Справа № 22а-1125/2007
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2007-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22а-1125-07
суддя у 1-ій
інстанції- Баранець О.М.
№6/34
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня
2007 р. м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Туркіної Л.П. (доповідач)

суддів при секретарі: за участю представника
позивача: відповідача:

Коршуна А.О., Проценко
О.А., Серьгіній О.В. Кравченко В.Б., Звєрєва В.І. Скрипник О.М.

розглянула у відкритому
засіданні апеляційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Кіровограді, м. Кіровоград на постанову
господарського суду Кіровоградської області від 04.05.2007 року у
справі №6/34 за позовом: приватного
підприємства «Компанія В», м. Кіровоград до: Державної податкової інспекції у м. Кіровограді, м.
Кіровоград про: визнання нечинним акта, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні
2007 року Приватне підприємство «Компанія В» (далі ПП «Компанія В») звернулося
до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про визнання
нечинним податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.
Кіровограді №/3 від 23.01.2007 року, яким позивачу визначено
зобов'язання зі сплати податку на додану
вартість за основним платежем в сумі 120996,00грн., штрафна санкція -
60498,00грн.

Позов
пред'явлено до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції.

Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що при проведенні перевірки та при винесенні
оскаржуваного податкового повідомлення-рішення податковою не було враховано, що відповідно до діючого
законодавства підприємство не має права давати правову оцінку установчим документам
іншого підприємства та контролювати його реєстрацію в державних органах.

Також позивач вказував на
неправомірність висновку про невизнання податкового кредиту у позивача,
донарахованого на підставі податкових накладних, виписаних ПП «Агроінвестсервіс»,
зареєстрованому як платник податку, установчі документи та свідоцтво як
платника ПДВ якого були визнані недійсними, оскільки податкове законодавство не
передбачає обов'язок покупця коригувати суми податкового кредиту у випадку
визнання установчих документів контрагента підприємства недійсними та право
органів ДПІ у такому випадку застосовувати штрафні санкції; покупець не може
нести відповідальність за несплату продавцем податків; рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда, на яке посилається податкова, скасовано.

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 22.02.07р. Кіровоградську об'єднану державну
податкову інспекцію замінено її правонаступником - Державною податковою
інспекцією у м. Кіровограді (далі ДПІ у м. Кіровограді).

Постановою
суду від 04.05.07р. позов задоволено, визнано недійсним податкове
повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді від
23.01.07р. №/3 про визначення приватному підприємству «Компанія В»
суму податкового зобов'язання за основним платежем в сумі 120996,00грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 60498,00грн.

Висновки
суду обґрунтовано тим, що Закон України «Про податок на додану вартість» не
ставить у залежність отримання бюджетного відшкодування платником податків від
податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку
до бюджету. Невиконання контрагентом свого обов'язку по сплаті податку до
бюджету має наслідком відповідальність та негативні наслідки саме для цієї
особи та не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування
податку на додану вартість у випадку виконання останнім всіх передбачених
законом умов щодо отримання такого відшкодування та наявності документального
підтвердження розміру податкового кредиту.

Суд
також зазначив, що рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від
26.04.06р. по справі №2-1867-2006, яким податкова обґрунтовує висновки акту
перевірки, на момент розгляду справи є скасованим.

Відповідач
з висновком суду не погоджується, в апеляційній скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права, просить постанову від 04.05.07р. визнати нечинною та
провадження у справі закрити.

Відповідач
зазначає, що в ході перевірки встановлено неправомірне віднесення позивачем до
складу податкового кредиту вартості придбаної сільськогосподарської продукції
та оплату маркетингових послуг за господарським операціями на підставі
податкових накладних, виписаних ПП «Агроінвестсервіс», установчі документи та свідоцтво платника податку на додану
вартість якого визнано недійсними.

Згідно
п.п. 7.2.4 п. 7.2 ст.7 Закону «Про податок на додану вартість» зі змінами та
доповненнями право на нарахування податку та складання податкових накладних
надається виключно особам, зареєстрованим як платник податку на додану
вартість.

Відповідно до п. 2 Порядку
заповнення податкової накладної (зі змінами та доповненнями), затвердженого
наказом ДПА України від 30.05.1997р. №165 податкова накладна складається у двох
примірниках (оригінал і копія) у момент виникнення податкових зобов'язань
продавця відповідно до вимог п. 7.3 ст. 7 Закону. Всі складені примірники
податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку
здійснювати поставку товарів (послуг) та скріплюється печаткою такого платника
податку - продавця.

У зв'язку з вищезазначеним
відповідачем зроблений висновок про порушення ПП «Компанія В» п.п. 7.2.4 п.
7.2, пп. 7.4.5 п. 7.4 ст.7 Закону «Про
податок на додану вартість» щодо невідповідності вимогам Закону України «Про
податок на додану вартість» всіх податкових накладних, виданих ПП
«Агроінвестсервіс» та безпідставного віднесення до складу податкового кредиту у
липні, вересні-грудні 2004 року, січні, лютому, травні 2005 року витрат по
сплаті податку на додану вартість на загальну суму 120996,00грн.

Відповідач
вказує, що судом першої інстанції при розгляді справи не прийнято до уваги,
зокрема, той факт, що Кіровський районний суд м. Кіровограда визнав недійсними
установчі документи та Свідоцтво платника податку на додану вартість ПП
«Агроінвестсервіс» з 22.01.04р.

Посилаючись
на вищезазначені обставини, відповідач вважає неправомірним включення позивачем
до податкового кредиту сум, підтверджених податковими накладними, виданими ПП
«Агроінвестсервіс».

Позивач
у письмових запереченнях на апеляційну скаргу, посилаючись на те, що
господарським судом при винесенні постанови від 04.05.07р. в повній мірі
з'ясовані всі обставини, що мають
значення для справи, вони доведені, ґрунтуються на нормах матеріального,
процесуального права і письмових доказах, наданих суду, просить постанову залишити без змін,
апеляційну скаргу залишити без задоволення.

У
судовому засіданні сторони підтримали обґрунтування доводів апеляційної скарги
та заперечень на апеляційну скаргу.

Заслухавши
представників позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного:

26.06.06р.
працівниками відповідача за результатами виїзної планової перевірки ПП
«Компанія В» щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.04р. по 01.04.06р. був складений акт
№8/2320/23691656.

Актом
перевірки встановлені порушення п.п. 7.2.4 п.7.2, п.п. 7.4.5. п.7.4. ст. 7
Закону «Про податок на додану вартість» внаслідок віднесення до складу
податкового кредиту у періоді, що перевірявся,
витрат по сплаті податку на
додану вартість на загальну суму 120996,00грн. за податковими накладними,
виданими ПП «Агроінвестсервіс», свідоцтво платника податку на додану вартість
якого рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.04.06р по
справі №2-1867-2006 визнано недійсним з 22.01.04р., а саме:

- п/н №17 від 30.07.04р. на суму - 4600,00грн.;

- п/н №16
від 01.07.04р. на суму - 304,00грн.;

- п/н №29
від 01.09.04р. на суму - 6559,00грн.;

- п/н №45
від 30.09.04р. на суму - 11200,00грн.;

- п/н №612
від 01.10.04р. на суму - 1667,00грн.;

- п/н №685
від 30.11.04р. на суму - 1010,00грн.;

- п/н №680
від 01.11.04р. на суму - 32575,00грн.;

- п/н №730
від 03.12.04р. на суму - 43555,00грн.;

- п/н №27
від 03.01.05р. на суму - 9651,00грн.;

- п/н №28
від 28.02.05р. на суму - 2650,00грн.;

- п/н №79
від 31.05.05р. на суму - 6005,00грн.

В результаті підприємством
занижено податок на додану вартість на загальну суму 120996,00грн. у періоді,
що перевірявся, а саме:

- липень 2004р. на суму - 4904,00;

- вересень 2004р. на суму -
17759,00грн.;

- жовтень 2005р. на суму -
1667,00грн.;

- листопад 2004р. на суму -
33585,00грн.;

- грудень 2004р. на суму - 44775,00грн.;

- січень 2005р. на суму -
9651,00грн.;

- лютий 2005р. на суму -
2650,00грн.;

- травень 2005р. на суму -
6005,00грн.

На підставі вказаного акту
перевірки відповідачем було винесене податкове повідомлення-рішення від
30.06.06р. №/0, яким підприємству донараховано податок на додану
вартість на суму 120996,00грн. та застосовано штрафні санкції на суму
60498,00грн.

За результатами адміністративного
оскарження відповідачем додатково були прийняті податкові повідомлення-рішення
№/1 від 31.08.06р., №/2 від 03.11.6р., №/3 від
23.01.07р. про визначення податкового зобов'язання за основним платежем в сумі
120996,00грн. та штрафні (фінансові) санкції в сумі 60498,00грн.

Підставою визначення спірних
податкових зобов'язань відповідачем став факт віднесення ПП «Компанія В» на
підставі податкових накладних, виданих ПП «Агроінвестсервіс», до складу
податкового кредиту вартості придбання
сільгосппродукції та оплати маркетингових послуг за господарськими
операціями з ПП «Агроінвестсервіс», свідоцтво платника податку на додану
вартість якого рішенням Кіровського
районного суду м. Кіровограду від 26.04.06р. у справі №2-1867-2006 визнано
недійсним.

Ухвалою Кіровського районного суду
від 14.07.06р. у справі №2-1867-2006 скасовано заочне рішення Кіровського
районного суду від 26.04.06р.

Рішенням Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 22.09.06р. у справі №2-1867-2006 відмовлено в
задоволенні позову прокурора Кіровського району м. Кіровограда в інтересах
держави в особі Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції до
ОСОБА_1, приватного підприємства «Агроінвестсервіс» за участю третьої особи -
виконавчого комітету Кіровської міської ради про визнання установчих документів
та свідоцтво платника податку на додану вартість Приватного підприємства
«Агроінвестсервіс» недійсними.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 21.12.06р.
апеляційна скарга державної податкової інспекції в м. Кіровограді на рішення
Кіровського районного суду від 22.09.06р. залишена без розгляду.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції відносно того, що податкова дійшла висновків,
які суперечать чинному законодавству, виходячи з наступного.

Відповідно
до п.п. 7.4.1. п.7.4. ст. 7 Закону «Про податок на додану вартість» в редакції
що діяла в спірний період, податковий кредит звітного періоду складається із
сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у
зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу
валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних
активів, що підлягають амортизації.

Відповідно
до п.п. 7.4.1. п.7.4. ст. 7 Закону «Про податок на додану вартість» в редакції
Закону №2505-IV від 25.03.2005 податковий кредит
звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього
Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п.п.7.4.5. п.7.4. ст.7 вказаного закону не
дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті
податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а
при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським
документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт
(послуг).

Як встановлено судом першої
інстанції, позивачем підтверджено податковими деклараціями з податку на додану
вартість, податковими накладними, платіжними дорученнями, обґрунтованим
розрахунком суми, заявлені до податкового кредиту з податку на додану вартість
в сумі 120994,78грн.

Згідно витягу, наданого Головним
управлінням статистики у Кіровоградській області від 28.03.07р. №15-1988
приватне підприємство «Агроінвестсервіс» значиться в Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України.

Податковою не доведено факти
виключення контрагента позивача з Єдиного державного реєстру, а також
відсутність свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість на
момент здійснення спірних операцій. За таких обставин покупець не може нести
відповідальність за податковими накладними, виданими продавцем, та за можливу
недостовірність відомостей про нього, включених до Єдиного державного реєстру,
за умови необізнаності покупця щодо такої.

Відповідно до ст. 18 Закону «Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою
особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до
нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя
особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати
про те, що такі відомості є недостовірними.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції відносно того, що невиконання контрагентом
покупця обов'язку по сплаті податку до бюджету може бути підставою для
позбавлення покупця права на податковий кредит при виконанні останнім всіх
передбачених законом умов щодо отримання бюджетного відшкодування та наявності
документального підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Визнання рішенням суду недійсними установчих документів
контрагента позивача вже після здійснення господарських операцій, за якими ним
були видані податкові накладні, та подальше анулювання свідоцтва платника
податку на додану вартість саме по собі не тягне за собою недійсність всіх
угод, укладених з моменту державної реєстрації такої юридичної особи і до
моменту виключення її з державного реєстру, та не позбавляє правового значення
виданих за такими господарськими операціями податкових накладних.

Крім того слід зазначити, що
рішення суду, яке стало підставою для нарахування зобов'язань з податку на
додану вартість в сумі 120996,00грн. та штрафних (фінансових) санкцій в сумі
60498,00грн. на момент розгляду спору було скасовано, у зв'язку з чим висновки
акту перевірки правомірно визнано господарським судом протиправними та
необґрунтованими.

Таким
чином, постанова суду першої інстанції відповідає матеріалам справи та діючому законодавству,
що відповідно до ст. 200 КАС України, є підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, постанови господарського суду - без змін.

Приймаючи до уваги, що
господарський суд правильно встановив обставини справи та прийняв рішення без
порушення вимог процесуального та матеріального права, колегія суддів вважає
необхідним постанову суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу
- без задоволення.

Керуючись ст. ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія
суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у м. Кіровограді залишити без
задоволення.

Постанову
господарського суду Кіровоградської області від 04.05.07р. залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена
відповідно до ст. 212 КАС України.

Ухвалу у повному обсязі оформлено 15.10.07р.

Головуючий суддя Л.П. Туркіна

судді: А.О. Коршун

О.А. Проценко