Справа № 2-а-1061/2007
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2007-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1061/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
грудня 2007 року 13 год. 30
хв.
м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд під головуванням судді Шевчук
С.М. за участю секретаря судового засідання Паршутич С.Л. та сторін і інших
осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1, представник - ОСОБА_2 (договір та доручення в
матеріалах справи);

відповідач: Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне -
представник Миронець Ірина Вікторівна (довіреність в матеріалах справи);

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне про визнання
неправомірними дій відповідача по недорахуванню позивачу пенсії як особі,
постраждалій від Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, інваліда 2-ї групи
пов'язаної з Чорнобильською катастрофою, зобов'язання відповідача провести
донарахування позивачу пенсії в розмірах, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону
України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, за період з 23 жовтня 2006 року по 23 жовтня 2007 року,
суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1
звернувся з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне
про визнання неправомірними дій відповідача по недорахуванню позивачу пенсії як
особі, постраждалій від Чорнобильської катастрофи 1-ї категорії, інваліда 2-ї
групи пов'язаної з Чорнобильською катастрофою, зобов'язання відповідача
провести донарахування позивачу пенсії в розмірах, передбачених ст.ст. 50, 54
Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи”, за період з 23 жовтня 2006 року по 23
жовтня 2007 року.

Позивач
та представник позивача у судовому засіданні пояснили, що позивач є
пенсіонером, інвалідом 2-ї групи, інвалідність якого пов'язана з наслідками
катастрофи на Чорнобильській АЕС, є потерпілим І категорії.

Вказують,
що позивачеві повинна бути встановлена державна пенсія в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком, та додаткова пенсія в розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.
Вказують, що відповідно до інформації Головного управління Пенсійного фонду
України в Рівненській області мінімальний розмір пенсії за віком становить станом
на 01.04.2007 року становить 410,06 грн. Вважають, що саме виходячи з
мінімального розміру пенсії за віком, вказаного в довідці Головного управління
Пенсійного фонду України від 12.10.2007 року №3561/04 повинен був виходити
відповідач, призначаючи позивачеві державну та додаткову пенсії, передбачені
ст.. 50, 54 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.

Представник
відповідача - Управління Пенсійного фонду України в м.Рівне - пояснила, що
позивачеві призначена та виплачується пенсія відповідно до Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської

Однак,
на даний час, для обрахунку пенсій, призначених відповідно до ч.4 ст.54 Закону
України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, додаткових пенсій, передбачених цим законом, застосовується
мінімальна пенсія в розмірі 19,91 грн., як це передбачено Постановою КМ України
від 03.01.2002 року №1.

Позивачеві підвищено пенсію відповідно до Постанов КМ України від
13.07.2004 року №894, від 27.12.2005 року №1293.

Вказує, що мінімальний розмір пенсії
за віком, що дорівнює прожитковому мінімуму для осіб, що втратили
працездатність, застосовується виключно для призначення розмірів пенсій,
призначених згідно із Законом України “Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування”.
Для пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” мінімальний розмір пенсії,
встановлений на рівні прожиткового мінімуму, не застосовується.

Судом
оглянуті та досліджені письмові докази, наявні у матеріалах справи та надані
для огляду та дослідження в судовому засіданні.

Письмових клопотань від учасників судового процесу щодо
здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення
позивача, представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що в задоволенні
позову слід відмовити повністю .

Суд виходив з такого.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 - є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії І, є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, від 21.11.2002 року, вкладкою № НОМЕР_2 до посвідчення (а.с.2).

Позивач є інвалідом 2-ї групи, інвалідність якого
пов'язана з наслідками катастрофи на Чорнобильській АЕС, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_3 (а.с.3).

В судовому засіданні встановлено, що позивачеві
призначено пенсію відповідно до Закону України “Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, що
підтверджується листом-відповіддю відповідача від 10.09.2007 року №7648/08
(а.с.5), вбачається з пенсійної справи позивача, оглянутої в судовому засіданні,
та не заперечується сторонами.

Відповідно до ст. 49 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються
у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

З довідки Рівненського військомату (а.с.29) вбачається,
що позивач дійсно з 26.03.1987 року по 29.05.1987 року проходив навчальні збори
по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при військовій частині
43187.

Відповідно до ч.2 ст.59 Закону України “Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, військовослужбовцям пенсії по інвалідності за їх бажанням можуть
призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб,
які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони
дістали при виконанні обов'язків військової служби (службових обов'язків) або
відповідно до статті 54 цього Закону.

Стаття 54 вказаного закону вказує, що пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку
з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися
за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в
1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

В судовому
засіданні позивач вказав, що довідки про заробіток, одержаний за роботу в зоні відчуження, він до Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне не подавав, оскільки така інформація була
знищена, в архівах не збереглася.

Відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, пенсії, що визначаються інвалідам 2-ї групи, що отримали
інвалідність внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими за 8
мінімальних пенсій за віком, а відповідно до ст. 50 вказаного закону, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
інвалідам 2-ї групи, віднесеним до 1-ї категорії, виплачується у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком.

Стаття 62 вказаного закону вказує, що роз'яснення порядку
застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами
та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими
органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно
від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

03.01.2002 року Кабінет Міністрів України видав Постанову
№1 “Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету”, пунктом 2 якої встановлено, що виходячи з розміру 19
гривень 91 копійка провадиться розрахунок:

а) пенсій, призначених відповідно до частини четвертої
статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

б) додаткової пенсії, передбаченої Законом України
"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

З протоколу №1376 від 30.01.2003 року (а.с.25)
вбачається, що позивачеві пенсія обчислена саме виходячи із розміру 19,91 грн.,
а саме: основний розмір пенсії (передбачений ст. 54 вказаного закону) становить
159,28 грн. (8 х 19,91); додаткова пенсія 14,93 грн. (0,75 х 19,91 грн.).

Це відповідає також вимогам Порядку обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку
з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.97 N 523.

Відповідно до вимог частини першої та третьої статті 28
Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків
25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, та
застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом.

Таким чином, вимоги про те, що базова мінімальна пенсія
за віком при нарахуванні пенсії на підставі статті 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" повинна визначатися згідно із Законами України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та про Державний бюджет
України на відповідний рік суперечить законодавству, що підлягає застосуванню
до спірних правовідносин. Відповідно до вимог вказаного законодавства немає
правових підстав для перерахунку пенсії у бік збільшення на підставі зазначених
нормативно-правових актів.

З матеріалів справи (а.с.5, 26, 27) вбачається, що
позивачеві підвищено пенсію відповідно до Постанов КМ України від 13.07.2004
року № 894 (на 12 відсотків пенсії) та від
27.12.2005 року №1293, відповідно до якої державна пенсія позивачу встановлена
в розмірі 500 грн.

Додаткова пенсія розраховується виходячи з розміру пенсії
19,91 грн., тобто 75% х 19,91 грн. = 14,93 грн.

Отже, здійснене призначення позивачу пенсії (державної та
додаткової, передбачених ст. 50, 54 Закону України “Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”) є
правомірним та відповідає діючому законодавству України у сфері пенсійних
правовідносин.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відмову в
задоволенні адміністративного позову.

Доказів понесення
судових витрат відповідачами не надано, тому підстав для застосування статті 94
КАС України в суду немає.

Керуючись ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про
апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного
суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне
оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
С.М.Шевчук

Повний текст постанови складено та підписано 25.12.2007 року.

Постанова не набрала законної сили.

Суддя С.М.Шевчук