Справа № 2-А-290/2007
Суддя: Рижиков В.Г.
Дата ухвалення: 2007-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-290/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2007 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі:
головуючого - судді Рижиков В.Г.

при
секретарі Славич
М.В.

з участю
позивача ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до військової частини А-2847 про стягнення недосплаченої
грошової надбавки за безперервну військову службу та стягнення грошової
компенсації за неотримане належне до видачі речове майно ,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової
частини А-2847 про стягнення недосплаченої грошової надбавки за безперервну
військову службу та стягнення грошової компенсації за неотримане належне до видачі
речове майно, в якому просить стягнути з відповідача в його користь 8 714
(вісім тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 90 коп. недосплаченої грошової надбавки
за безперервну військову службу та 6 300 (шість тисяч триста) грн. 09 коп.
грошової компенсації заміст речового майна, що підлягало видачі; судові витрати
покласти на відповідача.

ОСОБА_1 позов мотивує тим, що він, проходив військову службу до 29 грудня
2006 року у військовій частині А3432 в м.Мукачево у військовому званні майор.
29.12.2006 року він був відряджений в розпорядження військової частини А4324
смт. Липники Львівської області звідки і був звільнений у запас 12 лютого 2007
року згідно наказу №32 по військовій частині А4324.

При звільненні у запас з позивачем не був проведений повний розрахунок - не
виплачена грошова компенсація за неотримане належне до видачі речове майна та
недосплачена грошова надбавка за безперервну військову службу.

Указом Президента України від 05.03.2003 року за № 389 "Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони
України за безперервну службу" Міністрові оборони України, Міністрові
внутрішніх справ України, голові Державної прикордонної служби України та Начальнику
Управління державної охорони надано право встановлювати відповідно
військовослужбовцям Збройних Сил України, Внутрішніх військ Міністерства
внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України
та Управління державної охорони України щомісячні надбавки за безперервну
військову службу в Збройних Силах України, внутрішніх військ, у Державній
прикордонній службі та Управлінні державної охорони України у відсотках до
грошового забезпечення.

На виконання вищевказаного Указу, наказом Міністра оборони України за №149
від 26.05.2003 року затверджено Інструкцію про порядок і умови виплати
щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України.
Відповідно до п.1.2 зазначеної інструкції, особам офіцерського складу,
прапорщикам (мічманам), а також особам рядового, сержантського (старшинського)
складу, які проходять військову службу за контрактом, і які мають високі
результати в службовій діяльності виплачується щомісячна надбавка за
безперервну військову службу у відсотках до грошового забезпечення залежно від
стажу служби у таких розмірах понад 5 років - до 10 %; понад 10 років - до 30
%; понад 15 років до 50 %, понад 20 років - до 70%; понад 25 років - до 90 %.

На момент введення надбавки, тобто станом на 01.06.2003
року позивачка мала вислугу понад 15 років, а в подальшому - понад 20 років.

У зв'язку з відсутністю коштів у військовій частині А3432 та їх економією,
надбавка йому виплачувалась у занижених розмірах.

Згідно до наказу Міністерства оборони України від 30
лютого 2004 року за №308, щомісячна надбавка за безперервну службу у Збройних
Силах України у повному обсязі виплачувалась тільки військовослужбовцям
структурних підрозділів центрального апарату Міністерства оборони України,
Генеральному штабу Збройних Сил України та функціональних органів військового
управління, що утримуються на окремих штатах.

Дані обставини
суперечать вимогам ст.ст. 22 ч.3, 24 Конституції України.

Відповідно до вимог ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує
військовослужбовцям матеріальне та інше забезпечення у розмірах, що стимулюють
заінтересованість громадян України у військовій службі. Грошове забезпечення
визначається залежно від посади, військового звання, кваліфікації, тривалості
та умов військової служби.

Порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення
військовослужбовців та компенсації замість речового майна і продовольчих пайків
встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням коефіцієнта індексації
грошових доходів.

Враховуючи вищенаведене вважає, що діями командування військової частини
А3432 щодо невиплати йому в повному обсязі щомісячної надбавки за безперервну
військову службу у Збройних Силах України були порушені його конституційні
права як громадянина як громадянина і військовослужбовця і завдано йому
матеріальної шкоди, яка згідно проведеного аудиторською фірмою розрахунку,
доданого до позову, складає 8 714 грн. 90 коп.

Крім, цього у відповідності до ст. 9 Закону України „Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" -
військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також
речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову
компенсацію замість них.

З довідки №17 від 12.02.2007 року військової частини А4324 на одержання
грошової компенсації замість речового майна що підлягає видачі він повинен
отримати грошову компенсацію в сумі 2 187 грн. 15 коп.

З довідки № 18 від 12.02.2007 року військової частини А4324 на одержання
грошової компенсації замість речового майна, що підлягає видачі він повинен
отримати грошову компенсацію в сумі 4112 грн. 94 коп.

Таким чином всього він повинен був отримати грошову компенсацію замість
речового майна, що підлягало видачі в сумі 6 300 грн. 09 коп.

Вказана сума, як компенсація замість належного йому до видачі речового
майна при звільненні у запас йому виплачена не була, що є грубим порушенням
чинного законодавства і його прав як громадянина і військовослужбовця.

Представник військової частини А-2847 в судове засідання не з'явився
повторно по невідомій суду причині. Про час і місце слухання даної справи
повідомлявся належним чином.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги викладені в позові підтримав в
повному обсязі і просив суд їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, та оцінивши всі
наявні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява
підлягає до задоволення за таких підстав.

Правовідносини між сторонами регулюються положеннями Згідно ч.3 ст. 9
Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ грошове забезпечення
визначається залежно від посади, військового звання, наукового ступеня, вченого
звання, тривалості та умов військової служби.

Згідно ст. 1 п.1.1. Положення про порядок виплати
грошового забезпечення військовослужбовцям збройних сил України, затвердженого
наказом Міністра оборони України від 05.03.2001 року № 75 грошове забезпечення
військовослужбовців складається з окладів грошового утримання та додаткових
видів грошового забезпечення, а саме за безперервну військову службу: понад 5
років - до 10 %; понад 10 років - до 30 %; понад 15 років - до 50 %; понад 20
років - до 70%; понад 25 років - до 90 % та відповідними нормативними актами,
що були прийняті на виконання вказаного Закону.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив військову
службу до 29 грудня 2006 року у військовій частині А3432 в м.Мукачево у
військовому званні майор. 29.12.2006 року він був відряджений в розпорядження
військової частини А4324 смт. Липники Львівської області звідки і був звільнений
у запас 12 лютого 2007 року згідно наказу №32 по військовій частині А4324 (а.с.
12).

Станом на 01.06.2003 року позивач мав стаж безперервної військової служби
понад 15 (п'ятнадцять) років, а в подальшому - понад 20 років.

Згідно ч.3 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ
надбавка за безперервну військову службу понад 10 років виплачується в розмірі
30% грошового забезпечення, а понад 20 років - 70 %., але у зв'язку з економією
та відсутністю коштів у військовій частини А3432 дана надбавка виплачувалась у
заниженому розмірі, у зв'язку з чим виникла перед позивачем заборгованість
недоотриманої надбавки за безперервну службу в розмірі 8 714 грн. 90 коп., що
підтверджується розрахунками виданими аудиторською фірмою
"Закарпат-Бізнес-Консалтінг" (а.с. 17, 18).

Згідно довідок в/ч за № 17, 18 від 12.02.2007 року (а.с. 13, 14)
заборгованості перед ОСОБА_1 грошової компенсації замість речового майна, що
підлягає видачі становить 6 300 грн. 09 коп.

Нарахування грошового забезпечення здійснюється військовою частиною А 2847
м.Мукачево і невиконання відповідачем покладених на нього обов'язків приводить
до порушення прав позивача на отримання грошового забезпечення.

Зважаючи на вищевикладене, є підстави для проведення перерахунку
щомісячного грошового забезпечення військовослужбовцю ОСОБА_1 з урахуванням
щомісячної надбавки за безперервну військову службу.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 17
Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського
суду з прав людини", ст. 2, 9 Закону України „Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей", ст.ст. 159, 160-164, 167
КАС України, суд, -

постановив:

Позовну заяву
ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з військової частини А2847, що знаходиться в м.Стрий Львівської
області в користь ОСОБА_1 8 714 (вісім тисяч сімсот чотирнадцять) грн. 90 коп.
недосплаченої грошової надбавки за безперервну військову службу та 6 300 (шість
тисяч триста) грн. 09 коп. грошової компенсації заміст речового майна, що
підлягало видачі.

Стягнути з військової частини А 2847 в користь держави судові витрати, а
саме: державне мито в розмірі 8 (вісім) грн. 50 коп.

На постанову суду протягом 10-ти днів може бути подана
заява про її апеляційне оскарження та на протязі 20-ти днів з дня подачі заяви
може бути подана апеляційна скарга.