Справа № 22а-232/2007
Суддя: Новодворська О.І.
Дата ухвалення: 2007-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а - 232 Категорія 38
інстанції Панас Н.Л.
Доповідач Новодворська О.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2
березня 2007 року
Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого Новодворської 0.1. Суддів Сукманової Н.В., Кіянової С.В. При секретарі
Савран 0.0. Розглянув
у відкритому судовому засіданні у м. Донецьку адміністративну справу за
апеляційною скаргою т. в. о. Міністра Міністерства освіти та науки України на постанову Пролетарського районного суду
м. Донецька Донецької області від 06 грудня 2006
року по справі за позовом ОСОБА_1до Міністерства освіти та науки України
про визнання неправомірними дій суб'єкту владних повноважень.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Пролетарського районного
суду м. Донецька Донецької області від 06
грудня 2006 року
зазначений позов задоволено, визнано дії відповідача неправомірними,
зобов'язано Міністерство освіти й науки України видати ОСОБА_1документ про
визнання (еквівалентність) на території України диплому серія НОМЕР_1, виданого 30.12.1999 року Московським
військовим інститутом Федеральної прикордонної служби Російської Федерації на
ім'я ОСОБА_1, для чого здійснити нострифікаційну експертизу вказаного
документа.

Не погодившись з
постановою суду, заступник міністра звернувся до суду з апеляційною скаргою, в
якій просить зазначену постанову скасувати, справу передати на новий розгляд,
посилаючись на те, що судом порушено вимоги матеріального й процесуального
права.

Заслухавши
доповідача, представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги,
заперечення проти апеляційної скарги позивача, перевіривши матеріали цивільної
справи та доводи апеляційної скарги. Апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Як убачається з
матеріалів справи, у травні 2006
року позивач звернувся до суду з позовом, де вказує, що 30.12.1999 року отримав
диплом серія НОМЕР_1
Московського військового інституту Федеральної прикордонної служби РФ. В січні 2006 року у нього
виникла потреба підтвердити еквівалентність цього документу про освіту і він
звернувся до відповідача з відповідним проханням. На своє звернення він отримав
лист №6/1-359н/П від 27.02.2006
року, яким йому було запропоновано надати оригінали документів про освіту
та їх нотаріально засвідчені копії з перекладом на українську мову, які він
надав до Міністерства 27.04.2006
року. Незважаючи на це заява була залишена без розгляду, у зв'язку з тим,
що він не надав даних про місце реєстрації на території РФ і під час
навчання. Вважає такі дії відповідача неправомірними. Просив визнати дії
відповідача неправомірними, зобов'язати видати документ про визнання на
території України диплома серія НОМЕР_1,
виданого 30.12.1999 року
Московським військовим інститутом Федеральної прикордонної служби РФ на його ім'я,
для чого здійснити нострифікаційну експертизу зазначеного документа.

Судом першої
інстанції встановлено, що 30.12.1999
року позивачеві був виданий диплом серія НОМЕР_1 про те, що він
закінчив Московський військовий інститут Федеральної пограничної служби РФ і йому присуджена
кваліфікація „юрист" (ас.6).

У відповідності
з п. З Положення про визнання іноземних документів про освіту, затвердженої
наказом Міністерства освіти і науки України №563 від 20.09.2003
року на території України провадиться визнання іноземних документів про
освіту: а) виданих

2

навчальними закладами, що визнані
державними органами влади країни, якій належить навчальний заклад, та країни на
території якої здійснюється освітня діяльність цього навчального закладу; б)
тримані за програмами (планами), що визнані органами державної влади країни,
якій належить навчальний заклад, та країни, на території якої здійснюється
освітня діяльність цього навчального закладу.

