Справа № 22а-2399/2007
Суддя: Стежко В.А.
Дата ухвалення: 2007-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №
Головуючий суддя категорія
1-ій інстанції - Квітка О.М.
У Х В А Л А

Іменем
України

«06» грудня 2007 року
м.Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого,
судді Стежко В.А. (доповідач)

суддів Уханенка С.А.,

Поплавського В.Ю.

при
секретарі Портненко Т..В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1
на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16 липня
2007 року

у адміністративній
справі № А 16/143-07 за позовом ОСОБА_1 до
Нікопольської районної державної адміністрації м.Нікополь Дніпропетровської
області «про стягнення 122917,00 грн. - не отриманого прибутку та 13000,00 грн.
- моральної шкоди», -

в с т а н о в и л а:

У травні 2007 року
ОСОБА_1 звернулася з позовом до Нікопольської районної державної адміністрації м. Нікополь
Дніпропетровської області, в
якому посилаючись на порушення відповідачем зобов'язань укладеного з нею
договору № 21 від 06.08.2004 р. «Про регулювання технологічного процесу по
здійсненню пасажирських перевезень на приміських маршрутах Нікопольського
району», просила зобов'язати Нікопольську
райдержадміністрацію належно виконувати зобов'язання вказаного договору
та стягнути з останнього на її користь суму не отриманих прибутків в розмірі
73757,50 грн., а також покласти на відповідача сплату судових витрат по справі.

В процесі
розгляду справи позивачка неодноразово доповнювала та змінювала свої позовні
вимоги, шляхом подання письмової заяви особисто (а.с.26-27) та відповідної
заяви через свого представника (а.с.47-49), в яких ставила питання про збільшення
суми збитків, які підлягають стягненню на її користь та про відшкодування
моральної шкоди. Остаточно, позивачка просить
стягнути з Нікопольської райдержадміністрації на її користь суму не отриманих прибутків в
розмірі 122917,00 грн. та компенсацію моральної шкоди в розмірі 13000,00 грн.

Ухвалою господарського
суду Дніпропетровської області від 16.07.2007 р. провадження в
адміністративній справі за позовом ОСОБА_1
закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157
Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки дану справу не
належить розглядати в порядку адміністративного судочинства в зв'язку з тим, що
розгляд таких справ належить до юрисдикції господарського суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду,
позивачка у апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та направити справу до
суду першої інстанції для продовження її розгляду. На обґрунтування апеляційної
скарги, позивачка посилається на те, що суд незаконно визнав ОСОБА_2 її
представником та прийняв і задовольнив його заяви та клопотання в її інтересах,
оскільки вона не укладала з вказаною особою договору на здійснення
представництва в суді та не надавала йому нотаріально посвідчену довіреність на
ведення справи в суді. Крам того, вказує на те, що суд не перевірив довіреність
присутнього при розгляді справи 16.07.2007 р. представника відповідача та не
заніс до протоколу судового засідання відомості про його заміну. Викладені
обставини апелянт вважає суттєвим порушення норм процесуального права та не
повнотою з'ясування обставин по справі, що відповідно до ст.202 КАС України є
підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Обговоривши доводи апеляційної
скарги та перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі,
суд першої інстанції виходив з того, що позивачка уточнюючи раніше заявлені нею
позовні вимоги, тим самим змінила характер спору, оскільки заявила вимоги лише
про збільшення розміру стягнення з відповідача суми не отриманого прибутку і
про відшкодування моральної шкоди, та покладення на відповідача судових витрат.
Зважаючи на виключення із позову вимог публічно-правового характеру, суд першої
інстанції визнав за неможливе розглядати позов ОСОБА_1 в порядку адміністративного судочинства.

Колегія
суддів вважає висновок суду першої інстанції таким, що відповідає вимогам
закону та матеріалам справи, оскільки згідно
приписів частини другої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства
України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються
адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою
вирішити публічно-правовий спір.

Доводи апеляційної скарги стосовно
незаконності представництва громадянином ОСОБА_2 інтересів позивачки в суді та
про вдсутність у зазначенного представника повноважень на подачу до суду заяви
про зміну, уточнення та доповнення адміністративного позову, колегія судів не
приймає як підставу для скасування ухвали суду, оскільки наведені доводи
суперечать матеріалам справи та обставинам, встановленим при розгляді апеляційної
скарги.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 звернулася до господарського суду за захистом своїх прав як приватний
підприємець, і в процесі розгляду справи подавала до суду клопотання про
визнання її представником ОСОБА_2, згідно доданої довіреності, яка завірена
печаткою приватного підприємця ОСОБА_1, та відповідно до змісту якої позивачка
уповноважила ОСОБА_2 20.11.2008 р. бути її представником та вести справи в
судах, користуючись усіма правами наданими законом позивачеві, відповідачу та
третій особі, у тому числі з правом повної або часткової відмови від позову,
визнання позову, зміни предмету позову, укладення мирової угоди, оскарження
рішення суду, подання виконавчого листа по стягненню та отримання присудженого
майна чи грошей.

З огляду на зміст ст.58 КАС
України, колегія суддів вважає, що наявна в матеріалах справи довіреність
(а.с.31) відповідає вимогам закону і підстав для визнання незаконним
представництва ОСОБА_2 в суді інтересів позивачки - відсутні.

Судом встановлено,
що під час розгляду справи судом першої інстанції, первісна заява про уточнення
та доповнення позовних вимог (а.с.26-27 ) подана за особистим підписом
позивачки, і з цієї заяві виключено вимоги публічно-правового характеру, а
ставиться лише питання про збільшення розміру стягнення з відповідача суми не
отриманого доходу та про відшкодування моральної шкоди і покладення судових
витрат на відповідача. Повторна заява про уточнення позову, яка подана до суду
за підписом представника позивачки (а.с.47-49), за своїм змістом та викладеними
в ній обставинами щодо виниклих правовідносин, повністю узгоджується з
первісним позовом (а.с.2-4) та особистою заявою ОСОБА_1 (а.с.26-27)

Вищенаведені обставини свідчать
про те, що ОСОБА_2, як представник позивачки, дійсно діяв відповідно до
правової позиції ОСОБА_1

З огляду на те, що вимоги про вирішення
публічно-правового спору у цій справі не заявлені, колегія суддів приходить до
висновку, що постановлене по справі судове рішення першої інстанції, ухвалене з
додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому передбачені
ст.202 КАС України підстави для його
скасування відсутні.

За
правилами статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України, якщо суд не допустив
порушень норм матеріального і
процесуального права при
ухваленні оскарженого судового рішення, то суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 199, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 16 липня 2007 року

- залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця
з дня виготовлення її в повному обсязі

Повний текст ухвали буде
виготовлено 11 грудня 2007 року.

Судді: