Справа № 2/36
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2007-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

вул. Десятинна, 4/6
№ 2/36
Головного управління юстиції у Київській області
визнання протиправними дій та стягнення моральної шкоди
Суддя
Представники сторін:
Від позивача ОСОБА_1.
Від відповідача Рекашова А.М.
справи:
Позов заявлено про визнання
бездіяльності Головного управління юстиції у Київській області протиправною та
стягнення моральної шкоди у розмірі 100 грн. В обгрунтування своїх вимог
ОСОБА_1. зазначив про ненадання відповіді відповідачем на його звернення від
10.08.07р. та посилався на Закон України «Про звернення громадян», а також
зазначив підстави для відшкодування моральної шкоди як завданий клопіт та
нервовий стан позивача під час оскарження дій відповідача.
В ході судового розгляду справи
позивач збільшив заявлені вимоги та просив суд зобов'язати відповідача надати
йому обґрунтовану відповідь на звернення від 10.08.07р. В обгрунтування своєї
заяви позивач зазначив, що відповідачем було надано відповідь від 05.09.07р. №
П-433-10, яка не містить фактичної відповіді на питання, викладені у зверненні
позивача. В подальшому, позивачем було відкликано заяву про збільшення вимог.
Відповідач проти позову заперечив.
В якості безпідставності вимог позивача зазначив, що згідно Положення про
Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній республіки
Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі,
відповідач вчинив дії, направлені на з'ясування причин оскарження позивачем дій
певних посадових осіб та надав вказівку про необхідність здійснення перевірки
та усунення порушень, в разі їх виявлення. На підставі викладеного та керуючись
Інструкцією про порядок розгляду звернень та особистого прийому громадян у
Міністерстві юстиції України, в установах та організаціях, що належать до сфери
його управління, відповідач вирішив, що звернення позивача не належить до тієї
категорії, що підлягають наданню відповіді негайно та не потребують додаткової
05.10.07р. позивач подав заяву про
зміну предмету адміністративного позову, в якій він просить суд визнати дії
відповідача, які полягають у порушенні терміну розгляду і вирішення звернення позивача
від 10.08.07р., протиправними та стягнути моральну шкоду у розмірі 100 грн.
Відповідно до ст. 51 КАС України
позивач наділений правом змінити підставу або предмет адміністративного позову,
збільшити або зменшити розмір позовних вимог або відмовитися від
адміністративного позову в будь-який час до закінчення судового розгляду.
Ухвалою суду від 05.10.07р.
клопотання позивача задоволено та залишено без розгляду позовні вимоги в
частині зобов'язання відповідача надати обґрунтовану відповідь на звернення
ОСОБА_1. від 10.08.07р.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується
позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд, -
10.08.07р. позивач звернувся до
канцелярії Головного управління юстиції у Київській області із заявою про
повідомлення інформації щодо яких посадових осіб він може звернутися із скаргою
на дії певних посадових осіб відповідача, а саме: начальника підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління
юстиції у Київській області та начальника відділу Державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у Київській області.
Обставини, які визнаються
сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують
сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання (п.3 ст.72 КАС України).
Відповідачем факт звернення
позивача до канцелярії ГУ юстиції у Київській області 10.08.07р. не
У відповідності до Закону України
від 02.10.96р. № 393/96-ВР «Про звернення громадян»(далі -Закон № 393/96-ВР)
цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм
Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання
громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності,
викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і
громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі
в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення
роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів
та відновлення їх у разі порушення.
Громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності,
засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.
Під зверненнями громадян Закон №
393/96-ВР розуміє викладені в письмовій або усній формі пропозиції
(зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Так, згідно ст. 3 Закону №
393/96-ВР заява -це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації
закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або
повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності
підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних
депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення
думки щодо поліпшення їх діяльності.
Сторони не оспорюють той факт, що
позивач звернувся до відповідача саме із заявою.
Статтею 5 Закону встановлені вимоги
до оформлення заяви. Заяви, оформлені без дотримання цих вимог, повертаються
заявникові. Враховуючи, що звернення позивача у встановлений термін повернуто
не було, то визнається факт належного оформлення письмової заяви ОСОБА_1. від
10.08.07р., а тому така заява визнається прийнятою відповідачем до розгляду, а
отже має бути розглянута у встановлені законом строки, що і визначено статтею 7
Закону № 393/96-ВР.
Розділом ІІ Закону № 393/96-ВР
встановлено порядок розгляду звернень громадян.
Так, відповідно до ст.ст. 15, 19
Закону № 393/96-ВР органи державної влади та їх посадові особи зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати звернення громадян, перевіряти викладені в них
факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Слід
зазначити, що на органи державної влади покладено саме обов'язок в наданні
Звернення розглядаються і
вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які
не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні
питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи,
організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його
розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати
сорока п'яти днів (ст. 20 Закону № 393/96-ВР).
Позивач в своїй заяви просив
відповідача повідомити йому порядок оскарження (а саме, вказати певну посадову
особу) дій начальника підрозділу примусового виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області та
начальника відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у
Зазначена інформація не потребує
додаткового вивчення, а тому відповідь на звернення позивача мала бути надана
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання.
Законодавством України не
встановлено які саме звернення вважаються такими, що підлягають невідкладному
розгляду. Але з огляду на зміст заяви позивача вбачається, що повідомлення
порядку оскарження не потребує додаткових заходів щодо збору та надання такої
інформації. А тому суд приходить до висновку, що заява позивача підпадає під
категорію звернень, на які може бути надано невідкладну відповідь.
Відповідно до Інструкції про
порядок розгляду звернень та особистого прийому громадян у Міністерстві юстиції
України, в установах та організаціях, що належать до сфери його управління,
затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2004р. № 26/5 усі
звернення громадян, що надходять до Міністерства юстиції України та
підпорядкованих йому органів, підлягають обов'язковій класифікації за
встановленими статтею 3 Закону України «Про звернення громадян»їх видами, а
саме: пропозиції, заяви та скарги. Подальший розгляд пропозицій, заяв та скарг
громадян проводиться з урахуванням особливостей, встановлених статтями 14, 15
та 16 зазначеного Закону. Про результати розгляду громадянинові повідомляється
письмово або усно, за його бажанням, про що робиться відмітка в
реєстраційно-контрольній картці (комп'ютерному реєстрі).
З огляду на Інструкцію, відповідач
повинен був класифікувати звернення позивача як заява та надати відповідь в
строк, передбачений Законом № 393/96-ВР для заяв. Звернення позивача отримано
відповідачем 10.08.07р., а тому кінцевий строк для надання відповіді настав
Посилання відповідача на ті
обставини, що ним було запроваджено перевірку підстав оскарження дій посадових
осіб та виявлення причин порушення прав заявника судом до уваги не приймаються,
оскільки в зверненні позивача йде мова тільки про роз'яснення порядку
оскарження дій посадових осіб.
Відповідь надано позивачу
05.09.07р., тобто з порушенням встановлених Законом строків, а тому суд
приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині
протиправності дій відповідача.
Відповідно до ст. 56 Конституції
України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів
місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх
повноважень.

В якості підстав для такого
відшкодування позивач зазначає про завданий клопіт та нервовий стан позивача
під час оскарження дій відповідача. На підтвердження своїх доводів позивач
пред'явив суду довідку з місця роботи про те, що йому було надано відпустку без
збереження заробітної плати. Підставою для надання такої відпустки позивач
зазначає оскарження дій відповідача. Крім того, позивач вказує, що оскарження
бездіяльності відповідача призвело до порушення його нормальних життєвих зв'язків
та вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Постановою Пленуму Верховного суду
України від 31.03.95р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»наголошується, що право на відшкодування моральної
(немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та
законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у
повній відповідності із Конституцією та законами України, вирішення справ,
пов'язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Відповідно до зазначеної Постанови
під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу
або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я,
у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість
продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Враховуючи, що позов про
відшкодування моральної шкоди заявлено на підставі Закону України «Про
звернення громадян»та з огляду на те, що ст. 56 Конституції є нормою прямої
дії, то позивач правомірно звернувся до суду з вимогою про відшкодування
моральної шкоди.

Оскільки судом встановлено факт
незаконності дій відповідача шляхом порушення строків надання відповіді на
звернення позивача, а також доводи позивача щодо завданих страждань, суд
приходить до висновку про відповідність заявленої вимоги про відшкодування
моральної шкоди у розмірі 100 грн. характеру та обсягу страждань позивача.

Враховуючи викладене, позов
визнається судом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст.
161-163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити позов повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного
управління юстиції у Київській області щодо порушення строків розгляду
звернення ОСОБА_1 від 10.08.07р.

3. Стягнути з Головного управління
юстиції у Київській області (04071, м. Київ, вул. Ярославська, 5/2), - з
будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час здійснення
виконавчого провадження, - моральну шкоду у розмірі 100 (сто) грн. на користь
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1).

4. Повернути з Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 3 (три) грн. 40 копійок на користь ОСОБА_1
(АДРЕСА_1).

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження (ст.254
КАС України).

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України -з
дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
В.І. Келеберда