У відповідності
з п. 5 цього
положення визнання іноземних документів про освіту здійснюється за заявою
громадянина, поданої до Міністерства освіти й науки України. До заяви
додаються: а)оригінал та копія документа про освіту; б) оригінал та копія
додатка до документа про освіту, в якому зазначається інформація про форм)/ та
терміни навчання, систему оцінювання знань, перелік навчальних дисциплін
(предметів), загальний (тижневий) обсяг аудиторних та самостійних годин
(кредитів), кількість семестрів, навчальних тижнів, практик, курсових,
випускних робіт, анотації програм із професійно орієнтованих дисциплін, інші
компоненти навчального процесу; в) документ державного центрального органу
управління освітою іноземної країни про визнання (акредитацію) навчального
закладу та навчальної програми (плану) органами державної влади країни, якій
належить навчальний заклад, та країни, на території якої здійснюється освітня
діяльність цього навчального закладу; г)документ державного центрального органу
управління освітою іноземної країни про права (академічні та професійні), які
надаються власнику документів органами державної влади країни, якій належить
навчальний заклад, що видав документи; г) копії документів про попередню
освіту; д) клопотання від навчального закладу, установи, де планується
продовження освіти (для іноземців); є) документ, що засвідчує особу заявника;
є) документ про оплату процедури визнання.

Згідно з листом
Міністерства освіти і науки України №б/1-359н/П від 27.02.2006 року на ім'я
позивача додатки додані позивачем до заяви про визнання диплому є достатніми і
не потребують детальних доповнень, вказаних у п.,5 „б" Положення (а.с.9).

Згідно з листом
Федеральної служби по нагляду у сфері освіти та науки РФ Ж35-59-ЗЩ6 від 13.10.2004 року
законодавство РФ не передбачає,
окремого ліцензування учбових закладів, які здійснюють навчання іноземних громадян
(а.с.48).

З листа
Московського пограничного
інституту №152/1/309
від 13.06.2006 року
убачається, що ОСОБА_1. у 1999
році пройшов Державну атестаційну комісію у Московському військовому
інституті ФПС Росії та отримав диплом НОМЕР_1 від 30.12.1999 року, реєстраційний
№13421 за фахом
„Юриспруденція" (а.с.55).

Пунктом 7 Положення
передбачено право Міністерства освіти і науки України після подання заявником
документів для визнання витребувати від компетентних офіційних органів
іноземних держав додаткові відомості про достовірність та правомірність видачі
поданих документів, але ні цим Положенням, ні Угодою між Урядом Російської
Федерації документів про освіту та вчених звань від 26.05.2000 року ізз
наступними доповненнями та змінами), ні Конвенцією про визнання кваліфікації з
вищої освіти в європейському регіоні від 11.04.1997
року, ратифікованою Законом України №1273-ХІУ від 03.12.1999 року не
передбачено права Міністерства освіти вимагати від заявника відомостей про
реєстрацію на території держави, в якій проходив освіту. Не передбачено цієї
вимоги і в Законах України „Про освіту" та „Про вищу освіту".

Крім того,
позивачем на адресу відповідача було надано свідоцтво про реєстрацію за місцем
перебування №1471 від 05.10.1999 року на період з
05.10.1999 року по

3

05.04.2000
року, тобто на час отримання диплому, за адресою:АДРЕСА_1 (а.с.52).

Крім того, із
пояснень представника в судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що
перевірка проводилася у зв'язку з тим, що останнім часом на території України
відкриваються вищі учбові заклади, які не мають акредитації в України і вони
вважали, що позивач міг закінчити саме такий учбовий заклад, який діяв у
Харкові. З наданого листа Генеральної України № 07/3 16713 - 06 від 12.09.2006 року убачається, що у Харкові дійсно було відкрито
Харківський Гуманітарний Технічний інститут, але ОСОБА_1. не навчався.

З урахуванням
встановленого, суд обґрунтовано прийшов до висновку про визнання дій
відповідача неправомірними та про необхідність зобов'язати відповідача видати
документ про визнання диплому, виданого на ім'я позивача, для чого
відповідачеві необхідно провести нострифікаційну експертизу.

Суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального й процесуального права, тому підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування постанови немає.

Керуючись ст., ст. 200,206 КАС
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу тимчасово виконуючого обов'язки Міністра Міністерства освіти та науки
України залишити без задоволення.

Постанову
Пролетарського районного суду м. Донецька Донецької області від 06 грудня 2006
року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання
законної сили.