Справа № К-2795/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31 березня
2005 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця
ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції, -

встановила:

У травні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
зазначеною скаргою на неправомірні дії державного виконавця, вказуючи, що
14.04.2004 р. до ВДВС Павлоградського міськрайонного управління юстиції
надійшов виконавчий лист №2/746 від 26.02.2004 р. про стягнення з ВАТ
"Дніпропетровськгаз" на його користь моральної шкоди у розмірі 1250
грн. та судових витрат по справі у сумі 104,25 грн., всього - 1354,25 грн.

Постановою державного виконавця від 16.04.2004 р. було
відкрито виконавче провадження із наданням строку на добровільне виконання
рішення до 23.04.2004 р.

На своє звернення до ДВС про зупинення виконавчого
провадження ВАТ "Дніпропетровськгаз" 29.04.2004 р. отримало відмову,
і не погоджуючись з нею 05.05.2004 р. оскаржило її до суду.

05.05.2004 р. державним виконавцем було винесено
постанову про зупинення виконавчого провадження у зв'язку з оскарженням його
дій до суду. ОСОБА_1 із вказаною постановою не погоджувався, вважав, що її
прийнято без будь-якихзаконних підстав, у зв'язку з чим просив визнати дії
державного виконавця неправомірними.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 14 грудня 2004 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2005 року, у
задоволенні скарги ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 31 березня 2005 року, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України
з касаційною скаргою в порядку визначеному ЦПК України 1963 року, в якій,
посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив
вказане судове рішення скасувати, а справу направити на новий апеляційний
розгляд.

Листом Верховного Суду України від 14.10.2005 р. на
підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України зазначену касаційну скаргу зі справою було передано до
Вищого адміністративного суду України для вирішення в порядку касаційного провадження.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У відповідності з положенням ч.5 ст. 35 Закону України
"Про виконавче провадження", виконавче провадження може бути зупинено
у зв'язку з подачею скарги на дії державного виконавця.

З урахуванням наведеної норми, судом апеляційної інстанції зроблено обгрунтований висновок
про те, що висновки суду першої інстанції є правильними і такими, що
відповідають вимогам Закону України "Про виконавче
провадження".

Відповідно до ч.3 ст. 2201 КАС України, суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування судового рішення.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що з'ясувавши в достатньо повному об'ємі
обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, суд
апеляційної інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи
письмовими доказами.

Доводи касаційної скарги зазначені висновки суду не
спростовують та зводяться до оцінки фактів, які не входять до меж розгляду
справи судом касаційної інстанції в розумінні ст. 333 ЦПК України 1963 року,
чинного на момент подачі касаційної скарги.

Відповідно до ст. 86 КАС
України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази
за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

При вирішенні справи судом
правильно застосовані норми матеріального права, порушень норм процесуального
права, які б могли призвести до неправильного вирішення справи, колегією суддів
не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 224
КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення,
а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при
ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а
ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської
області від 31 березня 2005 року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає, крім випадків,
передбачених ст. 237 КАС України.

Судді: