Справа № 22-а-1140/2007
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2007-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий 1 інстанції -
Гайдук Л.П. Суддя
доповідач - Мельнікова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
листопада 2007 року колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді - Мельнікової Л.В.

суддів: -
Подобайло З.Г., Григорова А.М.

при
секретарі - Спесивцевій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного
суду міста Харкова від 14 травня 2007 року
по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Гвардійського ордена Червоної Зірки
факультету військової підготовки імені Верховної Ради України Національного
технічного університету «Харківський політехнічний інститут» про стягнення
грошової компенсації замість належного до видачі речового майна, моральної
шкоди та компенсації у зв'язку з несвоєчасною виплатою грошових коштів, -

В с т а н о в и л а:

У січні 2007 року ОСОБА_1. звернувся до Дзержинського районного суду міста
Харкова з позо­вом до Гвардійського ордена Червоної Зірки факультету військової
підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету
«Харківський політехнічний інститут», що є правонаступником Харківського
інституту танкових військ, про визнання дій відповідача неправомірними та
стягнення грошової компенсації замість належного до видачі речового майна,
моральної шкоди та компенсації у зв'язку з несвоєчасною виплатою грошових
коштів.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що проходив службу в Збройних Силах
України та був звільнений зі служби 31 грудня 2005 року. Під час прохо­дження
служби він не забезпечувався в повній мірі речо­вим майном, не отримував
своєчасно компенсації за не отримане майно. Після звільнення з ним розрахунок
не був проведений.

Просив суд стягнути на його користь грошову компенсацію за речове майно з
урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати: відповідно - 4.154,40 грн. і
632 грн.

Крім того, позивач зазначав, що вищезгадані порушення його майнових прав
призвели до моральних страждань, йому заподіяно моральну шкоду в розмірі 2000
грн.

Постановою Дзержинського районного суду міста Харкова від 14 травня 2007
року позов ОСОБА_1. задоволено частково,
- стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1.
грошову компенсацію за не отримане речове майно в сумі 1.206,04 гр. та
51 грн. у відшкодування судових витрат. У задоволені решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним
судовим рішенням в частині відмови в задоволені позовних
вимог, ОСОБА_1. в апеляцій скарзі,
посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин справи
просить скасувати постанову суду у тієї частині, якою у задоволенні його
позовних вимог відмовлено та постановити нову, якою задовольнити його позов у
повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1. підтримав в засіданні суду
апеляційної інстанції.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача вважає
апеляційну скаргу ОСОБА_1. такою, що не
підлягає задоволенню, а судове рішення - скасуванню чи зміненню.

Вислухавши доповідь судді Харківського апеляційного адміністративного суду,
дослідивши доводи апеляційної скарги та письмові докази, що маються в
матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, а постанову Дзержинського районного суду міста Харкова
від 14 травня 2007 року слід залишити без змін, оскільки вона постановлена без
порушення норм матеріального та
процесуального права, що відповідно правил ст. 200 Кодексу адміністративного
судочинства України, є підставою для залишення судового рішення без змін, а
апеляційної скарги - без задоволення.

Судова колегія вважає, що задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1. частково,
суд першої інстанції, правильно виходив
з того, що позивач дійсно проходив
військову службу у Збройних Силах України, правовідносини, що виникли між особами,
які брали участь у справі, є адміністративно-правовими та пов'язані з
проходження та звільненням з публічної служби, регулюються законодавством у сфері
проходження військової служби.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Міністра оборони України від
30.12.2005 року № 608 ОСОБА_1. було звільнено в запас у зв'язку з
реформуванням Збройних Сил України.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України „Про соціа­льний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей,, за бажанням військовослужбовця він має
право на отримання грошової компенсації замість речового май­на.

Однак, ст. 2 Закону України „Про
деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від 17 лютого 2000 року, №
1459-Ш, дію ст. 9 Закону України „Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей" в частині виплати компенсації за
неодержане речове майно та видачі продовольчих пайків призупинено з 11 березня
2000 року. На час розгляду справи даний
Закон України є чинним.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов
до обґрунтованого висновку, що позивач не має права на отри­мання грошової
компенсації за речове майно, строк но­сіння якого настав після 11 березня 2000
року.

Щодо стягнення грошовій компенсації за речове майно, то зазначені виплати
не мають разового характеру, тому не підлягають індексації відповідно до Закону України "Про індексацію
грошових доходів населення".

З
роз'яснень, які містяться в п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду N 4
від 31.03.95 р. з наступними змінами «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», відповідно до яких спори про відшкодування заподіяної фізичній чи
юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються коли право на її
відшкодування безпосередньо передбачено законами України.

Враховуючи, що Закони України, які
регулюють спірні правовідносини між
сторонами, не передбачають права індексації грошової компенсації, а також права
на відшкодування моральної шкоди, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. щодо їх стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив.

На підставі наведеного та ст.ст. 185, 195, 196, 198 ч. 1, п. 1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову
Дзержинського районного суду міста Харкова від 14 травня 2007 року - без змін.

Ухвала апеляційного
адміністративного суду набирає законної
сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця.

Головуючий суддя: (підпис) Мельнікова
Л.В.

Судді:
(підпис) Подобайло
З.Г.

(підпис)
Григоров А.М.

З
оригіналом згідно:

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду
Мельнікова
Л.В.

Повний
текст ухвали виготовлений 19 листопада 2007 року.