Справа № 2-А-218/2007
Суддя: Тучинська Н.В.
Дата ухвалення: 2007-03-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2007 року Мурованокуриловецький
районний суд Вінницької

області в
складі: головуючої - судді
Тучинської Н.В., при секретарі Хонькович Л.І., з участю представника
відповідача Шевчук А.В,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4до Управління праці
та соціального захисту населення Мурованокуриловецької райдержадміністрації про
стягнення разової щорічної допомоги, -

встановив:

Позивачі у
справі мають статус членів сімей загиблих (померлих) ветерана війни і
відповідно до ч. 5 п. 23 ст. 15 Закону України № 3551-ХП від 22.10.1993 року «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» їм щорічно до 5 травня має
виплачуватися разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком. У 2006 році
допомога була виплачена без врахування розміру мінімальної пенсії за віком, з
посиланням на закон про держбюджет, яким занижено розмір допомоги, а тому за 2006 рік кожному з
них недоплачено по 947 гривень
щорічної разової грошової допомоги кожному. За захистом своїх порушених прав
позивачі з позовом про стягнення недоплаченої суми щорічної разової допомоги
звернулися до суду.

В судове
засідання позивачі не з'явилися, подавши попередньо заяву про слухання справи у
їх відсутності (а.с. 16).

Представник
відповідача позов не визнала і суду пояснила: Виплата допомоги щорічно до 5 травня учасникам
війни та прирівняним до них здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету,
розпорядником яких є Кабінет Міністрів України. Управління ж є лише
розпорядником коштів і бере на себе зобов'язання та проводить видатки лише в
межах бюджетних асигнувань. Вважає, що за цим позовом мають відповідати
Міністерство фінансів та Кабінет Міністрів України. Просить відмовити позивачам
в позові.

Розглянувши
справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до
задоволення, виходячи зі слідуючого:

Кожен із
позивачів має статус члена сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни (а.с. 11,12, 13, 14) і має право на
пільги, передбачені Законом України №
3551-ХП від 22.10.1993
року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Зокрема, ч. 5 п. 23 ст. 15 Закону України №3551-ХП від 22.10.1993 року «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» їм щорічно до 5 травня
має виплачуватися разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до
Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» мінімальна пенсія за віком у 2006 році складала 359 гривень.

Таким чином, з
урахуванням цих розмірів мінімальних пенсій за віком та ч. 5 п. 23 ст. 15 Закону України № 3551-ХП від 22.10.1993 року «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивачам мало б бути
виплачено щорічної грошової допомоги у 2006
році - 1077 гривень (359 грн. х 3) кожному.

Відповідно до
інформації відповідача (а.с. 15)
кожному з позивачів виплачено щорічної грошової допомоги до Дня перемоги за
2006 рік по 130 гривень. Отже,
недоплачена сума щорічної допомоги кожному з позивачів за 2006 рік складає 947 гривень (1077 грн. - 130 грн.).

Суд не приймає
до уваги пояснення представника відповідача в тій частині, що головним Законом,
яким керується в своїй роботі Управління праці та соціального захисту
населення, є закони про держбюджет на відповідні роки, а цими законами
визначені конкретні зменшені розміри щорічної допомоги учасникам війни.
Основним Законом України є Конституція України, про що записано у преамбулі до
неї та зафіксовано у ст. 8
Конституції України. Відповідно до ч. 2
ст. 22 Конституції
України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Отже, з
врахуванням цих положень Конституції України,
рішення Конституційного Суду №
20-рп/2004 від 01 грудня 2004 року, яким

2

визнано
неконституційними положення ст.44 Закону України «Про державний бюджет на 2004 рік» про
встановлення розміру щорічної разової допомоги, а також відповідно до ст. 17 Закону України
«Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», де
зафіксовано, що до числа основних державних соціальних гарантій включаються
мінімальний розмір заробітної плати та мінімальний розмір пенсії за віком, суд
прийшов до висновку про необхідність задоволення основної частини вимог
позивача.

Заперечення
представника відповідача щодо належності його до цього статусу не відповідає і
суперечить вимогам постанови Кабінету Міністрів України №486 від 11.04.2002 року «Про
забезпечення виплати у 2002
році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постанови Кабінету Міністрів
України №425 від 31.03.2003 року «Про
забезпечення виплати у 2003
році разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», статті 17-1 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якими
встановлено, що виплату разової грошової допомоги здійснює орган праці та
соціального захисту населення.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. З, 8,
22 Конституції України, ст.ст. 2,
15, 17-1, 22 Закону України №
3551-ХП від 22.10.1993
року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом
України № 1058-1У
від 09.07.2003 року
«Про загальнообов'язкове державне страхування», Законом України № 2291-1У від 23.12.2004 року «Про
внесення змін до Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування»
та Законом України № 2505-1У
від 25.03.2005 року
«Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік», Закону
України № 3235-1У
від 20.12.2005 року
«Про державний бюджет України на 2006
рік», рішенням Конституційного Суду №
20-рп/2004 від 01 грудня 2004 року, ст.ст. 9, 10, 11, 159, 161, 163 КАС
України, суд, -

постановив:

Позов
задоволити. Стягнути із Управління праці та соціального захисту населення
Мурованокуриловецької райдержадміністрації (МФО-802015, код-03191839, р/р
0379) на користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову грошову допомогу
як вдові загиблого втерана Великої Вітчизняної війни за 2006 рік в сумі 947
(дев'ятсот сорок сім) гривень.

Стягнути із
Управління праці та соціального захисту населення Мурованокуриловецької
райдержадміністрації (МФО-802015, код-03191839, р/р 0379) на користь
ОСОБА_2 недоплачену щорічну разову грошову допомогу як вдові загиблого втерана
Великої Вітчизняної війни за 2006
рік в сумі 947 (дев'ятсот сорок сім) гривень.

Стягнути із
Управління праці та соціального захисту населення Мурованокуриловецької
райдержадміністрації (МФО-802015, код-03191839, р/р 0379) на користь
ОСОБА_4недоплачену щорічну разову грошову допомогу як вдові загиблого втерана
Великої Вітчизняної війни за 2006
рік в сумі 947 (дев'ятсот сорок сім) гривень.

Стягнути із
Управління праці та соціального захисту населення Мурованокуриловецької
райдержадміністрації (МФО-802015, код-03191839, р/р 0379) на користь
ОСОБА_3 недоплачену щорічну разову грошову допомогу як члену сім'ї загиблого
втерана Великої Вітчизняної війни за 2006
рік в сумі 947 (дев'ятсот сорок сім) гривень.

Заяву про
апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом десяти днів з
дня її проголошення. Протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження сторони можуть подати апеляційну скаргу на постанову суду.