Справа № К-23230/06
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2007-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
серпня
2007 року м. Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Бутенка В. І.,

Лиски Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Штульмана І. В.,

провівши
в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи
за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Кіровоградській області про перерахунок пенсії,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду
Кіровоградської області від 23 травня 2006 року, -

В С
Т А Н
О В И
Л А:

В жовтні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області з позовом до УМВС України в Кіровоградській області про
перерахунок пенсії.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від
15 березня 2006 року, позов ОСОБА_1 задоволено
частково. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом.
Зобов'язано УМВС України в Кіровоградській області внести зміни в наказ № 29
о/с від 10.02.99, а саме звільнити ОСОБА_1
на пенсію згідно з ст. 65 п. «а» у відставку. Зобов'язано УМВС України в
Кіровоградській області нарахувати ОСОБА_1
вислугу років у пільговому обчисленні з розрахунку 1,5 місяця служби на
посадах в карному розшуку та дільничним інспектором в період з 01.09.80 по
01.01.85 та з 14.03.90 по 10.02.99. Зобов'язано УМВС України в Кіровоградській
області перерахувати призначену пенсію з урахуванням 82 % від грошового
забезпечення. Стягнуто з УМВС України в Кіровоградській області на користь
ОСОБА_1 417,32 грн. як недоплату до
пенсії за період з грудня 2004 року по грудень 2005 року. Стягнуто з УМВС України в Кіровоградській
області на користь ОСОБА_1 2667,50 грн.
недоплати допомоги при звільненні на пенсію.

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 23 травня 2006
року апеляційна скарга УМВС України в Кіровоградській області задоволена,
постанова Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15
березня 2006 року скасована, позов ОСОБА_1
залишено без задоволення.

У касаційній скарзі на постанову Апеляційного суду Кіровоградської області
від 23 травня 2006 року ОСОБА_1 ставить
питання про скасування постанови суду апеляційної інстанції в зв'язку з
неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права та
залишення в силі постанови суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів касаційної скарги, позивач посилається на те, що
постанова суду апеляційної інстанції прийнята з порушенням вимог чинного
пенсійного законодавства та не відповідає постанові Кабінету Міністрів України
№ 393 від 17.02.92 р.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції обґрунтовано
виходив з того, що нова редакція Закону України «Про загальний військовий
обов'язок і військову службу» була прийнята 18.06.99 Законом України № 766-ХІV, тобто після
звільнення позивача зі служби. Зокрема, статтею 28 цього Закону встановлено
граничний вік перебування у запасі для солдат, матросів, сержантів і старшин 40
років, тоді як позивачу на момент звільнення зі служби виповнилося 46 років.
Оскільки закон не має зворотної сили, то і відсутні підстави для скасування чи
зміни наказу № 29 від 10.02.99 про звільнення позивача в запас за п. «а» ст..
64 «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ Української РСР», затвердженого постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 29.07.91 № 114.

Служба позивача в підрозділах
карного розшуку та на посадах дільничного інспектора не може зараховуватись на
пільгових умовах (один місяць за півтора місяці), оскільки зазначене пільгове
вирахування вислуги років було введено постановами Кабінету Міністрів України №
1497 від 16.11.04 та № 1525 від 17.11.04, якими внесено зміни (доповнення) до
підпункту «в» пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.92 № 393
«Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової
допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей». Оскільки позивач
звільнився зі служби ще в лютому 1999 року, то дія зазначених постанов на нього
не поширюється. А тому вислуга років, яка обчислена позивачу для призначення
пенсії перегляду не підлягає.

Не підлягають задоволенню і вимоги
позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при
звільненні, оскільки положення ст. 117 КЗпП України на працівників органів
внутрішніх справ, які проходять службу,
не поширюються.

Позивач не надав доказів того, що з
грудня 2004 року по грудень 2005 р. з урахуванням пільгового обчислення вислуги
років він недоотримав 2700,07 грн. пенсії. Суд апеляційної інстанції вірно
відзначив, що висновок місцевого суду про те, що за цей період позивач
недоотримав 417,32 грн., а також доводи позивача з цього питання повністю
спростовуються грошовим атестатом (а.с.50), наданими відповідачем
розрахунковими листами, таблицею про перерахунок пенсії, повідомленням про
встановлення пенсії з 01.11.05 р.

Не підлягають задоволенню і вимоги
позивача про виплату йому грошової допомоги
в розмірі 50
відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний календарний рік служби згідно з п. 10
постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.92, оскільки грошова
допомога в цих розмірах виплачується лише після внесення до п. 10 цієї
постанови змін постановою Кабінету Міністрів України № 12 від 08.01.00, до
цього часу позивачу повинна була виплачуватись допомога у розмірі п'ятикратного
грошового забезпечення, яка йому і була виплачена в цих розмірах, що відповідно
до грошового атестату (а.с.50) становить 978,75 грн.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку,
що вимоги позивача є безпідставними і тому обґрунтовано відмовив в задоволенні
позову.

Відповідно до ч.3
ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу
слід відхилити, оскільки постанова суду апеляційної інстанції прийнята з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи
касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.
2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У Х В
А Л И
Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а постанову Апеляційного суду
Кіровоградської області від 23 травня 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, крім
випадків, передбачених ст.. 237 КАС України.

Судді :

В.
І. Бутенко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

М.
О. Сорока

І.
В. Штульман