Справа № 22-а-2269/2007
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2007-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
Справа
№ 2а - 31/07 Головуючий 1 інстанції:
Доповідач: Філатов Ю.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2007 р.
Справа № 22-а-2269/2007

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Філатов
Ю.М., судді Водолажська Н.С.,

Шевцової Н.В.

при секретарі Волошиній
Я.В.

за участю
представників:

позивача -ОСОБА_1

відповідача -
Безцінна В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
приміщенні Харківського апеляційного
адміністративного суду апеляційну скаргу відповідача, ДПА в Полтавській
області, на постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 24.07.2007р. по
справі №2-а-31/07

за позовом ОСОБА_1

до Державної
податкової адміністрації в Полтавській області

про визнання неправомірними
дій, зобов'язання виплатити надбавки та стягнення моральної шкоди

встановила:

Позивач звернувся
до суду з адміністративним позовом до ДПА в Полтавській області про визнання
неправомірними дій відповідача щодо
несплати йому надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (з таємними
документами) в сумі 1047 грн. 60 коп., грошової компенсації за невидане речове
майно в сумі 5152 грн. 88 коп. та зобов'язання виплати надбавки за роботу з
таємними документами, грошової компенсації за невидане речове майно та
стягнення завданої моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Постановою
Ленінського районного суду м. Полтава від 24.07.2007р. по справі №2-а-31/07
позов ОСОБА_1 до ДПА в Полтавській області про визнання неправомірними дій ДПА
в Полтавській області та зобов'язання виплати надбавки за роботу з таємними
документами, грошової компенсації за невидане речове майно та стягнення
завданої моральної шкоди задоволений частково.

Визнані
неправомірними дії ДПА в Полтавській області щодо несплати ОСОБА_1 надбавки за
роботу в умовах режимних обмежень та грошової компенсації за невидане речове
майно.

Зобов'язано ДПА в
Полтавській області виплатити ОСОБА_1 надбавку за роботу в умовах режимних
обмежень в розмірі 1047 грн. 60 коп. та грошову компенсацію за невидане речове
майно в розмірі 5152 грн. 88 коп., а всього 6200 грн. 48 коп.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено за
безпідставністю.

Не погоджуючись з постановою Ленінського районного суду
м. Полтава від 24.07.2007р. по справі №2-а-31/07 відповідач подав апеляційну
скаргу, просить її скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити, вважає,
що судом перш інстанції порушені норми матеріального права.

Позивач вважає, що постанова Ленінського районного суду
м. Полтава від 24.07.2007р. по справі №2-а-31/07 прийнята у відповідності до
вимог чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача та представників сторін 4олегія
суддів встановила, що за період служби в податковій міліції в 1996-2006 роках
позивачу нараховувалося грошове
забезпечення фінансовим відділом ДПА в Полтавській області.

За період з
вересня 2003 року по квітень 2005 року включно відповідач не виплатив йому
надбавку за роботу в умовах режимних обмежень (з таємними документами) в сумі
1047 грн. 60 коп., видавши у вересні 2003 року неправомірний наказ про відміну
виплати надбавки особам, які працюють в умовах режимних обмежень, виплату якої
з травня 2005 року поновили.

Крім того позивач
вказав, що при звільненні із податкової міліції він не отримав грошову
компенсацію за неотримане під час проходження ним служби в податковій міліції
речове майно в розмірі 5152 грн. 88 коп.

Задовольняючи
вимоги позивача суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до
копії трудової книжки ОСОБА_1 з 15.01.1996 року по 31.10.2006 року проходив
службу в податковій міліції ДПА в Полтавській області.

Відповідно до
наказу № 187-0 від 31.10.2006 року по особовому складу при звільнені ОСОБА_1 із
служби, йому не була виплачена грошова компенсація за не отримане речове майно.

Відповідно до
відомостей викладених у відповіді заступника голови ДПА в Полтавській області
від 08.05.2007 року за запитом позивача та доданих розрахунків, вбачається, що
за період з вересня 2003 року по квітень 2005 року включно ОСОБА_1 не було
виплачено надбавку за роботу в умовах режимних обмежень (з таємними
документами) в сумі 1047 грн. 60 коп. та грошову компенсацію за не видане
речове майно в розмірі 5152 грн. 88 коп. При цьому позивач частково отримував
формений одяг податкової міліції від відповідача.

На підставі
викладеного суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач дійсно при
звільненні зі служби не отримав від відповідача надбавку за роботу в умовах
режимних обмежень (з таємними документами) в сумі 1047 грн. 60 коп. та грошову
компенсацію за не видане речове майно в розмірі 5152 грн. 88 коп.

Конституція
України, норми якої є нормами прямої дії і зокрема ст. 22 встановлює, що при
прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до
Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування
Конституції України при здісненні правосуддя» суд безпосередньо застосовує
Конституцію у разі коли правовідносини, що розглядаються судом, законом України
не врегульовано, а нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою або Радою
міністрів Автономної Республіки Крим, суперечить Конституції" України.

Відповідач,
всупереч ст. 22 Конституції України видав неправомірний наказ № 86-з від
17.09.2003 року «Про оплату праці працівників ДПА у Полтавській області»,
відповідно до п.2.3 якого було відмінено надбавку до посадових окладів особам,
які працюють в умовах режимних обмежень.

Крім того, на
думку суду першої інстанції, відповідач не обґрунтовано не виплатив
позивачу грошової компенсації за не отримане речове майно, оскільки Закон
України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» на який посилається
відповідач, мотивуючи не виплату вказаної компенсації суперечить нормам ст. 22
Конституції України.

Колегія суддів
погоджується з висновками суду першої інстанції в частині обґрунтованості вимог
позивача щодо надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (з таємними
документами) в сумі 1047 грн. 60 коп., оскільки позивач дійсно виконував цю
роботу і це відповідачем не спростовується, виконання цієї роботи було
покладено на позивача відповідними наказами і певний час йому надбавка
виплачувалась. Тому посилання відповідача на Постанову Кабінету Міністрів
України „Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв'язку з
роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці" від 15.06.1994р. №
414, відповідно до п. 2 якої
встановлено, що витрати на виплату зазначеної компенсації
державні органи та інші бюджетні установи і організації здійснюють у
межах бюджетних асигнувань, виділених на їх утримання не може бути прийнято до
уваги, оскільки в цьому випадку має місце звуження змісту та обсягу існуючих
прав та свобод.

Що стосується
грошової компенсації за не отримане речове майно, то колегія суддів вважає
висновки суду першої інстанції необґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до
Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від
04.12.1990р. №509-ХП (із змінами і доповненнями), пунктом 2 Постанови Кабінету
Міністрів „Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих військових
частин міліції внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб
начальницького складу податкової міліції" від 17.11.2001р. N 1515
постановлено Державній податковій адміністрації розробити та затвердити норми
забезпечення форменим одягом (у мирний час) осіб начальницького складу
податкової міліції та правила носіння форменого одягу і знаків розрізнення
зазначеними особами.

Відповідно до
Постанови №1515 Державною податковою адміністрацією України затверджено
наказ „Про затвердження Положення про порядок забезпечення, обліку та
видачі речового майна в підрозділах податкової міліції та навчальних закладах
державної податкової служби України" від 22.10.2003р. за № 501 (далі
Наказ № 501).

Підпунктом 2.17.
пункту 2 Наказу №501 передбачено право осіб начальницького складу звільнених за
віком з державної податкової служби на грошову компенсацію за не отриманий
формений одяг.

Відповідно до
цього ж підпункту 2.17. пункту 2 цього ж Наказу № 501 виплата компенсації
замість належних до отримання предметів речового майна особам начальницького
складу податкової міліції проводиться лише за наявності джерела фінансування.

Частиною 2 статті 73
Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік" від 25.03.2005
№2505-ІУ передбачено, що витрати на безоплатне або пільгове матеріальне і
побутове забезпечення, на яке згідно із законодавством України мають право
окремі категорії працівників, здійснюються за рахунок і в межах бюджетних
асигнувань на утримання цих бюджетних установ. До таких витрат також
належать забезпечення форменим одягом, речовим майном, службовим
обмундируванням.

Видатки по коду
бюджетної класифікації 1134 „М'який інвентар та обмундирування" (питання
компенсації за формений одяг) кошторисом видатків по ДПА у Полтавській області
починаючи з 1996 року (приєднання податкової міліції до органів ДПС) по
теперішній час не передбачені.

Але відповідно до
ч. 2 Закону України від 17.02.2000 року „Про деякі заходи щодо економії
бюджетних коштів" призупинено дію частини другої статті 9 Закону України „
Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей",
в частині одержання продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації
замість них та замість речового майна.

Колегія суддів
вважає за необхідне зазначити, що по - перше, ч. 2 вказаного Закону є чинною,
як на момент звільнення позивача, так і по теперішній час, ця норма не
скасувала, а зупинила дію частини другої статті 9 Закону України „ Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", в
частині одержання продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації
замість них та замість речового майна, а це не може вважатись звуженням змісту
та обсягу існуючих прав та свобод.

На підставі
викладеного колегія суддів вважає, що в цій частині постанова Ленінського
районного суду м. Полтава від 24.07.2007р. по справі №2-а-31/07 прийнята при
невідповідності висновків суду обставинам справи і підлягає скасуванню з прийняттям нової,
керуючись ст.. ст.. 160, 167, 195, 196,
198, п. 4 ст.202, ст..ст.205, 207, 209,
254КАС України

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу
відповідача, ДПА в Полтавській області, на постанову Ленінського районного суду
м. Полтава від 24.07.2007р. по справі №2-а-31/07 задовольнити частково.

Постанову
Ленінського районного суду м. Полтава від 24.07.2007р. по справі №2-а-31/07
скасувати в частині зобов'язання виплатити компенсацію за невидане речове майно
в розмірі 5152,88 грн. та прийняти нову, якою в цій частині в позові відмовити.
.

В
іншій частині постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 24.07.2007р.
по справі №2-а-31/07 залишити без змін.

Роз'яснити
сторонам, що дана постанова набирає
чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом місяця з дня виготовлення її повного тексту.

Повний текст постанови
виготовлений 18.12..2007р.

Головуючий суддя
підпис
Філатов Ю.М.

Судді підпис Водолажська Н.С.

підпис Шевцова Н.В.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:

Суддя
Ю.М. Філатов