Справа № К-18177/06
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2007-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2007

№ К-18177/06

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

Карася О.В. (головуючого), Бившевої
Л.І., Брайка А.І., Голубєвої Г.К., Рибченка А.О.

при секретарі: Міненко О.М.

за участі представників позивача: Заболотнього О.А. та

третьої особи 2 ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну
скаргу Державної
податкової адміністрації у Запорізькій області на ухвалу Апеляційного суду
Запорізької області від 03.04.2006 по справі № 22-1943

за позовом Державної податкової адміністрації
у Запорізькій області

до ОСОБА_1,
ОСОБА_2

треті особи Комунарська районна адміністрація
Запорізької міської ради

ОСОБА_3

про визнання нечинним установчого договору, статуту, запису
про проведення державної реєстрації

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позовні вимоги про визнання нечинним установчого
договору та статуту ТОВ «Крайзи» з моменту реєстрації - 16.12.2003, запису про
проведення державної реєстрації зазначеного товариства з 16.12.2003, свідоцтва
платника ПДВ № 11636985 з моменту внесення до реєстру платників податку на
додану вартість, виданого 08.01.2004.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від
25.01.2006 позов задоволено. Визнано нечинними: установчий договір та статут
ТОВ «Крайзи» з моменту реєстрації - 16.12.2003; запис про проведення державної
реєстрації ТОВ «Крайзи» з моменту реєстрації - 16.12.2003; свідоцтво платника
ПДВ ТОВ «Крайзи» № 11636985 з моменту внесення до Реєстру платників податку на
додану вартість - 08.01.2004.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від
03.04.2006 по справі № 22-1943 апеляційну скаргу ОСОБА_3, як директора ТОВ
«Крайзи», - задоволено частково. Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя
від 25.01.2006 по даній справі - скасовано, а провадження у справі за
адміністративним позовом ДПА України в Запорізькій області до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про визнання нечинними установчих документів ТОВ «Крайзи» з моменту державної
реєстрації - закрито.

При цьому судом встановлено фактичні обставини справи
щодо створення підприємства (як то установчі збори, реєстрація).

Колегія суддів апеляційного суду не підтримала позицію
суду першої інстанції і пришла до висновку про таке: порядок створення підприємства
та його реєстрація визначалися на той час Законами України «Про підприємства в
Україні» та «Про підприємництво», а щодо господарських товариств, то відповідно
до ст. 1 Закону України «Про господарські товариства» останні створювалися на
засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та
підприємницької діяльності.

Таким чином, виходячи із змісту зазначеного Закону, суд
апеляційної інстанції прийшов до висновку, що установчий договір ТОВ є
цивільно-правовим договором, який регулює стосунки між учасниками у процесі
створення та діяльності юридичної особи, а статут - це або цивільно - правовий
договір, який затверджується учасниками господарського товариства і регулює
питання створення, діяльності та ліквідації товариства, або ж, виходячи із
господарської практики, індивідуальний акт ненормативного характеру. Суд
апеляційної інстанції вказав, що розглядаючи позов ДПА України в Запорізькій
області про визнання нечинними з моменту реєстрації установчого договору,
статуту товариства, як угоди між фізичними особами, а не акту ТОВ, в порядку
адміністративного судочинства, суд першої інстанції не врахував, що у цьому
випадку до них застосовуються загальні норми цивільного законодавства про
угоди. Визнаючи недійсними установчі документи та скасовуючи державну
реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності - ТОВ «Крайзи», здійснену на їх
на підставі, останнє, як юридичну особу, суд до участі у справі не залучив.

Відповідно, звернення ДПА України в Запорізькій області
до суду саме із адміністративним позовом з тих підстав, що відповідно до п. 17
ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» податковим
органам надано право звертатись у передбачених законом випадках до суду із
заявою про скасування державної реєстрації суб'єктів господарської діяльності,
суд апеляційної інстанції визнав не обґрунтованим, враховуючи, що у даному
випадку підставою для такого скасування позивач вказав визнання недійсними
установчих документів, як цивільно-правових угод між фізичними особами. Вищезазначене
дало підстави скасувати рішення суду першої інстанції і закрити провадження.

Не погодившись із ухвалою Апеляційного суду Запорізької
області від 03.04.2006 по справі № 22-1943, Державна податкова адміністрація у
Запорізькій області подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суд першої інстанції.

Скарга обґрунтована п. 4 ст. 105 КАС України; п. 6
Прикінцевих та перехідних положень КАС України, ст. 124 Конституції України;
ст. 1, 4 Закону України «Про господарські товариства»; ст. 38 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців»; п. 4
ст. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні». Скаржник
вважає, оскільки ТОВ було створено без мети здійснення фінансово -
господарської діяльності, а процедура створення юридичної особи складається з
двох самостійних етапів: укладання установчого договору та державної реєстрації
статуту юридичної особи, тому згідно п. 1 ст. 3 КАС України, коли хоча б однією
зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські
функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень, ДПА вважаємо правомірним звернення до суду на підставі положень
КАС України.

Відповідачі заперечення на касаційну скаргу не надали.

Перевіривши правильність застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної
оцінки обставин справи, доводи касаційної скарги, пояснення представника
позивач та третьої особи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України), справа адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа) визначається як переданий на вирішення
адміністративного суду публічно-правовий спір, в якому хоча б однією зі сторін
є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Специфіка ж публічно-правового спору обумовлена його підставою: він виникає у
випадку порушення суб'єктом публічного управління суб'єктивних публічних прав
та інтересів громадян або організацій (п. 4 ст. 17 КАС України).

Предметом спору у даній справі є також визнання недійсним
статуту ТОВ «Крайзи», тобто, даний спір зачіпає права юридичної особи, однак
відповідачами у справі є тільки фізичні особи. І той факт, що позов подано
суб'єктом владних повноважень не змінює правову природу спірних відносин та не
робить даний спір публічно-правовим.

При цьому розглядаючи даний спір необхідно врахувати, що
відповідно до ч. 2 ст. 4 КАС України - юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового вирішення.

Таким чином дана справа не є публічно-правовим спором і
не підпадає під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративна
справа), яке наведене у п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України. Компетенція
адміністративних судів, встановлена ст. 17 КАС України, на цей спір не
поширюється.

Як наслідок, розглянувши справу у порядку КАС України, з
якими саме порушеннями норм цивільного законодавства було пов'язане визнання
недійсними укладеного відповідачами установчого договору та статуту ТОВ
«Крайзи», суд першої інстанції не визначив. Предметом же судового розгляду був
не тільки установчий договір фізичних осіб, але й статут, як акт юридичної
особи, спори про які підвідомчі господарським судам, і до компетенції яких
відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС віднесено вирішення
підвідомчих їм справ за правилами КАС до початку діяльності окружного
адміністративного суду.

Крім того, визнаючи постановою нечинними установчий
договір та статут ТОВ «Крайзи», суд першої інстанції фактично вирішив питання,
які не передбачені ст. 162 КАС України (в якості повноважень адміністративного
суду у разі задоволення адміністративного позову).

Виходячи із зазначеного, суд касаційної інстанції
погоджується із обґрунтуванням своєї позиції судом апеляційної інстанцій, який
дійшов вичерпних юридичних висновків і правильно застосував норми матеріального
права оскільки позовні вимоги не підлягали розгляду в порядку адміністративного
судочинства, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст.
57 КАС України є підставою для закриття провадження у справі. Тому
ухвала Апеляційного суду Запорізької області від 03.04.2006 по справі № 22-1943
належним чином мотивована і за своїм змістом та формою відповідає вимогам
процесуального закону і не підлягає скасуванню.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 160, 220, 221,
223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової адміністрації у
Запорізькій області залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від
03.04.2006 по справі № 22-1943 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в
порядку, визначеними ст. ст. 237-239 КАС України.

Головуючий О.В.
Карась

Судді Л.І.
Бившева

А.І.
Брайко

Г.К.
Голубєва

А.О.
Рибченко