Справа № К-7767/06
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2007-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

К/С № К-7767/06

НИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2007 р.
м

Вищий адміністративний су
д України в складі колегії су
головуючого суддіПилип
суддів Коню
Ланченко Л.В.
Бившев
ої Л.І.
Степашка
О.І.
при секретарі: Ільче
розглянувши у відкритому
судовому засіданні
касаційну скаргу Держа
вної податкової інспекції у
місті Сімферополі Автономно
на рішення Господарськ
ого суду Автономної Республі
ки Крим від 10.02.2005р.
та постановуСевастопол
ьського апеляційного господ
арського суду від 11.07.2005 р.
у справі № 2-1/2595-2005
за позовом Підприємства
до Державної податково
ї інспекції у місті Сімфероп
олі Автономної Республіки Кр
про визнання недійсним
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського с
уду Автономної Республіки Кр
им від 10.02.2005 р. позов задоволено
частково. Визнано недійсним
и рішення ДПІ у м.Сімферополі
від 18.04.2002 р. № 1010/23-2/30395563/4657 в частині до
нарахування 5982,06 грн. податку н
а прибуток, ПДВ у сумі 843 грн. та
штрафних санкцій. В іншій час
тині позову відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що п
равомірність визначення поз
ивачеві податку на додану ва
ртість у сумі 843 грн. експертом
не було підтверджено по прич
ині відсутності в акті перев
ірки розшифровок валового до
ходу та валових витрат, подат
кового кредиту. Обґрунтовані
сть визначення податку на пр
ибуток у розмірі 1817,94 грн. підтв
ерджена первинними бухгалте
рськими документами.
Постановою Севастопольськ
ого апеляційного господарсь
кого суду від 11.07.2005 р. вказане рі
шення суду першої інстанції
змінено, резолютивну частину
викладено у редакції, за якою
позов задоволено частково. В
изнано недійсним рішення ДПІ
у місті Сімферополі в Автоно
мній Республіці Крим від 18.04.2002 р
. № 1010/23-2/30395563/4657 в частині донарахув
ання податку на прибуток в су
мі 1970 грн. та застосування фіна
нсових санкцій у сумі 363 грн. В
решті позову відмовлено. Стя
гнуто з ДПІ у місті Сімферопо
лі на користь підприємства "С
тамар-Крим" витрати по сплаті
державного мита в сумі 42,50грн.
та на інформаційно-технічне
забезпечення судового проце
су в сумі 59грн. Стягнуто з підп
риємства "Стамар-Крим" на кори
сть держави державне мито за
апеляційне оскарження у сум
і 21,25 грн.
Змінюючи рішення, суд апеля
ційної інстанції виходив з т
ого, що податкова інспекція н
еправомірно визначила подат
ок на прибуток у сумі 1170грн., ос
кільки несплачена позивачем
у періоді, що перевірявся, оре
ндна плата, не є безоплатно на
даною послугою у розумінні З
акону України "Про оподаткув
ання прибутку підприємств". Н
еправомірно визначено і пода
ток на додану вартість у сумі
800 грн., оскільки факт завищенн
я валових витрат шляхом подв
ійного віднесення до їх скла
ду 2500 грн. під час здійснення ав
ансового платежу і по мірі оп
лати документально не підтве
рджений. В решті рішення пода
ткової інспекції визнане пра
вомірним.
ДПІ у місті Сімферополі под
ала касаційну скаргу, якою пр
осить скасувати вказані судо
ві рішення та відмовити пози
вачу у позові про визнання не
дійсним рішення від 18.04.2002 р. № 1010/23
-2/30395563/4657 в частині донарахування
податку на прибуток у розмір
і 1970 грн. та застосування штраф
них санкцій в сумі 363 грн. Посил
ається на порушення судом ап
еляційної інстанції норм мат
еріального і процесуального
права в частині задоволення
позову, а саме: п.п. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 та п
. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону України "Про
оподаткування прибутку підп
риємств". Зазначає, що факт пор
ушення вимог п.п 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Зако
ну України "Про оподаткуванн
я прибутку підприємств" підт
верджується відсутністю спл
ати позивачем орендних плате
жів за орендований автомобіл
ь у встановлені договором ст
роки. Суд безпідставно визна
в недостатніми докази, зазна
чені в акті перевірки, щодо по
рушення позивачем вимог п.п. 11
.2.1 п. 11.2 ст. 11 Закону України "Про о
податкування прибутку підпр
иємств".
Сторони, належним чином пов
ідомлені про день, час та місц
е касаційного розгляду справ
и, своїх представників в судо
ве засідання не направили.

Заслухавши доповідь судді
-доповідача, дослідивши дово
ди касаційної скарги, матері
али справи, судові рішення, су
д касаційної інстанції дійшо
в висновку, що касаційна скар
га не підлягає задоволенню.

Судами попередніх ін
станцій було встановлено, що
податок на прибуток в сумі 7800 г
рн. та штрафні санкцій з цього
податку у сумі 1520 грн., податок
на додану вартість в сумі 843 гр
н. та застосування фінансови
х санкцій в сумі 1360грн. визнач
ені позивачу спірним податко
вим рішенням №1010/23-2/30395563/4657 від 18.04.2002р
. за висновками акта перевірк
и від 10.04.2002 р. за № 388/28-2, яким зафікс
овано заниження валових дохо
дів на суму 8500 грн. та завищення
валових витрат на суму 16400 грн.
, заниження податкових зобов
язань на суму 140 грн. та завищ
ення податкового кредиту на
суму 701грн. З податку на прибут
ок визначені штрафні санкції
у розмірі 1520 грн., з податку на д
одану вартість 1360 грн.
Суд касаційної інстанції
не вбачає порушень судом апе
ляційної інстанції норм мате
ріального і процесуального п
рава, на які посилається пода
ткова інспекції у касаційній
скарзі.
Позиція суду апеляційної і
нстанції щодо неправомірнос
ті визначення податковою інс
пекцією податку на прибуток
у розмірі 1170 грн., нарахованого
у звязку з порушенням пози
вачем вимог п.п. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закон
у України "Про оподаткування
прибутку підприємств" № 334/94-ВР
від 28.12.1994 р., яке, на думку податк
ового органу, полягало в тому
, що позивач не включив до вало
вого доходу вартість безопла
тно наданих послуг, оскільки
не сплачував орендну плату з
а отриманий в оренду автомоб
іль протягом 2000 2001р.р., є прави
льною. Правові підстави для в
изнання наданих позивачеві о
рендних послуг автомобіля, з
а які протягом зазначеного п
еріоду не сплачувалася оренд
на плата, як безоплатно отрим
аних, відсутні. Судом апеляці
йної інстанції достовірно вс
тановлено, що на час закінчен
ня податковою інспекцією пер
евірки (10.04.2002 р.) орендодавець не
втратив права на стягнення з
позивача орендної плати за д
оговором оренди, і що така оре
ндна плата була сплачена поз
ивачем вже після закінчення
перевірки. Тому орендні посл
уги, у даному випадку, не є без
оплатно наданими у розумінні
п. 1.23 Закону України "Про опода
ткування прибутку підприємс
тв" від 28.12.1994 р. № 334/94-ВР, який визнач
ає "безоплатно надані товари
(роботи, послуги)", як товари, що
надаються платником податку
згідно з договорами даруван
ня, іншими договорами, які не п
ередбачають грошової або інш
ої компенсації вартості таки
х матеріальних цінностей і н
ематеріальних активів чи їх
повернення, або без укладенн
я таких угод; роботи та послуг
и, які надаються платником по
датку без вимоги про компенс
ацію їх вартості; товари, пере
дані юридичній чи фізичній о
собі на відповідальне зберіг
ання і використані нею в її ви
робничому або господарськом
у обороті. Для визнання послу
г безоплатно отриманими недо
статньо одного факту відсутн
ості сплати їх вартості плат
ником податків у звітному пе
ріоді, а необхідно враховува
ти ознаки, визначені п. 1.23 вказа
ного закону.
Суд касаційної інста
нції не вбачає також порушен
ь судом апеляційної інстанці
ї норм матеріального і проце
суального права при вирішенн
і спору в частині нарахуванн
я податковою інспекцією пода
тку на прибуток у сумі 800грн. за
порушення вимог п.п. 11.2.1 п. 11.2 ст. 11
Закону України "Про оподатку
вання прибутку підприємств",
яке, на думку податкового орг
ану, полягало у подвійному ві
днесенні до складу валових в
итрат 2500 грн. під час здійсненн
я авансового платежу та по мі
рі оплати. При цьому, суд апеля
ційної інстанції правильно в
иходив з того, що докази для ви
сновку про завищення валових
витрат у справі відсутні. Нав
едених даних у акті перевірк
и про таке порушення недоста
тньо, оскільки в акті не зазна
чені документи первинного бу
хгалтерського обліку, за доп
омогою яких можна було б вста
новити обставини, на які поси
лається податкова інспекція
.
Податкова інспекція у
касаційній скарзі не спрост
увала зазначене, обмежившись
лише посиланням на те, що акт
перевірки містить необхідні
відомості щодо підтвердженн
я факту завищення валових ви
трат, у звязку з чим таке пос
илання відхиляється.
Порушень судом апеляц
ійної інстанції норм матеріа
льного чи процесуального пра
ва, на які не було посилання в
касаційній скарзі, судом кас
аційної інстанції не встанов
лено, а постанова суду апеляц
ійної інстанції визнається з
аконною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 220, 223, 230, 231
Кодексу адміністративного с
удочинства України, суд каса
ційної інстанції, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Державн
ої податкової інспекції у мі
сті Сімферополі Автономної Р
еспубліки Крим залишити без
задоволення, а рішення Г
осподарського суду Автономн
ої Республіки Крим від 10.02.2005р. т
а постанову Севастопольсько
го апеляційного господарськ
ого суду від 11.07.2005р. без змін.

Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і м
оже бути оскаржена до Верхов
ного Суду України протягом о
дного місяця з дня відкриття
обставин, які можуть бути під
ставою для провадження за ви
нятковими обставинами.

головуючий суддя підпи
с Н.Г. Пилипчук

судді
підпис К.В. Конюшко

підпис Л.В. Ланченко

підпис Л.І. Бившева

підпис О.І. Степашко

Згідно з оригіналом.

Суддя
Н.Г. Пилипчук