Справа № 22-а-7219/2007
Суддя: Малиніна В.М.
Дата ухвалення: 2007-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22-а-7219/07 Головуючий у 1 інстанції:Гибало О.І.
№2-а-17/07 Суддя-доповідач: Малинін В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
листопада 2007 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого: Малиніна
В.В.,

Суддів: Бєлової
Л.В., Ситникова
О.Ф.

при
секретарі: Константіновій
Н.Б.,

за
участю представника апелянта ВАТ «СЦК» - Білого М.М.,

представників
позивачки - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами Виконавчого комітету
Смілянської міської ради, Відкритого акціонерного товариства «Смілянський
цукровий комбінат» на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської
області від 21 червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до Виконавчого
комітету Смілянської міської ради, Відкритого акціонерного товариства
«Смілянський цукровий комбінат», Регіонального відділення Фонду державного
майна України по Черкаській області про визнання бездіяльності неправомірною,
визначення статусу будинку, проведення його капітального ремонту та
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ :

У січні
2007 року позивач звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської
області з позовом про визнання бездіяльності відповідачів щодо визначення
статусу будинку, який знаходиться АДРЕСА_1, та проведення його капітального
ремонту - неправомірними.

Обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що вона є наймачем квартири АДРЕСА_1 з 1954 року. Зазначений
будинок знаходиться на балансі ВАТ «Смілянський цукровий комбінат», а належить
Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Черкаській області.

Зазначений
будинок знаходиться в непридатному для проживанні стані і не ремонтувався
тривалий час, але Смілянський міськвиконком зволікає з прийняттям рішення про
визначення статусу цього будинку як непридатного для проживання, а ВАТ
«Смілянський цукровий комбінат» не вживає мір по проведенню капітального ремонту
цього будинку. Тому позивачка була змушена звернутися до суду з вище зазначеним
позовом і просить визнати бездіяльність відповідачів неправомірною.

Ухвалою
суду було залучено в якості співвідповідача по справі Регіональне відділення
Фонду державного майна України по Черкаській області.

В ході
судового розгляду справи, позивачка збільшила позовні вимоги та просила
додатково стягнути з відповідачів в солідарному порядку 5000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської
області від 21.06.07. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Визнана бездіяльність виконавчого комітету Смілянської
міської ради, ВАТ Смілянський цукровий комбінат» та Регіонального відділення
Фонду державного майна України по Черкаській області - неправомірною.

Зобов'язано відповідачів визначити технічний стан будинку
АДРЕСА_1, в якому проживає позивачка та вирішити питання про можливість, а чи
подальшого його використання після проведення капітального ремонту, а чи
знесення відповідно до вимог чинного законодавства.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Смілянського міськрайонного
суду від 21.06.07. відповідачі - Виконавчий комітет Смілянської міської ради,
ВАТ «Смілянський цукровий комбінат» подали апеляційні скарги, вважають, що
оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню на підставі неповного
з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до
порушення норм матеріального та процесуального права.

Заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходило.

В судовому засіданні представник ВАТ «Смілянський
цукровий комбінат» підтримав вимоги апеляційної скарги; представники позивачки
- заперечували, вважають рішення суду першої інстанції законним та
обґрунтованим.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційні скарги Виконавчого
комітету Смілянської міської ради, ВАТ «Смілянський цукровий комбінат»
задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як вбачається
з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції
житловий будинок АДРЕСА_1 знаходиться в непридатному стані для проживання, що
підтверджується актом обстеження зазначеного будинку (а.с.6).

Відповідно до ст. 15 ЖК України
виконавчі комітети районних, Міських рад у межах і в порядку, встановленому
законодавством на території району, міста, району в місті здійснюють контроль
за станом та експлуатацією відомчого житлового фонду.

Крім того, їх права та обов'язки
при вирішенні цих питань регламентовані «Положенням про порядок обстеження
стану жилих будинків з метою вс­іх відповідності санітарним і технічним вимогам
та визначення жилих приміщень непридатними
для проживання», затвердженого постановою РМ
Української РСР № 189 від 26 квітня 1984 року.

Згідно п. 5 зазначеного
положення якщо під час обстеження стану жилих будинків буде виявлено
невідповідність санітарним і технічним вимогам
цих будинків (жилих приміщень), яку можливо і доцільно усунути шляхом
проведення капітального ремонту, житлово-експлуатаційна організація вирішує в
установленому порядку питання про проведення такого ремонту.

В разі ж неможливості або недоцільності
проведення капітального ремонту житлово-експлуатаційна організація
вносить до виконкому
районної, міської, районної у місті Ради народних депутатів пропозицію
про визнання жилого будинку (житлового приміщення) таким, що не відповідає
вказаним вимогам і є непридатними для проживання.

Пунктами 6 та 7 зазначеного
Положення передбачено створення в місцевої ради спеціальної комісії яка повинна
проводити обстеження стану таких жилих будинків та складати акти за формою, що
встановлюється Міністерством житлово-комунального господарства.

Положенням також передбачено, що
виконавчий комітет відповідної місцевої ради розглядає подані комісією
матеріали і приймає рішення щодо придатності жилого будинку (житлового
приміщення) для проживання.

У
випадках, коли виконавчий
комітет місцевої ради дійде
висновку про можливість і доцільність
усунення негативних факторів
шляхом капітального ремонту жилого будинку (жилого приміщення), він
приймає рішення про проведення такого ремонту. В разі ж визнання такого будинку
(приміщення) невідповідним санітарним і технічним вимогам та непридатним для
проживання виконком відповідної місцевої ради вносить до виконавчого комітету
обласної ради пропозицію про використання цього будинку (приміщення) в інших
цілях або про його знесення.

Крім
того, як встановлено судом першої інстанції, позивачка проживає в
будинкуАДРЕСА_1 майже 40 років, жодного разу він не обстежувався. Комісія,
створення якої передбачено вищевказаним положенням в Смілянському
міськвиконкомі не створювалася, а тому зазначеним питанням ніхто не займався.

Що стосується питання власників
та балансоутримувачам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої
інстанції про застосування норм Житлового кодексу до виниклих правовідносин.

Згідно ст. 175 ЖК
України державні і
громадські органи, підприємства,
установи, організації, службові особи зобов'язані дбати про схоронність
житлового фонду та підвищення його благоустрою.

Відповідно до ст. 176 ЖК України
наймодавець зобов'язаний своєчасно проводити ремонт жилих будинків,
забезпечувати безперебійну роботу інженерного обладнання будинків і жилих
приміщень, належне утримання під'їздів, інших місць загального користування
будинків і прибудинкової території.

Проте,
відповідачі ці вимоги житлового законодавства не виконували і жодних мір по приведенню його в належний стан не вжили.

Отже, як
Смілянський міськвиконком, так і ВАТ «Смілянський цукровий комбінат» та
Фонд державного майна належним чином не виконали своїх обов'язків по утриманню
будинку в належному стані, що і призвело до того, що він став непридатним для
проживання.

Відповідно до вищевикладеного, колегія суддів
вважає, що суд першої
інстанції вірно дійшов висновку, що відповідачі повинні нести
відповідальність за належний будинок АДРЕСА_1, в якому проживає ОСОБА_1.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.198
КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду без змін.

Керуючись
ст.ст. 195, 196, 198, 200, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Виконавчого комітету Смілянської
міської ради, Відкритого акціонерного товариства «Смілянський цукровий
комбінат» на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від
21 червня 2007 року - залишити без задоволення.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської
області від 21 червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до Виконавчого
комітету Смілянської міської ради, Відкритого акціонерного товариства
«Смілянський цукровий комбінат», Регіонального відділення Фонду державного
майна України по Черкаській області про визнання бездіяльності неправомірною,
визначення статусу будинку, проведення його капітального ремонту та
відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.

Матеріали справи повернути до Смілянського
міськрайонного суду Черкаської області.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання
законної сили.

Головуючий:

Судді: