм
і, які визначаються згідно з н
ормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до Зак
ону України "Про оплату праці
", виплату винагород фізичним
особам за виконання робіт (по
слуг) за угодами цивільно-пра
вового характеру, що підляга
ють обкладенню податком на д
оходи фізичних осіб, а також н
а суми оплати перших п'яти дні
в тимчасової непрацездатнос
ті, яка здійснюється за рахун
ок коштів роботодавця, та доп
омоги по тимчасовій непрацез
датності.
В ст. 20 Закону встановлено, що
обчислення страхових внес
ків застрахованих осіб, зазн
ачених у п. п. 1, 2, 5-7, 9, 10, 12 і 15 ст. 11 цьог
о Закону, здійснюється страх
увальниками на підставі бухг
алтерських та інших документ
ів, відповідно до яких провад
иться нарахування (обчисленн
я) або які підтверджують нара
хування (обчислення) заробіт
ної плати (доходу), на які відп
овідно до цього Закону нарах
овуються страхові внески.П
ри цьому передбачено, що ст
рахувальники зобов'язані спл
ачувати страхові внески, нар
аховані за відповідний базов
ий звітний період, не пізніше
ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення цього пері
оду.Страхові внески підлягаю
ть сплаті незалежно від фіна
нсового стану платника страх
ових внесків.
Відповідно до ст. 18 Закону ст
рахові внески є цільовим заг
альнообов'язковим платежем,
який справляється на всій те
риторії України в порядку, вс
тановленому цим Законом. Стр
ахові внески не включаються
до складу податків, інших обо
в'язкових платежів, що склада
ють систему оподаткування. Н
а ці внески не поширюється по
даткове законодавство. Страх
ові внески не можуть зарахув
атися до Державного бюджету
України, бюджетів інших рівн
ів, не підлягають вилученню з
Пенсійного фонду або з Накоп
ичувального фонду і не можут
ь використовуватися на цілі,
не передбачені цим Законом. З
аконодавством не можуть вста
новлюватися пільги з нарахув
ання та сплати страхових вне
сків або звільнення від їх сп
лати.
З аналізу наведених норм ви
пливає, що законодавець не зв
ільняє платників єдиного под
атку від обовязку нарахову
вати та перераховувати страх
ові внески з фонду заробітно
ї плати найманих працівників
. Таким чином, відповідач був з
обовязаний самостійно про
водити такі нарахування і сп
лачувати кошти до Пенсійного
фонду.
Також, колегія суддів, зверт
ає увагу, що відповідач не ско
ристався своїм правом оскарж
ити у встановленому порядку
рішення про донарахування зо
бовязань та застосування ш
трафних санкцій, що свідчить
про чинність цього рішення і
здійснені ним нарахування і
на час прийняття постанови с
удом першої інстанції і на те
перішній час. Крім того, відпо
відачем не наведені обставин
и, які б свідчили про те, що зді
йснені нарахування не відпов
ідають даним бухгалтерськ
их та інших документів, відпо
відно до яких провадиться на
рахування (обчислення) або як
і підтверджують нарахування
(обчислення) заробітної плат
и (доходу) найманих працівник
ів підприємства.
Колегія суддів, вважає необ
хідним відмітити, що в ст. 106 Зак
ону України «Про загальнообо
вязкове державне пенсійне
страхування» передбачено, щ
о орган Пенсійного фонду має
право звернутися до суду чи г
осподарського суду з позовом
про стягнення недоїмки у вип
адках, зазначених в цій нормі
у разі якщо страхувальник, як
ий одержав вимогу територіал
ьного органу Пенсійного фонд
у про сплату недоїмки і протя
гом десяти робочих днів післ
я її отримання не сплатив заз
начену у вимозі суму недоїмк
и разом з застосованою до ньо
го фінансовою санкцією, вклю
ченої до вимоги, або не узгоди
в вимогу з відповідним орган
ом Пенсійного фонду, або не ос
каржив вимогу в судовому пор
ядку, а також у разі якщо страх
увальник узгодив вимогу, але
не сплатив узгоджену суму не
доїмки протягом десяти робоч
их днів після отримання узго
дженої вимоги.
В наведеній статті встано
влено, що уразі виявлення с
воєчасно не сплачених сум ст
рахових внесків страхувальн
ики зобов'язані самостійно о
бчислити ці внески і сплатит
и їх з нарахуванням пені в пор
ядку і розмірах, визначених ц
ією статтею. Суми страхов
их внесків своєчасно не нара
ховані та/або не сплачені стр
ахувальниками у строки, визн
ачені ст. 20 цього Закону, в тому
числі обчислені територіаль
ними органами Пенсійного фон
ду у випадках, передбачених ч
. 3 ст. 20 цього Закону, вважаютьс
я простроченою заборгованіс
тю із сплати страхових внеск
ів (далі - недоїмка) і стягують
ся з нарахуванням пені та зас
тосуванням фінансових санкц
ій. Територіальні органи
Пенсійного фонду за формою і
у строки, визначені правлінн
ям Пенсійного фонду, надсила
ють страхувальникам, які маю
ть недоїмку, вимогу про її спл
ату.
Протягом десяти робочих дн
ів із дня одержання вимоги пр
о сплату недоїмки страхуваль
ник зобов'язаний сплатити су
ми недоїмки та суми фінансов
их санкцій. Страхувальник у р
азі незгоди з розрахунком су
ми недоїмки, зазначеної у вим
озі про сплату недоїмки, узго
джує її з органами Пенсійног
о фонду в порядку, встановлен
ому правлінням Пенсійного фо
нду, а в разі неузгодження вим
оги із органами Пенсійного ф
онду має право на оскарження
вимоги в судовому порядку.
В даному випадку обовязо
к здійснити перерахування на
рахованих за результатами пе
ревірки сум страхових внескі
в випливає з рішення № 561 від 20.11.
06 р., яке відповідачем не викон
ане.
З урахуванням вище наведен
их обставин, позивач діяв в ме
жах наданих йому повноважень
та в порядку, встановленому ч
инним законодавством. Відпов
ідач не спростував наявність
боргу перед Пенсійним фондо
м України.
За таких обставин судове рі
шення прийняте з дотриманням
норм матеріального права, вр
аховує всі фактичні обставин
и, а тому є правомірним і підст
ав для його скасування не вст
ановлено, а тому апеляційна с
карга задоволенню не підляга
є.
Доводи апеляційн
ої скарги висновків суду не с
простовують.
Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 2
02, 205, 206, 254 Кодексу адміністратив
ного судочинства України, ко
легія суддів , -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу Дочі
рнього підприємства «Лот-3»
-залишити без задоволення, а п
остановуГосподарського суд
у Полтавської області від 29.05.20
07 року по справі № 5/233 залишит
и без змін.
Ухвала набирає чинності з м
оменту її проголошення та мо
же бути оскаржена у касаційн
ому порядку протягом місяця
з моменту набрання ухвалою з
аконної сили, шляхом подачі к
асаційної скарги безпосеред
ньо до Вищого адміністративн
ого суду України.

Головуючий

Ю.М. Філатов

Судді

Н.В. Шевцова

Н.С. Водолажська