Справа № 22-а-1695/2007
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2007-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа:
№ 22-а-1695/07
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 листопада 2007 року Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:
головуючого - судді
суддів: Малиніна В.В.,
при секретарі Гладишко О.М.
у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою позивача - ОСОБА_1 на
постанову Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства Фінансів України, Державної судової
адміністрації України, Державного казначейства України, Територіального
управління державної судової адміністрації у Донецькій області, Міністерства
Юстиції України, Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області
про стягнення грошової компенсації за обмундирування, -
У січні 2007 року позивачка - ОСОБА_1 звернулась до Печерського районного
суду м. Києва з позовом до Міністерства Фінансів України, Державної судової
адміністрації України, Державного казначейства України, Територіального
управління державної судової адміністрації у Донецькій області, Міністерства
Юстиції України, Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області
про стягнення грошової компенсації за обмундирування.
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2007 року
ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову
до Міністерства Фінансів України, Державної судової адміністрації
України, Державного казначейства України, Територіального управління державної
судової адміністрації у Донецькій області, Міністерства Юстиції України,
Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області про стягнення
грошової компенсації за обмундирування.
із вказаною постановою, позивачем подана апеляційна скарга, в якій позивачка
просить скасувати постанову Печерського районного суду м. Києва від 21 березня
2007 року та прийняти нову постанову якою поновити строк звернення до суду та
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1.
Заслухавши доповідь судді,
перевіривши наведені доводи в апеляційній скарзі, рішення суду щодо
правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Суддя-доповідач - Бєлова Л.В.
Справа в апеляційній інстанції №22а-1695/07
Головуючий в першій інстанції - Гримич М.К.
Справа в першій інстанції № 2а-203/07 2007 рік
вбачається з матеріалів справи позивачка з листопада 1982 року
суддею Єнакіївського міського суду Донецької області і жодного разу не
отримувала службове обмундирування або компенсацію за невикористане
Колегією суддів встановлено, що при розгляді справи судом першої
інстанції в повному обсязі було досліджено нормативно-правові акти з даного
питання, в т.ч. і ті, які на день звернення позивачки до суду втратили чинність
і на підставі аналізу чинного законодавства дійшов правильного висновку, що з 1
квітня 2000 року по 20 березня 2002 року та з 4 вересня 2003 року і по день
звернення позивачки до суду відсутній закон або інший нормативний акт, який
передбачає виплату суддям компенсації за невикористане службове обмундирування.
колегія суддів погоджується і з висновком суду першої інстанції щодо пропуску
позивачкою без поважних причин строку звернення до суду за захистом свого
порушеного права щодо вимог про стягнення компенсації за решту вище зазначеного
періоду, тобто за період з 19 березня 1994 року по 1 квітня 2000 року та з 20
березня 2002 року по 4 вересня 2003 року, оскільки суд обґрунтовано посилається
на те, що позивачка, працюючи на посаді судді, є обізнаною з чинним
законодавством, судовою практикою щодо компенсації за невикористане службове
обмундирування і що підставою для відмови у задоволенні позову у зв'язку з
пропущенням строку зверненням до суду в розумінні ч. 1 ст. 100 КАС України
також були наполягання відповідачів - Державної судової адміністрації України,
Міністерства юстиції України та Державного казначейства України.
Отже, ухвалюючи рішення про залишення позову без задоволення, Печерський
районний суд м. Києва обґрунтовано виходив з того, що вимоги позивачки про
стягнення компенсації за невикористане службове обмундирування за частину вище
зазначеного оскаржуваного періоду не
ґрунтуються на діючому законодавстві, а по решті вище зазначеного оскаржуваного
періоду - позивачкою без поважних причин пропущений строк звернення до суду.
Доводи апелянта про те, що нібито суд при вирішенні питання поновлення
строку безпідставно не врахував перебування її в особливих відносинах з
відповідачами та специфіку її роботи - голослівні, оскільки, як вбачається з
постанови, судом дано належну оцінку цим доводам з посиланням на ненадання
позивачкою та її представником жодного доказу, а тому не заслуговують на увагу.
Висновки суду відповідають вимогам закону та обставинам справи.
Рішення суду постановлено з додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його скасування під час апеляційного розгляду
справи не встановлено.

В апеляційній скарзі не наведено інших доводів, які б спростовували
висновки суду, викладені в постанові.

Керуючись ст. ст. 195. 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1на постанову Печерського районного суду м. Києва
від 21 березня 2007 року залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2007
року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена
протягом одного місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді: