Справа № 2-а-34/2007
Суддя: Чебану М.М.
Дата ухвалення: 2007-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-34/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2007 року
м.Кам”янка

Кам”янський
районний суд Черкаської області

в складі: головуючої - судді
Чебану М.М.

при секретарі Спіріній О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в
м.Кам”янка Черкаської області справу
за адміністративним позовом
ОСОБА_1до Управління праці та
соціального захисту населення Кам”янської
райдержадміністрації , Головного управління
праці та соціального захисту населення
Черкаської обласної державної адміністрації

про стягнення недоплаченої
щорічної разової грошової допомоги учаснику бойових дій,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Управління праці та соціального захисту населення Кам”янської райдержадміністрації, Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації
про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги , просив стягнути з відповідача 5119, 40 грн. недоплаченої щорічної разової допомоги за період часу з
2004 по 2007 р.р., як учаснику бойових дій, та 100
грн. судових витрат. В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що відповідно до положень ч.5 ст.12 Закону України “ Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту”
від 22.10.1993 року,
учасникам бойових дій щорічно до 5
травня виплачується разова допомога у розмірі
п”яти мінімальних пенсій за віком.

Станом на 5 травня 2004 року він мав статус учасника бойових дій , що підтверджується
виданим на його ім”я посвідченням серії
АА № НОМЕР_1 від 20.02.1996 року., а
тому мав право на отримання грошової допомоги згідно свого статусу.

Згідно зі ст. 17-1 Закону України
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” від 22.10.1993 р.
виплату разової грошової допомоги до 5 травня здійснюють органи
праці та соціального захисту
населення. Але вищевказаним органом
влади не були дотримані вимоги
даного Закону і йому не було виплачено в
повному обсязі разову грошову
допомогу як учаснику бойових дій . А
саме відповідач мав виплатити: у 2004 р. - 514, 10 грн., виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком станом на
04.05.2004 р. - 102, 82 грн., у
2005 р. - 1660 грн., виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком станом на
04.05.2005 р. - 332 грн.,
у 2006 р. - 1795 грн., виходячи
з розміру мінімальної пенсії за
віком станом на 04.05.2006 р. - 359 грн., в 2007 р. - 2050, 30 грн. , виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком станом на
04.05.2007 р. - 410,06 грн., а
всього - 6019, 40 грн. Фактично ж ,
відповідач за період 2004-2007 р.р.
виплатив йому всього
900 грн.

Таким чином , борг відповідача станом на 04.05.2007 р. перед ним
складає 5119,40 грн.

Посилаючись на те, що рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007
від 09.07.2007 року положення
ст.. 29 Закону України “ Про
державний бюджет України на 2007 рік” визнано
такими, що не відповідають
Конституції України, просив
стягнути всі недоплачені суми одноразової грошової допомоги за 2004-2007р.р. на його користь.

Представник позивача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала , посилаючись на
обставини, зазначені у позові.

Представник відповідача - Управління
праці та соціального захисту
населення Кам”янської райдержадміністрації - Гордієнко Т.Я. позов не визнала і пояснила
, що згідно з ч.5
ст.ст. 12,13,14 та 15 ЗУ “Про статус ветеранів
війни , гарантії їх соціального
захисту “ від 22 жовтня 1993 року №
3551-ХП (зі змінами згідно ЗУ від
25.12.1998 р. № 367-ХІV) , ветеранам
війни та особам , на яких поширюється
чинність цього закону, до 5 травня передбачена щорічна виплата разової грошової допомоги у
розмірі від трьох до десяти мінімальних пенсій за віком. Статтями ЗУ “Про
Державний бюджет” на кожен рік встановлювалися
інші розміри щорічної разової
грошової допомоги відповідно до ЗУ “Про
статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту”. Зазначене відповідає нормам Конституції України, оскільки ч.2 ст.95 Конституції України передбачено, що
виключно Законом про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки держави
на загальносуспільні потреби,
розміри і цільове спрямування
видатків. До того ж при визначенні таких обсягів виплати повинні
враховуватись вимоги ч.1 ст.95 Конституції України щодо справедливого та неупередженого розподілу
суспільного багатства між громадянами і
територіальними громадами та збалансованості
бюджету України. Згідно з ст.4 Бюджетного Кодексу України при
здійсненні бюджетного процесу
в Україні положення нормативно-правових актів
застосовуються лише в частині , в якій вони не суперечать положенням
Конституції України, цього Кодексу та Закону
про Державний бюджет України.
Статтею 7 Бюджетного кодексу України
визначено, що основним
принципом бюджетної системи
України є принцип збалансованості.
Виходячи з цього принципу, всі витрати
бюджету на відповідний рік
затверджуються , виходячи із
можливості його доходної частини і на
цілі, визначені бюджетними призначеннями. Згідно з ч.1
ст.23 названого кодексу будь-які
платежі з бюджету можна
здійснювати лише за
наявності відповідного бюджетного
призначення. Згідно п.п. 5-6 ст.51 Бюджетного
кодексу України розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання
та проводять видатки тільки в
межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом . Будь-які зобов'язання , взяті фізичними та юридичними особами за кошти Державного бюджету України без відповідних бюджетних асигнувань або із
перевищенням повноважень , не вважаються
законними бюджетними
зобов'язаннями. Витрати Державного бюджету України на покриття таких зобов”язань здійснюватися не можуть. Постановою Кабінету
Міністрів України від 18.02.2004 р. №
177 передбачено, що Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення
коштів Міністерству праці та соціальної політики України
для виплати разової
грошової допомоги. Передбаченої
ЗУ “Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту” у
розмірах , установлених законом
“Про Державний бюджет України” на
відповідний рік і для подальшого перерахування їх
місцевим органам праці та соціального захисту населення.

Допомога ОСОБА_1 була виплачена
згідно із обсягом
виділених бюджетних коштів.
Мінпраці, як головний розпорядник
коштів І рівня та Головне
управління керуються виключно
нормами чинного законодавства
і не мають законної можливості
додатково виплачувати більшу за розміром, ніж це передбачається законом
про Державний бюджет, одноразову грошову допомогу до
Дня Перемоги. На підставі рішення Конституційного суду України
від 09.07.2007 р. додатково кошти не виділялися , у
зв'язку з чим відсутня можливість
їх виплати.

Просила застосувати при розгляді справи строк
давності , встановлений ст. 99
Кодексу адміністративного судочинства України із наслідками, передбаченими
ст. 100 КАС України, в
задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2007
року до участі в справі в якості
співвідповідача залучено Головне управління
праці та соціального захисту
населення Черкаської обласної
державної адміністрації .

Головний спеціаліст управління праці та соціального
захисту населення Кам”янської райдержадміністрації Гордієнко Т.Я. не була
допущена судом до участі в справі як
представник Головного управління праці та соціального захисту населення Черкаської
обласної державної адміністрації, відповідача по справі, так як доручення на
її представництво не було оформлене належним чином. Таким чином, відповідач вдруге не з”явився в судове
засідання без поважних причин - 31.10.07р. та 12.11.07р., але ним було
направлене до суду заперечення на адміністративний позов. За таких обставин суд
ухвалив розглядати справу без представника Головного управління праці та
соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації,
відповідача по справі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню ,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 станом на
5 травня 2004 року і на даний час
є учасником бойових дій, що
підтверджується виданим 20 лютого 1996 року Кам”янським РВК на його ім'я
посвідченням серії АА № НОМЕР_1.

Відповідно до Закону України “ Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” ОСОБА_1 до 5
травня в 2004 році як учаснику бойових дій повинна була
виплачуватись разова допомога у розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком, а саме : у 2004 р. - 514, 10 грн., в 2005 р. - 1660 грн., у 2006 р. - 1795 грн.,
в 2007 р. - 2050, 30 грн., з
врахуванням того, що відповідно
мінімальна пенсія за віком осіб,
які втратили працездатність, згідно ст.28 Закону України “Про
загальнообов”язкове державне пенсійне
страхування” , Законів України “Про Державний бюджет України “ на
відповідний рік , у 2004 р. становила
102,82 грн., у 2005 р. - 332 грн., у 2006 р. - 359 грн., у 2007 р. - 410, 06
грн.

Фактично ж , ОСОБА_1 отримав разову
допомогу як учасник бойових дій за період 2004-2007 р.р. в сумі
900 грн. , а саме:
у 2004 р. - 120 грн., у 2005 р. - 250 грн., у 2006 р. - 250 грн.,
у 2007 році - 280 грн.

Відповідно до ст. 22 Конституції
України, конституційні права і свободи гарантуються і не
можуть бути скасовані при прийнятті
нових законів або внесенні
змін до чинних
законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.8 Конституції
України в Україні визнається і діє принцип верховенства права , Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і
повинні відповідати їй.

Кожен громадянин
України має право на соціальний
захист (ст. 46 Конституції України).

Виходячи з положень ст.ст. 8, 22,
46 Конституції України виплата щорічної
разової грошової допомоги
учасникам бойових дій , інвалідам війни
та іншим категоріям осіб ,
зазначеним у Законі України ”Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” є соціальною гарантією і не можуть бути скасованими ,
а також не можуть бути звужені
за їх змістом і
обсягом при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Таким чином, розмір
недоплаченої щорічної разової допомоги до 5 травня учаснику бойових дій ОСОБА_1
за період 2004 - 2007 р.р. складає:
у 2004 році - 394,10 грн. ( 514,10 грн.-120 грн.);
у 2005 році - 1410 грн. (1660
грн. - 250 грн.); у 2006 році - 1545
грн. ( 1795
грн. - 250 грн.); у 2007 році - 1770, 30
грн. (2050,30 грн. - 208 грн.), а всього
5119, 40 грн.

Суд
залишає поза увагою
посилання відповідачів на те, що
у період 2004-2007 років позивачеві ОСОБА_1
правильно нараховано щорічну разову грошову допомогу до 5 травня
як учаснику бойових дій в 2004 - 2007 р.р. ,
так як ці нарахування проводились згідно з Законом України “Про Державний
бюджет України” на відповідні роки,
якими визначено, що в 2004 році вказана
допомога виплачувалась в розмірі 120
грн., а в інші
роки виплачувалась відповідно 250
грн., 250 грн., 280 грн. ,
так як вони є безпідставними , оскільки Закон про Державний бюджет на відповідний рік має обмежений термін дії, тобто являється Законом тимчасової дії - на
період певного бюджетного періоду
( п. 20 ст. 2 Бюджетного кодексу України
), який становить один календарний рік,
що починається 1 січня кожного року і
закінчується 31 грудня того
ж року ( ч.1 ст.3 Бюджетного кодексу України) , а тому
даний закон не може скасовувати
або звужувати, чи
встановлювати нові розміри
щорічної разової допомоги до 5
травня , які встановлені в Законі України “ Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту”, який є
законом постійної дії , тому що
порушується конституційний
принцип верховенства права.

Тому суд вважає ,
що в даному спорі щодо разової грошової допомоги слід керуватись не законами
про Державний бюджет України
на відповідний рік, а Законом України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту”, оскільки він , як
Закон постійної дії , має
прерогативу над законами
про Державний бюджет на 2004 рік, 2005 рік, 2006 рік та 2007 рік.

Крім того, рішенням Конституційного
Суду України від 01.12.2004 року
20-рп/2004 визнано такими, що не
відповідають Конституції України ( є неконстуційними) положення Закону України “Про Державний бюджет України на 2004 рік”, а саме
ст. 44 , якою встановлено, що у 2004 році
виплата щорічної разової допомоги відповідно до Закону України “Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”, здійснюється , зокрема , учасникам бойових дій у
розмірі 120 грн.

