Справа № 2-а-25/2007
Суддя: Берещанський Ю.В.
Дата ухвалення: 2007-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-25/07
П О С Т А Н О В А

іменем УКРАЇНИ

24
січня 2007 року
м. Ялта

Ялтинський
міський суд АР Крим в складі: головуючого судді - Берещанского Ю.В. при
секретарі - Юрченко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Головного архітектора
Ялтинської міської Ради в особі Головного архітектора міста Ялти Приступи
Володимира Івановича про визнання відмови Управління Головного архітектора
міста Ялти в узгодженні документації по відведенню земельної ділянки недійсною
і зобов'язанні Управління Головного архітектора не перешкоджати в узгодженні по
відведенню земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і
господарських споруд, шляхом дачі позитивного висновку про можливість цільового
використання земельної ділянки,

В с т а н о в и в:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Управління Головного архітектора Ялтинської
міської Ради про визнання відмови в узгодженні документації по відведенню
земельної ділянки недійсною, про
визнання відмови Управління Головного архітектора недійсною та інш.

В судовому засідання його представник
ОСОБА_2, діюча на підставі доручення, позов підтримала і суду пояснила, що 03
грудня 2004 року ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу з ОСОБА_3, придбав у
власність будинок АДРЕСА_1, загальною площею 33,4 кв.м. Вказаний будинок за
рішенням виконавчого комітету Ялтинської міської Ради від 25 листопада 2004
року № 1777 був визнаний житловим. У зв'язку з тим, що земельна ділянка, на
якій розташований житловий будинок не знаходилась у власності продавця, ОСОБА_1
звернувся до Корєїзської селищної Ради із заявою про дачу дозволу на розробку
проекту відведення земельної ділянки для експлуатації і обслуговування
житлового будинку, господарських споруд з метою подальшого оформлення земельної
ділянки у власність.

12
травня 2005 року рішенням Корєїзської селищної Ради № 1977, ОСОБА_1 був дан
дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею
0,0302 га АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку,
господарських споруд і споруд на присадибній ділянці. Цим же рішенням був
анулюваний державний акт на право постійного користування цією земельною
ділянкою, виданий раніше акціонерному товаривству «Яліта».

В
процесі збору початкових даних, необхідних для складання проекту відведення
земельної ділянки, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про можливість
узгодження проекту відведення земельної ділянки.

Згідно
висновку Управління Головного архітектора Ялтинської міської Ради від 11
вересня 2006 року, позивачеві було відмовлено в узгодженні проекту відведення
земельної ділянки, площею 0,0302 га, АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що будинок
знаходиться у власності позивача і розташован на даній земельній ділянці.
Будинок був переведений в житловий міжвідомчою комісією Ялтинського
міськвиконкому без попереднього узгодження з Управлінням Головного архітектора,
без затвердженого Управлінням Головного архітектора проекту на реконструкцію, а
також по тих підставах, що земельна ділянка розташована в курортно-рекреаційній
зоні.

Представник
рахує, що відмовляючи ОСОБА_1 в узгодженні, Управління Головного архітектора
неправомірно послалося на той факт, що будинку АДРЕСА_1 був привласнений статус
житлового без узгодження з Управлінням. Рішенням виконавчого комітету
Ялтинської міської Ради № 1777 від 25 листопада 2004 року був затверджений
список житлових будинків і приміщень, віднесених міжвідомчою комісією до
категорії придатних для мешкання. До даного переліку увійшло вісім квартир і
будов, одним з яких є будинок АДРЕСА_1. До теперішнього часу рішення № 1777 від
25.11.2004 року ніхто не оскаржив, воно не визнане незаконним або недійсним і
до теперішнього часу має силу.

Відносно
другої причини відмови Управління Головного архітектора про те, що була
проведена реконструкція домоволодіння
АДРЕСА_1 без узгодження, представник позивача пояснив, що дана обставина не може служити підставою
для відмови в узгодженні по відведенню земельної ділянки, оскільки позивачем
будова була придбана після її реконструкції і визнання житловою. Крім того,
ОСОБА_1 до теперішнього часу не притягувався до відповідальності за порушення
земельного законодавства, за розміщення, проектування, будівництво, введення в
дію об'єктів, що негативно впливають на
стан земель. Крім того, позивач не притягувався до відповідальності за
відхилення від проекту з порушенням основних будівельних норм і правил.

Представник ОСОБА_1 також спростовує
законність відмови Управління Головного архітектора і по тих підставах, що
земельна ділянка площею 0,0302 га не була розташована в курортно-рекреаційній
зоні. Землі рекреаційного призначення в
населених пунктах визначаються відповідно до генеральних планів населених
пунктів і рішень місцевих рад, узгоджених з органами Мінекології України і іншими
відповідними державними органами. До земель рекреаційного призначення
відносяться землі, що використовуються для організації відпочинку населення,
туризму і проведення спортивних заходів, а також бульвари, сквери, парки і
лісопарки. При винесенні відмови в узгодженні проекту відведення земельної
ділянки відповідачем не були надані документи, що обгрунтовують розташування
курортно-рекреаційної зони. Разом з тим,
поруч з житловим будинком АДРЕСА_1, розташовано декілька житлових будинків, які ніяким чином
не відносяться до будинків відпочинку, в них постійно проживають люди, тобто ці
будинки не розташовані на землі рекреаційного призначення, так само як і
домоволодіння АДРЕСА_1.

У
судове засідання відповідач тричі не з'явився, не представив своїх заперечень і
не спростував позовних вимог позивача, про день, місце і час слухання справи
був повідомлений належним чином, явка його в суд була визнана необов'язковою.

Відповідно
до п.4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув
справу на підставі наявних матеріалів і доказів, представлених позивачем і його
представником.

Вислухавши
представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Рішенням
Корєїзської селищної Ради № 1977 від 12 травня 2005 року позивачеві був наданий
дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки, з подальшою передачею
ії у власність, орієнтовною площею 0, 0302 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку, господарських споруд і споруд на присадибній
ділянці АДРЕСА_1. (а.с.25).

В
процесі збору початкових даних, необхідних для складання проекту відведення
земельної ділянки, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про можливість
узгодження проекту відведення земельної ділянки.

Згідно
висновку Управління Головного архітектора Ялтинської міської Ради від 11
вересня 2006 року, позивачеві було відмовлено в узгодженні проекту відведення
земельної ділянки, площею 0,0302 га, АДРЕСА_1, у зв'язку з наведеними вишче
обставинами.

Суд
вважає, що дана відмова є необгрунтованою, оскільки не підтверджується
фактичними обставинами.

Рішення
Ялтинської міської Ради про визнання будинку № 8 б придатного для постійного
мешкання було прийняте з дотриманням всіх необхідних процедур, не оскаржилося і
до теперішнього часу має силу. Позивач не притягувався до відповідальності за
порушення земельного законодавства, за розміщення, проектування, будівництво
об'єктів земель, що негативно впливають на стан, не притягувався за відхилення
від проекту з порушенням основних будівельних норм і правил. Суд вважає
необоснованим посилання Управління Головного архітектора і на те, що земельна
ділянка розташована в курортно-рекреаційній зоні. Про те суду не було надано
жодного документу.

Разом з тим, суду була надана відповідь КП
Бюро технічної інвентаризації міста Ялти, яка свідчить про те, що поруч з
житловим будинком АДРЕСА_1 розташовані також і інши житлові будинки, що також
підтверджує факт відсутністі курортно-рекреаційної зони у вказаному місці. Відповідно до ст. 51 Земельного кодексу
України до земель рекреаційного призначення відносяться землі, що
використовуються для організації відпочинку, туризму, таким чином, на таких
землях можуть бути розташовані пансіонати, туристичні бази, спортивні табори,
але не житлові будинки призначені для постійного мешкання в них людей.

З урахуванням відсутності топографічного
визначення курортно-рекреаційної зони в селищі Корєїз, де розташована необхідна
земельна ділянка, з урахуванням відсутності фактичних обставин, які
встановлюють заборону на будівництво і обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_1, господарських споруд, суд приходить до висновку про те, що відмова в
узгодженні Управління Головного архітектора за проектом відведення земельної
ділянки не обгрунтована, не підтверджується фактичними обставинами, суперечить
вимогам законодавства і створює позивачеві
перешкоди у реалізації його прав відповідно до ст. ст. 116, 118, 121
Земельного кодексу України.

Для захисту порушених прав позивача, суд
вважає необхідним визнати відмову Управління Головного архітектора Ялтинської
міської Ради в узгодженні проекту відведення земельної ділянки від 11.09.2006
року такою, що не відповідає вимогам закону і зобов'язати відповідача виконати
зобов'язання визначене п.9 ст. 118 Земельного кодексу України, пов'язане з
угодою про можливість відведення позивачеві земельної ділянки, площею 0,07 га,
АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських
споруд.

Керуючись ст. 12,158,159,160,163 КАС України, ст. 40,116 Земельного кодексу України,

П о с т а н о в и в:

Позовну
заяву ОСОБА_1 до Управління Головного архітектора Ялтинської міської Ради -
задовольнити.

Визнати
відмову Управління Головного архітектора Ялтинської міської Ради в особі
Головного архітектора - Приступи Володимира Івановича в узгодженні документації по відведенню земельної ділянки,
площею 0,0302 га, АДРЕСА_1 - недійсною.

Зобов'язати
Управління Головного архітектора Ялтинської міської Ради в особі Головного
архітектора - Приступи Володимира Івановича не перешкоджати в узгодженні документації по відведенню земельної ділянки,
площею 0,0302 га, розташованої АДРЕСА_1, шляхом надання позитивного висновку
про можливість цільового використання земельної ділянки.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку в строки і в порядку,
зазначеному ст.186 КАС України.

Суддя