Справа № 22а90/2007
Суддя: Лисенко П.П.
Дата ухвалення: 2007-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
N 22а 90 - 2007 року. Головуючий 1 інстанції Сотська C.O.
Категорія - 21. Доповідач апеляційної інстанції Лисенко
УХВАЛА іменем України.

5
лютого 2007
року. м. Миколаїв.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка
П.П.,

суддів: Кутової Т.З. та Данилової
О.О.,

із секретарем судового засідання
Негрун І.О.,

з участю:

позивача ОСОБА_1, у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області
переглянула постанову місцевого Первомайського
міськрайонного суду Миколаївської області від 8
листопада 2006
року по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1до управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську Миколаївської області про визнання
неправомірною відмови в призначені пенсії за
віком на пільгових умовах за списком № 2.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача,
перевіривши у межах оскарження обставини та докази,
якими сторони їх стверджували ,-

установила:

15 вересня
2006 року
ОСОБА_1пред'явив зазначений позов.

Його обґрунтовував тим, що досяг 55
років, має загальний трудовий стаж
понад 25 років,
з яких 12 років
7 місяців
23 дні
пропрацював з повним робочим днем на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці,
спочатку бурильником шурфів, а потім
підривником в Управлінні "Чорноморвибухпром", правонаступником якого
є Державне підприємство бурових робіт
"Чорноморвибухпром".

У відповідності із п. "б" ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", сукупність
зазначених обставин дають йому підстави на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №
2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість у яких повний робочий день дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах.

25 січня 2006 року він звернувся до відповідача з заявою про
призначення такої пенсії, проте йому у зверненні було відмовлено з мотиву
відсутності необхідного пільгового стажу.

Не погоджуючись з цим, він
пред'явив зазначений позов і просив його задовольнити.

Відповідач позов не визнав, пояснивши, що період роботи
позивача із 1 січня
1992 року
і по 25 квітня
1995 року
підривником зарахувати до пільгового стажу не мав права, оскільки відсутня атестація робочого місця, наявність
якої з січня 1992 року
є обов'язковою.

Постановою місцевого Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 8 листопада 2006
року позов задоволено.

Не погоджуючись із таким процесуальним документом,
відповідач його оскаржив й просив скасувати, оскільки, як на його думку, суд
дав неналежну оцінку зібраним по справі доказам та неправильно застосував норми матеріального права, а саме,
помилково тлумачив чинне пенсійне законодавство.

Апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржену постанову
суду 1 інстанції
залишити без зміни, оскільки суд постановив
її з додержанням норм матеріального й процесуального права.

Вирішуючи спір таким чином, як викладено у оскарженому
рішенні, місцевий суд вважав
установленим, що на час пред'явлення даного позову позивач досяг 55
років, має

загальний
трудовий стаж понад 25
років, в межах якого з 21 травня 1982
року і до 12 червня 1987 року та з 2
липня 1987 року і до 25 квітня 1995
року працював бурильником шурфів й підривником з повним
робочим днем в Управлінні "Чорноморвибухпром". Весь цей час умови
праці були незмінні. Не дивлячись на це, відповідач зарахував до страхового
стажу у пільговому обчислені лише період його роботи з 21 травня 1982
року і по 1 січня 1992 року, а з 1 січня 1992
року і по 25
квітня 2005
року - ні, в той час, як весь названий період підлягав зарахуванню до пільгового стажу.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області погоджується з такими
обставинами та правовідносинами, висновки суду 1
інстанції щодо них і результату
вирішення справи, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

Так, з матеріалів справи вбачається, що, позивач дійсно, за невеликою
перервою, з 21
травня 1982 року і до 25 квітня 1995
року працював повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами
праці. На час вирішення справи він досяг 55 років і його трудовий стаж становить понад 25 років, а, відповідно, мав право на отримання пенсії за віком на пільгових
умовах за списком №
2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на
підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість у яких повний
робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідач же, такого його права не визнав й відмовив у призначені пенсії. При
цьому, частину відпрацьованого позивачем на одній і тій же посаді часу
відповідач зарахував до пільгового стажу, а іншу, з 1 січня 1992
року і по 25 квітня 1995 року, -ні, пославшись на відсутність атестації
робочого місця. Доказів же тому, що за цей час умови праці стали безпечнішими він не мав, а, відповідно, вони не були
надані і судовим інстанціям. Між тим, сама по собі відсутність атестації
робочого місця не є беззастережною підставою для відмови працівникові у
призначені пенсії за віком на пільгових умовах. Більше того, за постановою
Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №
442 "Про порядком проведення атестації робочих місць за
умовами праці", проведення атестації є обов'язком роботодавця, а не
працівника. Тому позивач не може відповідати за невиконання роботодавцем
покладених на нього нормотворцем обов'язків по проведенню атестації робочого
місця та нести негативні наслідки безвідповідальних дій того, тим паче, що він
не має дієвих засобів впливу на поведінку
власника, та, за чинним законодавством, і не повинен їх застосовувати.

Таким чином, єдиним способом відновлення порушеного роботодавцем права
позивача на отримання пільгової пенсії є задоволення його адміністративного
позову, що і було здійснено місцевим судом.

За визнання Україною та дії в Україні принципу верховенства права така
позиція суду є справедливою, обґрунтованою й законною.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 198,200,205-206 КАС України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Первомайську
Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 8
листопада 2006
року - без зміни.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом 1
місяця.