Справа № 2а-715/2007
Суддя: Бондаренко Г.М.
Дата ухвалення: 2007-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-715
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
вересня 2007 року Ялтинський міський суд Автономної республіки Крим у складі
судді Бондаренко Г.М., при секретарі Муравськой О.С., з участю прокурорів
Новожиловой Т.М., Скляр О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Ялта справу за адміністративним позовом заступника прокурора м.
Ялта в інтересах ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України, третя особа - Національний інститут винограду та вина „Магарач”
Української академії аграрних наук про скасування рішення та зобов'язання
виконати певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Заступник
прокурора м. Ялта звернувся до суду з адміністративним позовом, у інтересах
ОСОБА_1 у якому просить визнати протиправним та скасувати постанову
відповідача № 177 від 03 вересня 2004
року, зобов'язати відповідача винести постанову про призначення страхових
виплат та надання соціальних услуг, у
зв'язку з чим провести щомісячні страхові виплати починаючи з 17 червня 2002
року, а також стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 20000 гривень.

Вимоги
мотивовані тим, що з ОСОБА_1 07 лютого
1991 року при виконанні ним трудових обов'язків на підприємстві - Опитна
виробнича база „Магарач” стався нещасний випадок, про що свідчить акт Н-1 про
нещасний випадок на виробництві від 08 лютого 1991 року. ОСОБА_1звернувся до
відповідача з заявою про призначення та
виплаті йому сум у відшкодування шкоди, у зв'язку з трудовим каліцтвом з 17
лютого 2002 року, тобто з моменту встановлення МСЕК втрати професійної
працездатності. При цьому ним були надані передбачені законодавством документи,
у тому числі акт Н-1 про нещасний випадок на виробництві. Постановою
відповідача від 03 вересня 2004 року у призначені страхових виплатах та наданні
соціальних послуг, у зв'язку з трудовим каліцтвом, ОСОБА_1було відмовлено.
Однак позивач вважає, що зазначена постанова відповідача є неправомірною та
підлягає скасуванню, у зв'язку з тим, що посилання у постанові на ту обставину,
що нещасний випадок не визнаний пов'язаним з виробництвом неправомірний,
оскільки є акт форма Н-1 від 08 лютого 1991 року про нещасний випадок на
виробництві, який ніким не оскаржений. Крім того, неправомірними діями
відповідача ОСОБА_1також була заподіяна моральна шкода, яку він оцінює у 20000
гривень.

Представник
позивача ОСОБА_1у судовому засіданні позовні вимоги заступника прокурора м.
Ялта підтримав з тих самих підстав.

Представник
відповідача з пред'явленим позовом не згоден, посилаючись на те, що акт на якій
посилається позивач у своїх позовних вимогах не є підтвердженням нещасного
випадку на виробництві, так з нього слідує, що ОСОБА_1 самовільно використовуючи
трактор на своєму огороді перевернувся на ньому. Підставами відмови у
призначені страхових виплатах та наданні соціальних послуг, у зв'язку з
трудовим каліцтвом, у постанові від 03 вересня 2004 року було то, що ОСОБА_1
використовував трактор у неробочий час.

Представник
третьої особи у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи
сповіщений у встановленому порядку, завчасно. Представив суду заяву з проханням
розглянути справу у його відсутності.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді
рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно
до ст. 2 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили
втрату працездатності” дія цього закону розповсюджується на осіб, які працюють
на підставі трудової угоди (контракту) на підприємствах, установах,
організаціях незалежно від форм
власності та господарювання, у фізичних осіб, на осіб, забезпечуваючих себе
працею самостійно, а також громадян - суб'єктів підприємницької діяльності.

Позивач
ОСОБА_1 працював на Опитно-виробничій базі ОПБ „Магарач” на посаді тракторист-машиніст 3 класу, що
слідує з копії трудової книжки (а.с. 6-8).

На
підставі ст. 10 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили
втрату працездатності ”, усі застраховані є членами Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.

Судом
встановлено, що постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України № 177 від 03 вересня 2004 року (оборот а.с. 19), ОСОБА_1відмовлено у
призначені страхових виплат, у зв'язку з тим, що нещасний випадок, згідно з законодавством, не визнаний
пов'язаним з виробництвом.

Суд
вважає, що постанова є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки
відповідно до акту про нещасний випадок на виробництві № 1 від 08 лютого 1991
року ОСОБА_1 самовільно використовував
трактор та разом з трактором опрокинувся з висоти 7 метрів, зазначений акт затверджений керівником підприємства 08 лютого 1991 року (а.с. 14-15). Зазначений акт
ніким не скасований, а тому є підтвердженням нещасного випадку на підприємстві,
що також слідує з копії ухвали Ялтинського міського суду АРК від 03 червня 2005
року про відмову в прийнятті заяві (оборот а.с. 21), з якої слідує, що факт
нещасного випадку на виробництві вже встановлений.

При
цьому, відповідачем не надано суду ніяких доказів неправомірності зазначеного
акту. Крім того, відповідачем не надано доказів складання акту форми НПВ, який
є актом про нещасний випадок не пов'язаний з виробництвом.

Відповідно
до ст. 21 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань,
які спричинили втрату працездатності ”, при настанні страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду,
заподіяну робітнику у наслідку пошкодження його здоров'я, призводити щомісячні
виплати у випадку часткової або повної втрати працездатності, яка компенсує
відповідну частину втраченого заробітку потерпілого.

Судом
достовірно встановлено, що ОСОБА_1у результаті нещасного випадку на
підприємстві отримав першу групу інвалідності, що слідує з копій довідок про
інвалідність (а.с. 10, 11, 13).

При
цьому відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати
професійної працездатності в процентах дата засвідчення ОСОБА_1 на ступень
втрати професійної працездатності є 17 червня 2002 року (а.с. 12), таким чином,
виплата втраченого заробітку ОСОБА_1повинна здійснюватися з зазначеної дати.

Дозволяючи
питання про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1моральної шкоди, суд
дійшов висновку, що зазначені позовні вимоги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно
до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності
її вини.

Однак
позивачем не надано суду ніяких доказів у підтвердження вини відповідача у
заподіяні йому моральної шкоди.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8,9, 158-163 КАС України, ст.55
Конституції України, Законом України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату працездатності », суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов
заступника прокурора м. Ялта - задовольнити.

Визнати
протиправною та скасувати постанову відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України № 177 від 03 вересня 2004 року про відмовлення ОСОБА_1 у
призначені страхових виплат, у зв'язку з тим, що нещасний випадок, згідно з
законодавством, не визнаний пов'язаним з виробництвом.

Зобов'язати
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України винести постанову
про призначення страхових виплат та надання соціальних послуг ОСОБА_1,
призвести щомісячні страхові виплати починаючи з 17 червня 2002 року.

В
іншій частині позовних вимог - відмовити.

На
постанову може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Автономної
республіки Крим через Ялтинський міський суд в порядку та строки, передбачені
ст.186 КАС України.

Суддя: