Справа № К-3037/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
листопада 2007 року м. Київ
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :
суддів - Бутенка
розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну
справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії голови правління Відкритого
акціонерного товариства “Криворіжгаз” Скрицького Михайла Михайловича, -
В грудні 2004 року ОСОБА_1. звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій
просив визнати неправомірними дії голови правління ВАТ “Криворіжгаз” Скрицького
М.М., що полягали у відмові поновити газову систему і підключити газ до
житлового будинку скаржника №АДРЕСА_1 у м. Кривій Ріг. В скарзі ОСОБА_1.
посилався на те, що він у 1991 року виїхав до Росії із того часу не мешкав у вказаному будинку, 25.04.1997
року працівниками ВАТ “Криворіжгаз” було припинено газопостачання до його
будинку та обрізані газові труби.
На час звернення до суду скаржник вже проживав за вказаною адресою і
звернувся до суб'єкта оскарженя з проханням поновити газопостачання, проте
останній йому в цьому відмовив, посилаючись на наявність заборгованості по
сплаті за газ в сумі 770,85 грн.
ОСОБА_1. вважав, що ця відмова порушує його право на користування газом і
просив зобов'язати голову правління ВАТ “Криворіжгаз” Скрицького М.М. поновити
газову систему і підключити газ до житлового будинку скаржника №АДРЕСА_1 у м.
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 лютого 2005
року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області
від 19 травня 2005 року, скаргу задоволено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, представник суб'єкта
оскарження подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та направити
справу на новий судовий розгляд. У скарзі він посилається на порушення судами
норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

При вирішенні даного спору судами першої та апеляційної інстанцій було
повно встановлено обставини справи, проте неправильно застосовано норми
матеріального і процесуального права, внаслідок чого судами зроблено помилковий
висновок про задоволення скарги ОСОБА_1.

Свої рішення суди попередніх інстанцій мотивували тим, що заборгованість скаржника
зі сплати за спожитий газ виникла в період по травень 1997 року, а відтак
суб'єкт оскарження не мав відмовляти у відновленні газопостачання з підстав
наявності боргу, в зв'язку із спливом строку позовної давності.

Крім того, судами зроблено висновок про неправомірність дій суб'єкта
оскарження положенням п.4 "Правил надання населенню послуг з
газопостачання", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09
грудня 1999 року № 2246, згідно яких газопостачальні організації, що здійснюють
постачання природного газу на закріпленій території, не мають права відмовити
споживачеві, об'єкти якого розташовані на цій території, в укладенні договору.

Як було встановлено судами, будинковолодіння ОСОБА_1. було від'єднано від
газопостачання у 1997 році в зв'язку із наявністю боргу за спожиті послуги, при
цьому безпосередньо вказані дії ним до суду оскаржені не були.

Слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999
року № 2246, із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 14
квітня 2004 року № 476 (далі - Постанова Кабінету Міністрів України від
09.12.1999 року № 2246), були затверджені "Правила надання населенню
послуг з газопостачання", які врегулювали відносини між газопостачальними
організаціями, газотранспортними організаціями та громадянами - споживачами
газу.

Так, зокрема, п. 9 "Правил надання населенню послуг з
газопостачання" передбачено, що відновлення газопостачання здійснюється
газотранспортною організацією протягом двох робочих днів у містах та п'яти календарних
днів у сільській місцевості після усунення порушень, сплати споживачем боргу та
відшкодування збитків, завданих його неправомірними діями газопостачальній або
газотранспортній організації.

Таким чином, судами не було враховано, що оскільки ОСОБА_1. звернувся до
суб'єкта оскарження у вересні 2004 року, тобто після набуття чинності
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246, якою
передбачені порядок та умови відновлення газопостачання, то до спірних відносин
слід було застосовувати саме цей нормативний акт.

Також судами помилково застосовано положення ст. 71 ЦК України (в редакції
1963 року) та ст. 257 ЦК України від 16 січня 2003 року N 435-IV , тому що
відповідно до ст. 256 ЦК України від 16 січня 2003 року N 435-IV позовна давність - це строк, у межах якого
особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або
інтересу, яка згідно ст. 267 ЦК України від 16 січня 2003 року N 435-IV застосовується судом лише за заявою сторони у
спорі, зробленою до винесення ним рішення.

До даних правовідносин положення цих статей не може бути застосовано,
оскільки відмова суб'єкта оскарження відновити газопостачання в зв'язку із
несплатою боргу за спожиті послуги не пов'язана із фактом звернення кредитора
до суду щодо стягнення такого боргу, що є виключним правом кредитора.

Що ж до посилання судів на вимоги п.4 "Правил надання населенню послуг
з газопостачання", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від
09 грудня 1999 року № 2246, згідно яких газопостачальні організації, що
здійснюють постачання природного газу на закріпленій території, не мають права
відмовити споживачеві, об'єкти якого розташовані на цій території, в укладенні
договору, то судами не враховано, що предметом даного спору є відновлення газопостачання,
а не зобов'язання укласти договір.

Оскільки судами повно й всебічно встановлені фактичні обставини справи, але
неправильно застосовані норми матеріального права, прийняті судові рішення
підлягають скасуванню з постановленням нового рішення про відмову ОСОБА_1 у
задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 229, 230, 232 КАС України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу голови правління Відкритого акціонерного товариства
“Криворіжгаз” Скрицького Михайла Михайловича задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 лютого 2005
року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 травня 2005
року скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги на неправомірні дії голови правління
Відкритого акціонерного товариства “Криворіжгаз” Скрицького Михайла
Михайловича.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду касаційної інстанції може
бути оскаржено до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :