Справа № 2-а-290/07/2007
Суддя: Слєзко Т.В.
Дата ухвалення: 2007-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а- 290/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
квітня 2007 року Ялтинський
міський суд

у складі: головуючого судді - Слєзко Т.В.,

при секретарі - Воробйової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ялті адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Ялта, 3-тя
особа - ОСОБА_2, про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У Ялтинський міський суд надійшла позовна заява ОСОБА_1, у якій вона
просить визнати недійсним податкове повідомлення-рішення № /0 від 28
грудня 2006р. ДПІ в м. Ялта про визначення ОСОБА_1 податкового зобов'язання в
сумі 19 500 грн.

Вимоги мотивовані тим, що вона, як приватний нотаріус, не повинна
сплачувати вказану у повідомленні-рішенні суму, так як не є податковим агентом
у разі, якщо вона виступає орендатором нежилих приміщень.

У запереченнях на позов відповідач вказує на те, що ОСОБА_1 у даному
випадку повинна сплатити з урахуванням фінансових санкцій, 19 500 грн., так як
приміщення, що орендуються, використовуються нею для виконання нотаріальних
дій.

3-тя особа у судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу за її
відсутність.

Вислухавши представників сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позовна
заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договорів оренди від 04 листопаду
2004р. та від 01 листопаду 2005р., ОСОБА_1 була орендатором нежилих приміщень
за адресою: АДРЕСА_1. Орендодавцем була ОСОБА_2, від імені якої
діяла ОСОБА_3.

Згідно акту перевірки приватного нотаріуса ОСОБА_1 від 26 грудня 2006р.,
складеному працівником податкової інспекції Береза П.П., приватний нотаріус
порушила за період з 21 грудня 2004р. по 31 грудня 2005р. п.п. 8.1.1. та п.п.
8.1.2. ст. 8 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» у частині ненарахування та неудржання в бюджет податку з
доходів фізичних осіб у сумі 6500 грн.

На підставі акту 28 грудня 2006р. за № /0 було виписано податкове
повідомлення-рішення відповідно до якого приватний нотаріус ОСОБА_1 повинна
сплатитити визначену суму та додатково 13 000 грн. штрафних (фінансових)
санкцій у бюджет м. Ялта.

Як встановлено п.п. 8.1.1. та п.п. 8.1.2. ст. 8 Закону
України «Про податок з доходів фізичних осіб», податковий агент, який нараховує
(виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок
від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку,
визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону. Податок підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки не мають права приймати платіжні документи на
виплату доходу, які не передбачають сплати (перерахування) цього податку до
бюджету. Якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику
податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого
нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для місячного податкового періоду.

При винесенні
податкового повідомлення-рішення та складанні акту не було ураховано, що
відповідно до вимог п.п. 9.1.4 ст. 9 Закону, якщо орендар є фізичною особою,
яка не є суб'єктом підприємницької діяльності, то особою, відповідальною за
нарахування та сплату (перерахування) податку до бюджету, є платник податку -
орендодавець.

ОСОБА_1
укладала договори оренди як фізична особа, яка не є субєктом підприємницької
діяльності, і не була повинна нараховувати та сплачувати податок.

Відповідно
до ст. 19 Конституції України, ніхто не може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.

Так як
діючим законодавством не заборонено укладати договір оренди від імені фізичної
особи, яка виступає орендарем, з боку ОСОБА_1 не було допущено порушень.

Ст. 2 Закону
України «Про державну податкову службу в Україні» встановлені завдання органів
державної податкової служби щодо здійснення контролю за додержанням податкового
законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до
бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів).

Але у даному випадку завдання належним чином реалізовани
не були.

Таким чином, позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.
2 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», ст. ст. 8, 9 Закону
України «Про податок з доходів фізичних осіб»,
ст. ст. 6, 9, 17, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Ялта, 3-тя особа -
ОСОБА_2, про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення -
задовольнити.

Визнати противоправним та відмінити податкове повідомлення-рішення №
/0 від 28 грудня 2006р. від ДПІ в м. Ялта про визначення ОСОБА_1
податкового зобов'язання в сумі 19 500 грн.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м. Ялта на користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 (Три) грн. 40 коп.

Постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано.

Рішення може бути оскаржено у порядку і строки, встановлені ст. 186 КАС
України.

Суддя