Справа № 2а-16878/2007
Суддя: Сторчак В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький окружний адміністративний суд
у складі головуючого судді Сторчака В.Ю.
судового засідання Гонті І.О.,
відкритому судовому засіданні адміністративний позов
Управління праці та соціального захисту населення Теплицької РДА про стягнення недоплаченої одноразової
В присутності сторін:
позивача: не з'явився;
окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління праці
та соціального захисту населення Теплицької РДА про стягнення недоплаченої одноразової
позовні вимоги позивач зазначила, що оскільки вона є учасником війни; про що свідчить відповідне посвідчення,
то, відповідно до вимог ч.5 ст.12, ч.5 ст.13, ч.5 ст.14 та ч.5 ст.15 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від
22.10.1993 року, вона має право на
щорічну разову грошову допомогу, яка повинна виплачуватись до 5 травня.
що розрахунок ціни позову необхідно здійснювати беручи до уваги розмір
мінімальної пенсії за віком, що у 2007році був встановлений Законом України «
Про державний бюджет».
Позивач в судове
засідання не з'явилася,
в позовній заяві просила розглядати справу у її відсутність.
За таких обставин, враховуючи положення ч.3 ст.122 КАС
України, справа розглядається за відсутності позивача.
Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву
про розгляд справи без їх участі.
4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття
відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
№3551-XII від 22.10.1993 року, фінансування
витрат, пов'язаних з веденням в дію цього Закону здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету. При цьому, позивач отримала кошти разової грошової допомоги
за 2004-2007 роки в розмірах, передбачених Законами про Державний бюджет на відповідні роки.
ст.95 Конституції України визначено, що будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, а також розмір і цільове спрямування цих видатків
визначаються Законом про Державний бюджет, норми зазначеного Закону є
пріоритетними відносно інших законів, зокрема, Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року.
передбачені ч.ч. 3, 4 ст.111 КАС України, суд, закінчив попереднє провадження у
даній справі та перейшов до судового розгляду.
матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
посвідчення, що надане позивачем вона є учасником війни, на якого розповсюджується дія норм Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
від 22.10.1993 року.
ч.5 ст.12, ч.5 ст.13, ч.5 ст.14 та ч.5 ст.15 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року вона має
право на щорічну разову грошову допомогу, яка повинна виплачуватись до 5
відповідно до ст.95 Конституції України від 28.06.1996 року виключно законом
про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.
викладеного, позивачу у 2004, 2005, 2006
та 2007 роках були виплачені кошти щорічної разової грошової допомоги в
обсягах, встановлених Законами
України «Про державний бюджет України» на відповідні роки.
позивачем щорічної разової допомоги у розмірах встановлених Законами України
«Про державний бюджет України», підтверджується наданою довідкою.
Рішенням
Конституційного суду України №1-29/2007 від 09.07.2007 року визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення
ч.2 ст.28 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік" №489-V від
19.12.2006 року, за якою у 2007 році
виплата щорічної разової допомоги відповідно до
Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" ( 3551-12 ) повинна здійснюватись у таких розмірах: інвалідам
I групи -
450 гривень, інвалідам II групи - 360
гривень, інвалідам III
групи - 300 гривень; учасникам бойових
дій та колишнім
неповнолітнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а
також дітям, які народилися у
зазначених місцях примусового тримання їх батьків,
- 280 гривень; особам, які мають особливі заслуги перед
Батьківщиною, - 450 гривень; членам сімей загиблих та дружинам
(чоловікам) померлих інвалідів
війни та дружинам (чоловікам)
померлих учасників бойових дій,
учасників війни і жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя інвалідами, - 150 гривень; учасникам війни та колишнім в'язням концентраційних таборів, гетто, інших місць
примусового тримання, особам, які були насильно
вивезені на примусові
роботи, дітям партизанів, підпільників, інших
учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 55
гривень.

За
таких обставин, а також враховуючи положення до ч.2 ст.152 Конституції України
від 28.06.1996 року, відповідно до якої закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, при обрахуванні
розміру та встановленні порядку відшкодування щорічної
разової грошової допомоги, що підлягає виплаті до 5 травня 2007 року слід
керуватися нормами Закону «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993
року.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік" позивачу були частково виплачені кошти щорічної разової грошової
допомоги у обсягах, визначених ч.2 ст.28 цього Закону.

За
таких обставин позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з
урахуванням зазначених обставин.

Враховуючи
положення ч.1 ст.17-1 Закону №3551-XII від
22.10.1993 року, відповідно до якої щорічну виплату разової грошової
допомоги до 5 травня в розмірах,
передбачених статтями 12-16 цього Закону,
здійснюють органи праці та
соціального захисту населення
через відділення зв'язку або через
установи банків (шляхом
перерахування на особовий рахунок
отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є
пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання, а
також Типові положення «Про Головне управління праці
та соціального захисту населення обласної, Київської міської державної
адміністрації, управління праці та соціального захисту населення
Севастопольської міської державної адміністрації» та «Про управління праці та
соціального захисту населення районної, районної у м.Києві та Севастополі
державної адміністрації», що затверджені Постановою КМУ №790 від 30.05.2007
року, суд приходить до висновку, що обов'язок по виплаті зазначених коштів
належить до компетенції управління праці та соціального захисту населення.

З урахуванням
наведеного, керуючись ст.95 Конституції України від 28.06.1996 року, Рішення
Конституційного суду України №1-29/2007 від 09.07.2007 року, ч.5 ст.51, ст.23 Бюджетного кодексу України,
ч.5 ст.12, ч.5 ст.13, ч.5 ст.14 та ч.5 ст.15 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року, ч.2 ст.28 Закону України "Про Державний бюджет України
на 2007 рік" №489-V від 19.12.2006 року, ч.ч. 3, 4 ст.111, ч.3 ст.122, ст.ст. 7, 71, 86, 99, 100,
158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд, -

П О С Т
А Н О В И В :

1. Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення Теплицької РДА про
стягнення недоплаченої одноразової щорічної допомоги задовольнити.

2. Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення
Теплицької РДА виплатити позивачу
у справі №2-а-16878/07 кошти
недоплаченої разової щорічної грошової допомоги з урахування сум, що отримані
ним згідно ч.2 ст.28 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2007 рік" №489-V від 19.12.2006 року.

Відповідно до ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України
постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня ї проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному
обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. При
цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя/підпис/

Копія вірна

Суддя:

Секретар: