Справа № 4-1626/05/06
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2007-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у
складі:

Суддів - Весельської
Т.Ф.,

Гуріна
М. М.,

Федорова
М.О.,

Чумаченко
Т.А.,

Юрченка В.В.,

провівши у порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за скаргою ОСОБА_1на неправомірні дії посадових осіб
Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, за
касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Галицького районного суду міста Львова від
12 січня 2004 року та ухвали Апеляційного суду Львівської області від 24
травня 2004 року, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2003 року ОСОБА_1у порядку провадження у справах, що виникають з адміністративно-правових
відносин, звернувся до суду зі скаргою на дії посадових осіб Управління
Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо незаконного, на
його думку, звільнення зі служби в органах
внутрішніх справ.

Просив визнати дії суб'єкта оскарження незаконними, поновити його на роботі та виплатити грошове
забезпечення за час вимушеного прогулу.

Рішенням Галицького районного суду
міста Львова від 12 січня 2004 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного
суду Львівської області від 24 травня
2004 року, у задоволенні скарги відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1., з посиланням на порушення норм
матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування рішень судів першої
та апеляційної інстанцій і задоволення його скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи і рішення, що приймались судами у процесі її
розгляду, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2487 ЦПК України (у редакції 1963
року), якщо оскаржувані рішення чи дії було вчинено відповідно до закону, в
межах повноважень органу державної влади, органу місцевого самоврядування,
посадової або службової особи і права, свободи чи законні інтереси не були
порушені, суд постановляє рішення про відмову у задоволенні скарги.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції, з яким обґрунтовано
погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що звільнення заявника зі
служби з органів внутрішніх справ проведено службовими особами суб'єкту
оскарження з дотриманням норм чинного законодавства, що регулює проходження
служби у цих органах, за порушення дисципліни, оскільки під час несення служби
заявник перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні справи суди у повному обсязі
встановили її обставини, перевірили доводи заявника і суб'єкта оскарження та
дали їм належну правову оцінку й ухвалили рішення, що відповідають вимогам
закону. Висновки судів обґрунтовані та підтверджуються наявними у матеріалах
справи доказами, а також поясненнями осіб, які брали участь у розгляді справи.

Наведені у касаційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди з висновками судів щодо їх оцінки, а тому не можуть
прийматися до уваги.

Оскільки судами при вирішенні
справи не допущено порушень норм матеріального чи процесуального права, то за
правилом статті 2201 КАС України, суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, а судові рішення залишає без змін.

З огляду на викладене та, керуючись статтями 2201,
230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити, а рішення Галицького районного суду
міста Львова від 12 січня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської
області від 24 травня 2004 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає, крім як з підстав, передбачених статтею 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді В.
В. Юрченко

Т.
Ф. Весельська

М.
І. Гурін

М.
О. Федоров

Т.
А. Чумаченко