Справа № 2-а-519/2007
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2007-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а- 519/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15»
жовтня 2007 року м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд під головуванням судді Чалого І.С. за участю секретаря судового засідання Минько
Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача:

ОСОБА_1., ОСОБА_2. (дов. № б/н від 23.07.2007 р.);

відповідачів: 1.

не з'явився;

2.

не з'явився;

3.

не з'явився;

третьої особи:

голова Радовельської СР Якубовський М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом

ОСОБА_1

до відповідачів: 1.

Олевської райдержадміністрації

2.

Управління праці та соціального захисту населення
Олевської райдержадміністрації

3.

Управління державного казначейства в Олевському районі

Третя особа на стороні відповідача без самостійних
вимог на предмет спору-

Радовельська сільська рада

про

визнання недійсним рішення комісії та нарахування і
виплату грошової компенсації,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач
- громадянка ОСОБА_1(с. Яполоть Костопільського району Рівненської області),-
звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою
до відповідачів: 1. Олевської районної державної адміністрації, 2. Управління
праці та соціального захисту населення Олевської районної державної
адміністрації, 3. Управління державного казначейства Олевського району,
відповідно до якої просить таке:

Ø визнати недійсним рішення комісії
Олевської райдержадміністрації про відмову в постановленні на чергу для
отримання компенсації за втрачене нерухоме майно на радіоактивно-забрудненій
території внаслідок Чорнобильської катастрофи у зв'язку з порушенням п. 6 ст.
35 Закону України ;

Ø зобов'язати Олевську райдержадміністрацію поставити позивачку на чергу для
отримання компенсації за втрачене нерухоме майно на радіоактивно-забрудненій
території внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації провести
нарахування щодо виплати позивачці компенсації за втрачене нерухоме майно на
радіоактивно-забрудненій території внаслідок Чорнобильської катастрофи;

Ø зобов'язати відділення казначейства Олевського району провести виплату
позивачці за втрачене нерухоме майно на радіоактивно-забрудненій території
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

В
судовому засіданні позивачка та її
представник позовні вимоги підтримали, мотивуючи тим, що на підставі ст.35
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивачка має право на виплату їй
компенсації за належне їй на праві приватної власності втрачене нерухоме майно
в зв'язку з переселенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1Олевського району
Житомирської області. Оскільки 19.04.2007 р. позивачка передала на баланс
Радовельської сільської ради Олевського району Житомирської області дане
нерухоме майно, це є підставою згідно п. 1 «Положення про порядок виплати
компенсації громадянам за втрачене нерухоме майно у разі відселення або
самостійного переселення з радіоактивного забруднених територій» для занесення
її як переселенця Олевською райдержадміністрацією до списків на виплату
грошової компенсації за втрачене нерухоме майно в зв'язку з переселенням.

Також
позивачка посилається на те, що постановою Олевського районного суду від
31.05.2007 р. по справі № 2-а-23, рішення комісії Олевської райдержадміністрації
від 23.04.2007 р. про відмову їй у видачі направлення на проведення незалежної
експертизи по оцінці ринкової вартості втраченого нерухомого майна, визнано
неправомірним і зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення
Олевської райдержадміністрації видати позивачці направлення на проведення
незалежної експертизи по оцінці ринкової вартості втраченого належного їй
нерухомого майна.

11.07.2007
р. рішенням комісії Олевської райдержадміністрації ОСОБА_1. було відмовлено в
поставленні на чергу на виплату грошової компенсації за втрачене нерухоме
майно. Дане рішення вважає незаконним і таким, що порушує її право власності на
житло.

З
огляду на вищевикладене, позивачка просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач-1
-Олевська райдержадміністрація- в судове засідання не з'явився, надіслав суду
заяву № 150 від 12.10.2007 р. (а.с. 42), в якій позов не визнав і просить
розглянути справу без його участі.

Відповідач-2-Управління
праці та соціального захисту населення Олевської райдержадміністрації- судове
засідання не з'явився, в листі за № 3384
від 28.09.2007 р. (а.с. 33), позов заперечує на підставі п. 6 ст. 35 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», просить розглянути справу без його участі.

Відповідач-3
- Управління державного казначейства в Олевському районі-в судове засідання не
з'явився, свого представника не направив. У відзиві на позовну заяву (а.с. 35)
зазначив, що розпорядником коштів за напрямками видатків - компенсація за
втрачене майно та оплата витрат у зв'язку з переїздом на нове місце проживання
громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - є районні
(міські) управління праці та соціального захисту населення. Відповідно до
наданих повноважень органи Держказначейства виконують функцію обслуговуючого
банку установ, які фінансуються за рахунок державного або місцевого бюджетів.
Органи Держказначейства на відповідають за виконання зобов'язань своїх
клієнтів, а виконання повноважень щодо розрахунково-касового обслуговування
Держбюджету України не є підставою для залучення його у якості відповідача. Розгляд справи
просить провести без участі його представника.

Представник
третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Радовельської сільської ради- в судовому засіданні проти позовних вимог
не заперечив.

Заслухавши
пояснення позивача та його представника, розглянувши заяви та клопотання
відповідачів та третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на
предмет спору, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши
їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд вважає, що позов підлягає до
задоволення частково.

При
цьому суд встановив та врахував таке.

Позивачка
- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., уродженка с. Радовель Олевського району
Житомирської області (паспорт серії НОМЕР_1, виданий 06.12.1996 р. Лугинським
РВ УМВС України в Житомирській області; копія а.с. 3), громадянка, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, ІІІ категорія (посвідчення
серії НОМЕР_2; а.с. 5) набула статусу переселенця, оскільки з моменту
народження, ІНФОРМАЦІЯ_1р., по 16.12.2006 р. проживала на радіоактивно
забрудненій території (зона 3 категорії): з 10.12.1996 р. по 25.07.2006 р. - в
смт. Лугини Олевського району Житомирської області, з 26.07.2006 р. по
16.12.2006 р. - у с. Радовель Олевського району Житомирської області. Згідно
направлення за № 11129 серії ЖТ, затвердженого Житомирською
облдержадміністрацією, була переселена в с. Яполоть Костопільського району
Рівненської області, де і проживає на даний час.

19
квітня 207 року позивачка передала на баланс Радовельської сільської ради
згідно Акту (а.с. 23) будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1Олевського
району Житомирської області, та який належав їй на праві приватної власності
(свідоцтво про право на спадщину за заповітом р.№ 281 від 27.01.2000 р.
посвідчене Олевською ДНК; а.с. 12).

Позивачка
звернулася до комісії Олевської райдержадміністрації із заявою, в якій просила
видати направлення на проведення незалежної експертизи по оцінці даного
нерухомого майна. Рішенням комісії Олевської райдержадміністрації по виконанню
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.04.2007 р. у направленні на
проведення експертизи їй було відмовлено. Позивачка звернулася за захистом
порушеного права до Олевського районного суду, постановою якого від 31.05.2007
р. по справі № 2-а-23, рішення комісії Олевської райдержадміністрації від
23.04.2007 р. про відмову їй у видачі направлення на проведення незалежної
експертизи по оцінці ринкової вартості втраченого нерухомого майна, визнано
неправомірним і зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення
Олевської райдержадміністрації видати позивачці направлення на проведення
незалежної експертизи по оцінці ринкової вартості втраченого належного їй
нерухомого майна.

12
червня 2007 року Управлінням праці та соціального захисту населення було видано
прохання на ім'я директора Олевської філії ЖТАПБ на проведення незалежної
експертизи належного позивачці майна, відповідно до якого оцінка була проведена
і згідно довідки-характеристики для одержання компенсації № 26 від 29.03.2007
р. вартість його становить 93203 грн. (а.с. 13).

Після
виконання всіх вищезазначених вимог, ОСОБА_1. звернулася до комісії Олевської
райдержадміністрації з заявою про постановку її на чергу для виплати грошової
компенсації за втрачене нерухоме майно на радіоактивно забрудненій території
внаслідок Чорнобильської катастрофи, рішенням якої позивачці було відмовлено в
зв'язку з порушенням п. 6 ст. 35 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Протокол засідання комісії від 11.07.2007
р.; а.с. 20).

Таке
рішення відповідача-1 суд вважає необґрунтованим, неправомірним та таким, що порушує права та законні
інтереси позивача, з огляду на наступне.

Стаття
35 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»
«Компенсація громадянам за майно, втрачене у зв'язку з евакуацією, відселенням
або самостійним переселенням», встановлює обсяг компенсації громадянам за
втрачене у зв'язку з евакуацією, відселенням або самостійним переселенням
відповідно до статті 4 цього Закону майно. Згідно п. 6, на який посилається відповідач-1 у
своїй відмові, така компенсація включає грошову компенсацію у повному розмірі
за цінами, встановленими на момент звернення щодо неї, громадянам, які не
проживали на територіях радіоактивного забруднення, але одержали у спадщину
майно (жилі, дачні, садові будинки, гаражі, господарські будівлі та споруди),
яке не може бути перевезено із зазначених територій.

Порядок
виплати компенсацій, передбачених в тому числі пунктом 6 частини першої цієї
статті, встановлюється Кабінетом Міністрів України, а саме Положенням про
порядок виплати компенсацій громадянам за втрачене нерухоме майно у разі
відселення або самостійного переселення з радіоактивно забруднених територій,
затвердженим Постановою КМ України від
15 липня 1997 р. за N 755 (далі за текстом - Положення).

Згідно
п. 1 Положення моментом звернення громадянина щодо отримання грошової
компенсації стосовно спадкового майна є дата подання громадянином заяви про
здачу на баланс місцевих органів виконавчої влади майна, що перейшло йому у
спадок. Отже, датою звернення гр. ОСОБА_1.
щодо отримання такої грошової компенсації є 19 квітня 2007 року (Акт
передачі на баланс нерухомого майна позивачки; а.с. 23).

Пункти
5 та 6 Положення встановлюють умови та порядок виплати грошової компенсації
спадкоємцям втраченого майна, згідно вимог яких для проведення нарахування
грошової компенсації спадкоємець повинен подати органу виконавчої влади за
місцем знаходження майна наступні документи:

ü заяву про здачу майна, що перейшло
у спадок;

ü свідоцтво про право власності на майно, що перейшло у спадок;

ü документ, що посвідчує особу громадянина-спадкоємця;

ü довідку-характеристику з бюро технічної інвентаризації на майно, що
знаходиться у зоні безумовного (обов'язкового) відселення, або акт оцінки,
виданий експертами з оцінки ринкової вартості цін на майно, що знаходиться у
зонах гарантованого добровільного відселення та посиленого радіоекологічного
контролю.

З
матеріалів справи вбачається, що позивачкою усіх вимог п. 6 Положення
дотримано, усі перелічені вище документи позивача оформлені належним чином
відповідно до чинного законодавства, отже вона має достатньо правових підстав
для отримання компенсації за втрачене майно на підставі п. 6 ст.35 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У
своєму листі до суду (а.с. 33) відповідач-1, Олевська райдержадміністрація,
заперечення на позов не обґрунтував, лише послався на п. 6 ст. 35 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ні у даному листі, ні у оскаржуваній відмові не
вказав у чому саме полягає порушення позивачкою вищевказаної норми цього
Закону.

Заперечення
відповідачів спростовуються всім вищевикладеним. Враховуючи досліджені в
матеріалах справи належні та допустимі докази, суд вбачає достатньо правових
підстав для задоволення позову в частині визнання недійсним рішення комісії
Олевської райдержадміністрації про відмову в постановленні на чергу для
отримання компенсації за втрачене нерухоме майно на радіоактивно-забрудненій
території внаслідок Чорнобильської катастрофи у зв'язку з порушенням п. 6 ст.
35 Закону України та зобов'язання Управління праці та соціального захисту
населення Олевської райдержадміністрації провести нарахування щодо виплати
позивачці компенсації за втрачене нерухоме майно на радіоактивно-забрудненій
території внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Щодо
вимоги позивача зобов'язати відділення казначейства Олевського району провести
виплату за втрачене нерухоме майно на радіоактивно-забрудненій території
внаслідок Чорнобильської катастрофи, то суд зазначає наступне.

Відповідно
до Закону України «Про Державний бюджет на 2004 рік» Міністерству праці та
соціальної політики функції було передано виконання дев'яти бюджетних програм
соціального захисту населення, постраждалого внаслідок Чорнобильської
катастрофи, як головному розпоряднику, серед яких програма за КПКВ 2501240
«Компенсація за втрачене майно та оплата витрат у зв'язку з
переїздом на нове місце проживання громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої здійснюється фінансування
допомоги громадянам, які проживають та працюють на території радіоактивного
забруднення.

Згідно
п. 1 ст. 21 Бюджетного кодексу України, для здійснення програм та заходів, що
проводяться за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються
розпорядникам бюджетних коштів. Відповідно до розпорядження голови Житомирської
райдержадміністрації від 09.01.2004 р. №
3 «Про передачу функцій з питань соціального захисту постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи» до
складу мережі розпорядників коштів за напрямками виплати компенсації за
втрачене майно на радіоактивно-забрудненій внаслідок Чорнобильської катастрофи
території визначено Управління праці та соціального захисту населення в
Житомирській області, розпорядниками коштів нижчого рівня є районні (міські)
управління праці та соціального захисту населення.

Відповідно
до пп. 5.7.6 Постанови Кабінету Міністрів України від 31.07.1995 р. за № 590
«Про питання державного казначейства», Головні управління Державного
казначейства в областях здійснюють доведення до головних розпорядників
асигнувань, що виділяються з державного бюджету, а районними управліннями,
згідно п. 2 ст. 48 Бюджетного кодексу України, застосовується казначейська
форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення
Державним казначейством України операції з коштами державного бюджету,
розрахунково-касове обслуговування розпорядників коштів, контролю бюджетних
повноважень при зарахуванні надходжень, прийнятті та проведенні платежів,
бухгалтерського обліку та складання звітності про виконання державного бюджету.

Отже,
відповідно до наданих повноважень, органи Держказначейства виконують функцію
обслуговуючого банку установ, які фінансуються за рахунок державного або
місцевого бюджетів, не є розпорядником коштів за напрямками виплати компенсації
за втрачене майно на радіоактивно-забрудненій внаслідок Чорнобильської
катастрофи території, тому позовні вимоги в цій частині позову до задоволення
не підлягають.

Керуючись
ст.ст. 94, 158 ч. 1, 160, 163 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов
задовольнити частково.

2. Визнати
недійсним рішення комісії Олевської райдержадміністрації Житомирської області
про відмову ОСОБА_1(с. Яполоть Костопільського району Рівненської області) в
постановленні на чергу для отримання компенсації за втрачене нерухоме майно на
радіоактивно-забрудненій території внаслідок Чорнобильської катастрофи.

3. Зобов'язати
Олевську райдержадміністрацію Житомирської області поставити ОСОБА_1(с. Яполоть Костопільського району
Рівненської області) на чергу для отримання компенсації за втрачене нерухоме
майно на радіоактивно-забрудненій території внаслідок Чорнобильської катастрофи

4. Зобов'язати
Управління праці та соціального захисту населення Олевської
райдержадміністрації провести нарахування щодо виплати позивачці - ОСОБА_1(с.
Яполоть Костопільського району Рівненської області) компенсації за втрачене
нерухоме майно на радіоактивно-забрудненій території внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

5. В решті позовних
вимог - відмовити в задоволенні.

6. Постанова набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження було
подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи. Постанова може бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, який ухвалив
постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня
складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний
текст постанови складено та підписано суддею «22» жовтня 2007 року.

Суддя І.С.Чалий