Справа № 22а-183/2007р.
Суддя: СМАГЛЮК Р.І.
Дата ухвалення: 2007-03-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 22а-183
/2007 р. Головуючий в
1-ій інстанції Висоцька Н.В.
адміністративна. Доповідач
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2007
року. Апеляційний суд
Чернігівської області

в складі:
головуючого - судді Хромець Н.С., суддів Смаглюк Р.І., Острянського В.І.,

при секретарі
Мехед Т.О.,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Чернігівської
області в м. Чернігові апеляційну скаргу відповідача Чернігівського обласного
військового комісаріату на постанову Семенівського районного суду від 18 січня
2007 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1до Новгород-Сіверсько -
Семенівського об'єднаного військового комісаріату, ОСОБА_2, Чернгівського
обласного військового комісаріату про визнання дій посадових осіб
неправомірними, визнання проведеного конкурсу недійсним, поновлення на службі
та стягнення моральної шкоди,-

встановив:

В апеляційній скарзі відповідач Чернігівський обласний
військовий комісаріат просить скасувати вказану постанову в частині стягнення з
Новгород-Сіверсько-Семенівського ОВК на користь позивачки 909 грн. 61 коп.
середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по виплатах на
відрядження, 100 грн. моральної шкоди, 121 грн. 86 коп. судових витрат, 51 грн.
державного мита та ЗО грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню і
постановити нове рішення про відмову в цій частині вимог, оскільки їх
задоволення не відповідає нормам матеріального і процесуального права.

В листопаді 2006 року позивачка ОСОБА_1звернулася до суду
з

адміністративним
позовом до Новогород-Сіверсько-Семенівського

об"єднаного
військомату, ОСОБА_2., третя особа на їх стороні ОСОБА_3, про визнання дій
посадових осіб по проведенню конкурсу неправомірними, скасування рішення
конкурсної комісії про відібрання на посаду спеціаліста ОСОБА_3, скасування
наказу військового комісара ОСОБА_2 про призначення її на посаду
спеціаліста, визнання протиправними його
дій по видачі

необ"єктивної
характеристики на неї та зобов"язати його видати рб"єктивну
характеристику, стягнути з відповідача нап її користь 1160 грн.90 коп. виплат
за відрядження, стягнути середній заробіток за весь час затримки цих виплат по
день повного розрахунку, визнати незаконним її звільнення з посади на п.1 ст.
40 КзПП України та поновити її на попередній посаді, стягнувши за весь час з 30 жовтня 2006
року по день поновлення заробітну плату, стягнути моральну шкоду в сумі 5000
грн. та стягнути на її користь понесені судові витрати. Позовні вимоги
обгрунтовані наступним. З 31 березня 2004 року вона перебувала на посаді
спеціаліста першої категорії з кадрового резерву об"єднаного військомату,
адміністрація якого знаходиться в м. Новгород-Сіверську, її робоче місце - в м.
Семенівка. На початку серпня 2006 року адміністрація ОВК попередила її про
можливе скорочення штатів в зв"язку з реформуванням установи. 7 вересня
2006 року в районній газеті „Життя Семенівщини" було опубліковано
оголошення про проведення конкурсу на заміщення вакантної посади провідного
спеціаліста з вимогами - вища повна освіта, чоловіча стать, інші. Участі в
конкурсі вона не приймала, оскільки не має вищої освіти, інші посади відповідач
ОСОБА_2 не пропонував. За результатами конкурсу була прийнята на посаду ОСОБА_3
Надія, яка не відповідає цим вимогам, також не має вищої освіти. ЗО жовтня 2006
року вона була звільнена з посади за п.1 ст. 40 КзПП України. Тому вважає
проведення конкурсу незаконним, вона була позбавлена права прийняти участь у
конкурсі, чим порушено її право, передбачене п. 5 постанови КМУ № 169 „Про
затвердження Порядку проведення конкурсу на заміщення вакантних посад державних
службовців, звільнення проведено без дотримання вимог ст. 49-2 КзПП України
щодо пропозиції іншої роботи у відповідача. Із-за цих обставин відповідач
ОСОБА_2 видав їй необ"єктивну характеристику, під час звільнення не були
виплачені 841 грн. 90 коп. премії, 319 грн. - за відрядження, заподіяна
моральна шкода, яку позивачка оцінила в 5000 грн.

Ухвалою суду від
8 грудня 2006
року по справі
в якості співвідповідача
залучений Чернігівський обласний військомат.

Постановою
Семенівського районного суду від 18 січня 2007 року позов задоволено частково.
На користь позивачки за час затримки розрахунку при звільненні щодо виплат
коштів на відрядження стягнуто 909 грн. 61 коп., оскільки на час розгляду
справи в суді довідкою від 9 січня 2007 року підтверджується заборгованість по
оплаті відряджень в сумі 319 грн., яка була виплачена відповідачем 20 грудня
2006 року. Тому з врахуванням виплаченої суми 608 грн. 25 коп. центром
зайнятості за затримку розрахунку суд стягнув счуму 909 грн. 61 коп. Моральна
шкода стягнута в розмірі 100 грн., виходячи з того, що позивачка мала втрату
нормальних життєвих зв"язків. Судові витрати стягнуті з відповідача
Новгород-Сіверсько-Семенівського об"єднаного військомату, відповідача
Чернігівський обласний військомат зобов"язано здійснити фінансування та
забезпечити його коштами для здійснення цих виплат.

В апеляційній скарзі відповідач Чернігівський ОВК просить
рішення суду в цій частині скасувати і відмовити в задоволенні цих вимог з тих
підстав, що при звільненні позивачки ОСОБА_1їй були проведені всі виплати, крім
оплати за відрядження, оскільки цих коштів не було виділено з Державного
бюджету України. Крім того, Новгород-Сіверсько-Семенівський об"єднаний
військомат не має власних рахунків, тому облвійськомат не може здійснити
фінансування та забезпечити його необхідними коштами для будь-яких виплат.
Постанова суду в цій частині не відповідає нормам матеріального і
процесуального права, ухвалена на неповно з'ясованих обставинах справи, тому є
незаконною і підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
представника відповідача Чернігівського обласного військомату, вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24
грудня 1999 року „Про практику застосування судами законодавства про оплату
праці" установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у
зв"язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були
виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день
звільнення, суд на підставі ст. 117 КзПП України стягує на користь працівника
середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а при непроведенні його до
розгляду справи - по день постановления
рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама
по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Посилання апелянта на відсутність коштів для повного розрахунку позивачки при
її звільненні, що підтверджено наданими суду довідками обласного військомату,
бюджетної організції, яка не має іншого фінансування, крім Державного бюджету
України, є доказом відсутності його вини. За таких обставин апеляційна скарга
відповідача підлягає задоволенню, рішення суду - зміні в оскаржуваній частині і
постановлениям нового - про відмову в стягненні середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні позивачки.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 201, 205, 207, 254 КАС
України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу відповідача Чернігівського обласного
військового комісаріату задовольнити.

Постанову
Семенівського районного суду від 18 січня 2007 року змінити. Постанову в
частині стягнення з Новгород-Сіверсько-Семенівського об"єднаного
райвійськомату на користь ОСОБА_1середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні в сумі 909

грн. 61
коп. та 100 грн. моральної шкоди, 121 грн. 86 коп. судових витрат, на користь
держави - державного мита 51 грн., на користь ТУ ДСА в Чернігівській області 30
грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення, зобов"язання
Чернігівського обласного військового комісаріату здійснити фінансування та
забезпечити коштами Новгород-Сіверсько-Семенівський об'єднаний районний
військовий комісаріат для здійснення виплат скасувати.

Відмовити ОСОБА_1в стягненні середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні.

В іншій частині постанову Семенівського районного суду
від 18 січня 2007 року залишити без змін.

Постанова
набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня проголошення.