Справа № 22а-165/2007р.
Суддя: Євстафіїв О.К.
Дата ухвалення: 2007-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
22а-165/2007 р. Головуючий у І
інстанції - Клопот С.Л.
Категорія - адміністративна Доповідач - Євстафіїв О.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2007 р. Апеляційний суд
Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді: Євстафіїва О.К.,

суддів: Лакізи Г.П.,
Редьки А.Г.,

при секретарі: Вареник О.М.,

за участю: позивача та
його представника ОСОБА_2.,

представника
відповідача - заступника начальника юридичного управління ДПА у Чернігівській обл. Смичок В.М.,
представника третьої особи - старшого державного податкового інспектора
юридичного управління ДПА у Чернігівській обл.
Редька СВ.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою
Державної податкової адміністрації в Чернігівській області на постанову
Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.02.2007 р. по справі за позовом
ОСОБА_1до Державної податкової адміністрації в Чернігівській області, третя
особа -Державна податкова адміністрація України, про поновлення на службі,
стягнення середньомісячного заробітку за вимушений прогул,

ВСТАНОВИВ:

в лютому 2006 р.
ОСОБА_1. пред'явив позов до Державної податкової адміністрації в
Чернігівській області, у якому просив визнати незаконним наказ відповідача від
26.12.2006 р. № 313-о про його звільнення, поновити його на службі на посаді
першого заступника начальника інспекції-начальника міжрайонного головного
відділу податкової міліції Чернігівської міжрайонної державної податкової
інспекції Чернігівської області і стягнути на його користь середньомісячне
грошове забезпечення за вимушений прогул. Свої вимоги позивач обґрунтовував
тим, що оспорюваним наказом його було звільнено за п/п „г" п. 64 Положення
про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ
Української

РСР, що затверджене постановою
Кабміну УРСР від 29.07.1991 р. № 114 (через скорочення штатів). Даний наказ є
незаконним з наступних підстав:

·
звільнення зі служби у органах міліції через скорочення
штатів, згідно з вищевказаним пунктом Положення..., допускається при
відсутності можливості подальшого використання на службі. Відповідно до п. 48
цього ж Положення..., п. 1.4 Інструкції про порядок проведення атестування
особового складу органів внутрішніх справ України, що затверджена наказом МВС
України від 22.03.2005 р. № 181, при звільненні осіб старшого начальницького
складу органів внутрішніх справ (до яких він відноситься в силу ст. 24 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні") проводиться їх
атестування. Але його звільнення відбулося без такого,

·
посада, що він її обіймав, фактично не скорочується, а
перейменовується на начальника Чернігівського районного відділу податкової
міліції Управління податкової міліції Державної податкової адміністрації в
Чернігівській області. Він придатний до роботи на цій посаді, а також на
багатьох інших посадах, що були вакантними на момент його звільнення,

-з посади першого заступника
начальника інспекції - начальника міжрайонного головного відділу податкової
міліції особу може бути звільнено лише головою Державної податкової
адміністрації України за погодженням з Президентом України. Проте, його було
звільнено головою Державної податкової адміністрації в Чернігівській області та
без погодження з Президентом України,

- на порушення ст.ст. 42, 492 КЗпП
України, п.9 Положення про Державну

податкову адміністрацію України, про наступне вивільнення його попередив

не голова ДПА України, а заступник голови ДПА в Чернігівській області;

іншу роботу при цьому йому запропоновано не було, незважаючи на

наявність вакансій. У даному попередженні йшлося лише про звільнення з

посади, а про звільнення зі служби його не було попереджено. Порівняно з

іншими працівниками він має переважне право на залишення на службі.

Оскаржуваною
постановою позов задоволено: наказ про звільнення ОСОБА_1. зі служби визнано
незаконним, його поновлено на службі на посаду першого заступника начальника
інспекції-начальника міжрайонного головного відділу податкової міліції
Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції Чернігівської області
і з відповідача на його користь стягнуто середньомісячне грошове забезпечення
за вимушений прогул у сумі 23848 грн. 56 коп., а також 697 грн. 60 коп. на
відшкодування судових витрат.

В
апеляційній скарзі ДПА в Чернігівській області просить скасувати вищевказану
постанову місцевого суду та відмовити у задоволенні позову. її доводи зводяться
до того, що:

- станом на момент видання
відповідачем оспорюваного наказу позивач

перебував у розпорядженні ДПА в Чернігівській області, оскільки наказом

ДПА України від 14.12.2004 р. № 1643-0 його було звільнено з посади

першого заступника начальника інспекції-начальника міжрайонного

головного відділу податкової міліції Чернігівської
міжрайонної державної

податкової інспекції Чернігівської області з залишенням у
розпорядженні ДПА в Чернігівській області, що передбачено п. 40 Положення про
проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ
Української РСР, що затверджена постановою Кабміну УРСР від 29.07.1991 р. № 114.
Тож ОСОБА_1. на момент видання ДПА в Чернігівській області наказу від
26.12.2006 р. №313-о про його звільнення не обіймав посаду, на якій його
поновлено оскаржуваною постановою. Тому є помилковим висновок суду І інстанції
про те, що на позивача станом на 26.12.2005 р. (на момент видачі відповідачем
оспорюваного наказу) поширювалася дія п. 9 Положення про Державну податкову
адміністрацію України, затвердженого Указом Президента України від 13.07.2000
р. № 886/2000 (згідно з яким звільнення з посади першого заступника начальника
інспекції-начальника міжрайонного головного відділу податкової міліції
здійснюється за наказом ДПА України за погодженням з Президентом України),

- звільненню останнього за оспорюваним наказом
не повинна була

передувати
атестація, т.я. питання щодо відповідності його займаній посаді,

можливості
проходження ним служби на іншій посаді чи про переміщення

його на нижчу
посаду не вирішувалося. Це випливає з п. 47 згаданого вище

Положення про
проходження служби рядовим і начальницьким складом

органів
внутрішніх справ Української РСР,

- згідно з п. 70 цього ж Положення...,
звільнення осіб середнього, старшого і

вищого
начальницького складу в запас і відставку до підполковника міліції,

підполковника
внутрішньої служби включно проводиться начальниками

управлінь
внутрішніх справ областей і рівними їм начальниками, яким таке

право дано
міністром внутрішніх справ України. До того ж, на ОСОБА_1. наказами відповідача
двічі накладалося дисциплінарне стягнення.

У
судовому засіданні представники відповідача і третьої особи підтримали
апеляційну скаргу.

Позивач
та його представник апеляційної скарги не визнали. Сенс їхніх заперечень
зводився до того, що оскаржувана постанова місцевого суду є законною й
обґрунтованою.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що
відповідач не довів, що ОСОБА_1. станом на момент звільнення зі служби не
обіймав посаду першого заступника начальника інспекції-начальника міжрайонного
головного відділу податкової міліції Чернігівської міжрайонної державної
податкової інспекції Чернігівської області, що звільнення його зі служби
відбулося без дотримання вимог п. 64 Положення про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, що затверджене
постановою Кабміну УРСР від 29.07.1991 р. № 114, і вимог п. 9 Положення про
Державну податкову адміністрацію України,
затвердженого Указом Президента

України від
13.07.2000 р. № 886/2000.
В зв'язку з задоволенням позову суд стягнув з відповідача на користь позивача
середньомісячний заробіток за вимушений прогул і судові витрати. Такі висновки
суду І інстанції щодо поновлення ОСОБА_1. на службі та необхідності стягнення
на його користь середньомісячного грошового забезпечення за вимушений прогул є
вірними, але суд дійшов помилкового висновку про необхідність покладення на
відповідача обов'язку по відшкодуванню судових витрат. Так, по справі
встановлено, що:

·
наказом ДПА України від 20.03.2003 р. № 342-0 позивача
було призначено посаду першого заступника начальника інспекції-начальника
міжрайонного головного відділу податкової міліції Чернігівської міжрайонної
державної податкової інспекції Чернігівської області (його копія на а.с. 67),

·
за результатами атестації за період з березня 2003 р. по
грудень 2004 р. його визнано таким, що не відповідає займаній посаді, і таким,
що може бути використаний на посаді з меншим обсягом роботи (на посаді
заступника начальника штабу, начальника відділу обліку та зонального контролю
УПМ ДПА в Чернігівській області), що підтверджується копією даної атестації
(а.с. 8-11),

·
наказом ДПА України від 14.12.2004 р. № 1643-0 ОСОБА_1.
було звільнено з посади першого заступника начальника інспекції-начальника
міжрайонного головного відділу податкової міліції Чернігівської міжрайонної
державної податкової інспекції Чернігівської області і залишено у розпорядженні
ДПА у Чернігівській області. Підставою видання цього наказу у ньому вказано
наказ ДПА України від 08.10.2004 р. № 590/ДСК та подання ДПА у Чернігівській
області. Викладене підтверджується копією наказу ДПА України від 20.03.2003 р.
№ 342-0 (а.с. 71, 75-76),

·
рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від
18.07.2005 р. по справі за позовом ОСОБА_1. до ДПА України, ДПА в Чернігівській
області та УДК у Чернігівській області про поновлення на посаді та ін. позивача
поновлено на посаді першого заступника начальника інспекції-начальника
міжрайонного головного відділу податкової міліції Чернігівської міжрайонної
державної податкової інспекції Чернігівської області, а висновок атестації, про
яку йшлося вище, визнано незаконним. На виконання цього рішення ДПА України
19.10.2005 р. видала наказ № 1953-0 (копія якого на а.с. 68) про скасування
свого наказу від 14.12.2004 р. № 1643-0 про звільнення ОСОБА_1., а ДПА у
Чернігівській області на його виконання 20.10.2005 р. видала наказ № 258-0
(копія якого на а.с. 72) про поновлення ОСОБА_1. на посаді першого заступника
начальника інспекції-начальника міжрайонного головного відділу податкової
міліції Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції Чернігівської
області,

постановою апеляційного суду Чернігівської області від
28.10.2005 р. (її копія на а.с. 24-25) рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 18.07.2005 р. по справі за позовом ОСОБА_1. до ДПА України, ДПА в

Чернігівській
області та УДК у Чернігівській
області про поновлення на посаді та ін. скасовано і у задоволенні позову
ОСОБА_1. відмовлено,

·
на підставі названої вище постанови ДПА України наказом
від 11.11.2005 р. № 2149-0 (його копія на а.с. 79) скасувала наказ № 1953-0 про
скасування свого наказу від 14.12.2004 р. № 1643-0 про звільнення ОСОБА_1.,

·
наказом від 11.11.2005 р. № 2149-0, копія якого на а.с.
77-78, ДПА України затвердила штатні структури типових штатних розписів
підрозділів податкової міліції державної податкової служби України, у яких
посада першого заступника начальника інспекції-начальника міжрайонного
головного відділу податкової міліції відсутня. На виконання цього наказу
Чернігівська міжрайонна державна податкова інспекція Чернігівської області видала
наказ № 4-ф, яким ввела в дію новий штатний розпис, в якому відсутня посада
першого заступника начальника інспекції-начальника міжрайонного головного
відділу податкової міліції (його копія на а.с. 148-149),

- 21.10.2005 р. перший заступник голови ДПА у
Чернігівській області

письмово
попередив ОСОБА_1. про майбутнє звільнення з займаної

посади з
21.12.2005 р. за п. 64 Положення про проходження служби рядовим

і начальницьким
складом органів внутрішніх справ Української РСР, що

підтверджується
копією цього попередження (а.с. 72, зв.),

- наказом начальника ДПА в Чернігівській області
від 26.12.2005 р. № ЗІЗ-о

(його копія на
а.с. 7) підполковника податкової міліції ОСОБА_1. -

першого
заступника начальника інспекції-начальника міжрайонного

головного
відділу податкової міліції Чернігівської міжрайонної державної

податкової
інспекції Чернігівської області, 26.12.2005 р. звільнено з посади

та служби в
податковій міліції в запас (з постановкою на військовий облік) за

п. 64 „г"
(через скорочення штатів) Положення про проходження служби,

- ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 09.02.2006 р.

постанову
апеляційного суду Чернігівської області від 28.10.2005 р. по справі

за позовом
ОСОБА_1. до ДПА України ДПА в Чернігівській області та

УДК у
Чернігівській області про поновлення на посаді та ін. скасовано, а

справу
направлено на новий апеляційний розгляд, що підтверджується

копією даної
ухвали (а.с. 22-23). Ухвалою апеляційного суду Чернігівської

області від
07.04.2006 р. (її копія на а.с. 90-92) рішення Деснянського

районного суду
м. Чернігова від 18.07.2005 р. по цій справі (яким позивача

поновлено на
посаді першого заступника начальника інспекції-начальника

міжрайонного
головного відділу податкової міліції Чернігівської

міжрайонної
державної податкової інспекції Чернігівської області з

14.12.2004 р.)
залишено без змін.

Викладені
обставини, крім того, жодним з учасників судового розгляду не заперечуються. На
їх підставі апеляційний суд робить наступні висновки.

Оскільки звільнення позивача з роботи згідно з наказом ДПА України від
14.12.2004 р. № 1643-0 судом визнано незаконним і з цієї дати його поновлено на
посаді першого заступника начальника інспекції-начальника міжрайонного головного відділу
податкової міліції Чернігівської

міжрайонної
державної податкової інспекції Чернігівської області, то нема підстав
стверджувати, що звільняти його з цієї посади станом на 26.12.2006 р. через
скорочення штатів мав право голова ДПА в Чернігівській області, а не голова ДПА
України, причому без проведення атестування та погодження з Президентом України
і без вирішення питання щодо можливості проходження ним служби на іншій посаді
чи про переміщення його на нижчу посаду (що прямо вказано у апеляційній скарзі
- а.с. 173). Таке твердження апелюючої сторони є хибним, оскільки воно
суперечить п/п „г" п. 64 Положення про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, що затверджена
постановою Кабміну УРСР від 29.07.1991 р. № 114, п. 1.4 Інструкції про порядок
проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України, що
затверджена наказом МВС України від 22.03.2005 р. № 181, і п. 9 Положення про
Державну податкову адміністрацію України, затвердженого Указом Президента
України від 13.07.2000 р. № 886/2000.

Посилання ДПА в Чернігівській області на п. 70
вищевказаного Положення про проходження служби... як на підставу
обґрунтованості апеляційної скарги є також юридично неспроможним, оскільки
даний пункт спірні правовідносини не регламентує.

Правильність визначення місцевим судом середньомісячного
розміру грошового забезпечення, що належить ОСОБА_1. у якості
компенсації за вимушений прогул, спричинений незаконним звільненням, учасниками
судового розгляду не оспорюється.

Проте, згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету
України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування). Тому оскаржувана постанова в частині стягнення з
відповідача на користь позивача вартості проведеної по справі
судово-бухгалтерської експертизи, що призначалася для визначення середнього
розміру грошового забезпечення, з якого має обчислюватися компенсація
вимушеного прогулу, в сумі 697 грн. 60 коп. (квитанція на а.с. 157), підлягає
зміні. Дані судові витрати ОСОБА_1. мають бути компенсовані за рахунок
Державного бюджету України.

Отож, виходячи з доводів апеляційної скарги та її меж, положень ч.І ст. 195
КАС України, апеляційний суд вважає за необхідне змінити оскаржувану постанову
в частині компенсації позивачеві понесених по справі судових витрат шляхом
покладення обов'язку по їх компенсації на Державний бюджет України. В іншій
частині вона підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.
198, 201 ч. 1 п. 1, 205, 207 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну
скаргу Державної податкової адміністрації в Чернігівській області задовільнити частково,
постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.02.2007 р. змінити в
частині розподілу судових витрат.

Виключити з
мотивувальної та резолютивної частин постанови вказівку про стягнення з
Державної податкової адміністрації в Чернігівській області на користь
ОСОБА_1697 (шістсот дев'яносто сім) грн. 60 коп. на відшкодування вартості
судово-бухгалтерської експертизи і про стягнення з Державної податкової
адміністрації в Чернігівській області на його користь грошових коштів у
загальній сумі 24546 (двадцять чотири тисячі п'ятсот сорок шість) грн. 16 коп.

Стягнути з
Державного бюджету України на користь ОСОБА_1697 (шістсот дев'яносто сім) грн.
60 коп. на відшкодування вартості судово-бухгалтерської експертизи.

В іншій частині дану постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, але вона може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня
складання її у повному обсязі.