Рішенням Конституційного Суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року визнано такими, що не відповідають
Конституції України ( є неконстуційними)
положення Закону України “Про державний бюджет України на 2007 рік”, а
саме ст.29, якою встановлено ,
що у 2007 році виплата щорічної
разової допомоги відповідно
до Законів України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та
“Про жертви нацистських переслідувань” здійснюються
у таких розмірах : інвалідам І
групи - 450 грн., інвалідам ІІ групи -
306 грн., інвалідам ІІІ групи - 300 грн.; учасникам бойових дій та
колишнім неповнолітнім в'язням
концентраційних таборів ,
гетто, інших місць примусового тримання,
а також дітям, які народились у
зазначених місцях, примусового тримання
їх батьків, - 280 грн., особам, які мають
особливі заслуги перед батьківщиною, - 450 грн., членам сімей
загиблих та дружинам (чоловікам)
померлих інвалідів війни та дружинам (чоловікам) померлих
учасників бойових дій, учасників війни
і жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами, - 150 грн.; учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць
примусового тримання, особам , які були насильно вивезені на примусові
роботи, дітям партизанів, підпільників,
інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом
у тилу ворога - 55 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що конституційне право позивача
ОСОБА_1 щорічно отримувати до 5 травня разову грошову допомогу , як учаснику бойових дій, порушено з боку
відповідачів і підлягає судовому
захисту, а позов є обґрунтованим і підлягає повному
задоволенню.

Суд вважає, що ОСОБА_1 строки звернення до суду за захистом свого
порушеного права не пропущені , оскільки
про порушення свого права щодо отримання в повному обсязі разової щорічної грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій ОСОБА_1
дізнався в липні 2007 року з юридичної консультації.

У відповідності зі ст.87 КАС
України з відповідачів на користь позивача ОСОБА_1 в солідарному порядку необхідно стягнути 100 грн. -
витрати по оплаті юридичної
допомоги та на користь держави судовий збір.

Дана постанова у відповідності до
ст. 256 КАС України підлягає зверненню
до негайного виконання.

На підставі ст. ст. 3, 8, 19, 22,
46, 48, 55, 56, 95, 96 Конституції
України , Рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2002 від 20.03.2002
року, Рішенням Конституційного Суду України
№ 20-рп/2004 від 01.12.2004 року, Рішенням Конституційного Суду України
№ 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, ст.ст. 2, 4, 6, 17, 19, 49, 56, 87, 90, 91,
94, 104, 106, 159, 160, 161, 162, 256, 257 КАС України , на підставі ст.ст. 2, 12, 13, 17-1, 22 Закону
України “Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту” , ст..28 Закону України “ Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування”, ст.1 Закону
України “Про затвердження
прожиткового мінімуму на 2004
рік”, ст..63 Закону України “ Про
внесення змін до Закону України “Про державний бюджет України на 2005 рік” та
деяких інших законодавчих актів України”, ст.. 65 Закону України “Про Державний
бюджет України на 2006 рік”, ст..29 Закону України “Про державний бюджет
України на 2007 рік”, керуючись ст.ст.
159, 160-163, 256 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1до Управління праці та соціального захисту
населення Кам”янської
райдержадміністрації , Головного управління
праці та соціального захисту
населення Черкаської обласної
державної адміністрації про
стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги як
учаснику бойових дій - задовольнити повністю.

Стягнути на користь ОСОБА_1з
Управління праці та соціального захисту населення Кам”янської районної державної адміністрації
та Головного управління праці та соціального
захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації
в солідарному порядку 5119 (п”ять
тисяч сто дев”ятнадцять) грн. 40
коп. - недоплаченої йому разової
щорічної грошової допомоги за
2004 - 2007 роки як учаснику бойових дій та 100 (сто)
грн. - витрати по оплаті юридичної
допомоги.

Стягнути з
Управління праці та соціального захисту населення Кам”янської районної державної адміністрації
та Головного управління праці та соціального захисту населення
Черкаської обласної державної
адміністрації в солідарному порядку
на користь держави судовий збір в сумі
51 грн. 19 коп.

Звернути до негайного
виконання постанову суду в частині стягнення з Управління праці та
соціального захисту населення
Кам”янської районної державної адміністрації та Головного управління
праці та соціального захисту населення
Черкаської обласної державної
адміністрації в солідарному порядку
5119 (п”ять тисяч сто дев”ятнадцять)
грн. 40 коп. - недоплаченої
ОСОБА_1 разової щорічної грошової допомоги за 2004 - 2007 роки як учаснику бойових дій
.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного
адміністративного суду через Кам”янський
районний суд Черкаської області.

Заява про апеляційне оскарження постанови
суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в
разі складення у повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України - з
дня складення в
повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча: