Справа № 22а/23
Суддя: Рафальська І.М.
Дата ухвалення: 2007-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 22а/23 Головуючий у 1 інстанції
Категорія 69 Доповідач: Рафальська І.М.
УХВАЛА

Іменем України

17 січня
2007 року
апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Рафальської І.М.,

суддів Зарицької Г.В., Балашкевича С.В.,

при секретарі Сухоребрій Т.А.,

з участю ОСОБА_1 та його
представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Житомирі справу за позовом

ОСОБА_1 до військової частини А-2038 про визнання права на

отримання надбавки у повному обсязі за безперервну військову службу за
апеляційною

скаргою позивача на рішення Житомирського райсуду Житомирської області від 15

вересня 2006 року,

встановив:

У квітні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом,

у якому вказував, що проходить службу у в/ч А-2038 у
смт.Озерне Житомирського

району Житомирської області..

Зазначав, що військова частина заборгувала йому виплату
надбавки за безперервну

військову службу за період з травня 2003р. по лютий
2005р. Відповідно до Указу

Президента України № 389 від 5.05.2003 року, йому за вказаний період повинна бути

нарахована надбавка за безперервну військову службу в
розмірі 30% грошового

забезпечення,
проте, ця надбавка виплачувалась
не в повному обсязі.

Оскільки відповідач відмовляє у виплаті надбавки у
повному обсязі, просив визнати

право на отримання надбавки у повному обсязі та визнати
суму заборгованості у розмірі

3664 грн. та компенсації втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх

виплати в сумі 959грн.92 коп.

Постановою Житомирського райсуду Житомирської області від
15 вересня
2006

року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить рішення міськрайсуду
скасувати і ухвалити

нове рішення про задоволення його вимог; посилається на
те, що райсудом порушені

норми матеріального та процесуального права; зазначає, що
висновки суду не

відповідають обставинам справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної

скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи, позивач проходить військову
службу у військовій

частині А - 2038, має право на надбавку за безперервну військову
службу. Відповідно до

довідки в/ч-2038 /а.с.8/, ОСОБА_1 виплачувалась надбавка
в розмірі: травень-

жовтень 2003р. - 5%, листопад-грудень 2003р. -
30%, січень-серпень 2004р. -
5%,

вересень-грудень 2004р. - 30%, січень-лютий 2005р. - 5%. березень-грудень
2005р. -

30%.

Виплата надбавки, про стягнення якої просить позивач,
передбачена Указом

Президента України від 5.05.2003р. №
389 "Про надбавки
військовослужбовцям Збройних

Сил України, Міністерства внутрішніх справ України,
Адміністрації Державної

прикордонної служби та Управління державної охорони
України за безперервну

службу".

Позивач, як і інші військовослужбовці зі стажем понад 10
років, у спірний період

часу мав право на надбавку у розмірі до 30%
щомісячного грошового забезпечення.
При

цьому виплата надбавок військовослужбовцям відповідно до
Указу мала здійснюватись за

рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті на
утримання Збройних Сил

України, а право визначати конкретні розміри надбавок
військовослужбовцям було

надане Міністру оборони України.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної

надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах
України, затвердженої

наказом Міністра оборони України від 26
травня 2003
року № 149, виплата цієї надбавки

здійснюється в межах фонду грошового забезпечення,
затвердженого в кошторисах

військових частин, військових навчальних закладів, організацій,
установ. При цьому

конкретні розміри надбавок визначались Міністром оборони
на той чи інший період часу і

доводились до відому підлеглих йому командирів військових частин
телеграмами

/а.с. 36-41/, з врахуванням яких відповідно до п. 5.1
Інструкції видавались накази, як

підстава виплати надбавки. Наведене стверджується листом
Міністерства оборони

України від 17.06.05р. № 248/9/30.

Надбавку за спірний період часу у визначених Міністром
оборони розмірах позивач

отримав /а.с.
8/.

Вимога позивача про визнання права на отримання надбавки
за весь період часу

у максимальному розмірі, за наведених вище обставин є безпідставною, тому суд

обгрунтовано відмовив йому у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206
КАС України,
апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Житомирського райсуду
Житомирської області від 15 вересня
2006 року

залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього часу може бути

оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного

місяця.