Справа № 22-а-1771/2007
Суддя: Любашевський В.П.
Дата ухвалення: 2007-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-й інст. Бунчак Б.Р. Рядок
статзвіту № 36
Болехівський міський суд Івано-Франківської області Справа
№ 22-а-1771/07
Справа № 2-а-2/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 жовтня 2007 року колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі: головуючого - судді
Довгополова О.М.

суддів: Любашевського
В.П., Яворського І.О.

при секретарі Гідей К.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Болехівського міського суду Івано-Франківської
області від 03 травня 2007 року, -

встановила:

Оскаржуваною
постановою відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Івано-Франківського обласного УМВС, Болехівської центральної міської лікарні,
Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні № 3, Державного
казначейства України про неправомірні дії працівників цих установ та стягнення
моральної шкоди.

Постанову
оскаржив ОСОБА_1, покликаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення
норм матеріального права. Так, апелянт вважає, що його примусова госпіталізація
до психоневрологічного закладу спричинена особистим неприязним відношенням
лікаря-психіатра ОСОБА_2 до нього. Суд дав неправильну оцінку обставинам щодо
конфлікту апелянта з його колишньою дружиною, пов'язаного з оплатою комунальних послуг, що не дає підстав
вважати про наявність у нього тяжкого психічного розладу. Мало місце
протиправне застосування спеціальних засобів зі сторони працівників міліції та
порушення його права на правову допомогу.

Колегія суддів
вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутності апелянта та
представників відповідачів, які належним чином повідомлені про час та місце
судового розгляду; від відповідача Болехівської центральної міської лікарні
поступила заява про розгляд справи у відсутності її представника.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги та заперечень на неї, колегія суддів приходить до висновку, що така не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивач є інвалідом ІІ групи і з 1978 року перебуває на обліку
в лікаря-психіатра Болехівської ЦМЛ з діагнозом епілепсія.

13.11.2005 року
від дружини апелянта поступила заява до лікаря-психіатра про агресивність його
характеру та реальних намірів вчинення дій, що являють собою безпосередню
небезпеку для неї та їхньої вагітної дочки.

Згідно
направлення лікаря-психіатра Болехівської поліклініки від 13.11.2005 року
працівники міліції спільно з медичним персоналом доставили ОСОБА_1 в обласний
психоневрологічний диспансер, де він, давши письмову згоду на лікування,
перебував з 15.11.2005 року по 18.11.2005 року.

Заключенням
комісії лікарів-психіатрів Івано-Франківської обласної психоневрологічної
лікарні № 3 від 16.11.2005 року встановлено, що ОСОБА_1 страждає хронічним
психічним захворюванням, характерологічними змінами особи з дисфоріями та
агресивними тенденціями. Комісія підтвердила обгрунтованість рішення про
госпіталізацію згідно законодавства України.

18.11.2005 року
рішенням Тисменицького районного суду відмовлено у задоволенні заяви
Івано-Франківської обласної психоневрологічної лікарні № 3 про продовження
госпіталізації ОСОБА_1

Судом першої
інстанції правильно дана оцінка обставинам справи, що підтверджуються зібраними
у справі доказами, та застосована норма статті 14 Закону України «Про
психіатричну допомогу», відповідно до якої особа, яка страждає на психічний
розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої
згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування
можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого
психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри
вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або
неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який
забезпечує її життєдіяльність.

Не заслуговують
на увагу покликання апелянта на упереджений характер дій лікаря-психіатра
ОСОБА_2 щодо надання йому психіатричної допомоги в примусовому порядку,
оскільки встановлені обставини дають підстави вважати необхідність вчиненні
таких дій відповідно до положень ст. 14 та в порядку, передбаченому ст. 27
Закону України «Про психіатричну допомогу».

Твердження
апелянта про неправомірність дій працівників міліції при доставці його до
диспансеру спростовується показаннями свідків та висновком службового
розслідування від 21.12.2005 року, затвердженого начальником УДВ в
Івано-Франківській області ДВБ ГУБОЗ МВС України 21.12.2005 року.

На підставі
зібраних у справі доказів не заслуговують на увагу пояснення апелянта щодо
незабезпечення адміністрацією лікарні - відповідача надання йому правової допомоги.

Відмова в
задоволенні позовних вимог в частині компенсації моральної шкоди є
обгрунтованою, оскільки не встановлена неправомірність дій відповідачів у
відносинах з ОСОБА_1

За таких
обставин колегія суддів прийшла до висновку, що постанова суду першої інстанції
є обгрунтованою, прийнята з правильним застосуванням норм матеріального права,
доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Болехівського міського суду
Івано-Франківської області від 03 травня 2007 року - без змін.

Ухвала може бути
оскаржена протягом місяця з часу
проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції.

Головуючий
О.М.Довгополов

Судді В.П.
Любашевський

І.О. Яворський