Справа № 22-а-1453/2007
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2007-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Харків, вул. Володарського, 46 (1 корпус)
Справа №
Головуючий 1 інстанції:
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада
2007 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Філатова Ю.М.

Суддів Шевцової Н.В., Водолажської Н.С.

за участю

секретаря Волошиної Я.В.

представника
позивача: Свидло І.М.

представника
відповідача Рябчун Р.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в
м.Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової
інспекції у Київському районі м. Харкова на постанову господарського суду
Харківської області від 14.06.2007 року по справі № АС-27/141-07

за позовом Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Доктор Алекс ЛТД»

про стягнення 14345,00 гривень.,-

ВСТАНОВИЛА:

Державна податкова інспекція у Київському районі
м.Харкові (надалі по тексту позивач, ДПІ у Київському районі) звернулась до
суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Доктор Алекс ЛТД”
(надалі по тексту відповідач, ТОВ „Доктор Алекс ЛТД”), в якому просила суд
стягнути з відповідача 14345,00 грн. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
відповідач не виконав рішення позивача про застосування фінансових санкцій.

Відповідач проти позову
заперечував, вказуючи на те, що ніяких порушень не було допущено, а тому
рішення позивача про застосування фінансової санкції є безпідставним.

Постановою господарського
суду Харківської області від 14.06.2007 року у задоволені позову відмовлено.

Позивач не погодившись з
постановою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою
позов задовольнити.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги позивач посилається
на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального
права, а саме п.13 ст.3, ст.22 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”,
п.23 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного
обслуговування населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України
від 15.06.2006 року за №833.

Відповідач подав
заперечення на апеляційну скаргу, в яких посилаючись на законність та
обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить суд апеляційної
інстанції залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю
доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
працівниками ДПІ в Київському районі м. Харкова на підставі направлень на
перевірку № 247 та № 248 від 13.02.2007 р., виданими головним державним
податковим ревізорам-інспекторам Сеневій Н.О. та ОСОБА_1було проведено
перевірку ТОВ „Доктор Алекс ЛТД".

За результатами перевірки складено
акт перевірки № 20310543/231 від 14.02.2007р. щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу.

На підставі акту перевірки
начальником ДПІ в Київському районі м. Харкова прийнято рішення про
застосування фінансових санкцій № від 22.02.2007р., яким до позивача
були застосовані фінансові санкції на загальну суму 14345,00 грн. - за
незабезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО.

Зазначене рішення було вручено позивачу під підпис.

Керівником ТОВ „Доктор Апекс
ЛТД" була направлена скарга на рішення про застосування фінансових санкцій
до ДПА у Харківській області, рішенням про результати розгляду скарги ДПА у
Харківській області залишила без змін рішення ДПІ у Київському районі м.
Харкова.

В ході проведення перевірки
відповідачем було встановлено невідповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена денному звіті РРО, сума
невідповідності склала 2869,00 грн., чим було порушено п.13 ст. 3 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг".

Судом першої інстанції також
встановлено, що перевірка підприємства відповідача здійснювалась в присутності
касира-інформатора ОСОБА_2 яка працює на підприємстві згідно наказу № 3 від
12.04.2005 р. Касир-інформатор проводив перелік грошей, отриманих для
проведення через РРО за хвилину до перевірки в сумі 576 грн. перевіряючими було
заборонено проводити проводити оплати через РРО, грошові кошти залишились у
касира на столі, а лікар ОСОБА_3 та пацієнт не захотіли чекати закінчення
перевірки та пішли, не дочікуюсь закінчення перевірки, залишивши гроші. До
матеріалів справи надано пояснення лікаря та пацієнта. Перевіряючими було
винесено вимогу про пред'явлення всіх грошей, що знаходяться в кімнаті,
касир-інформатор ОСОБА_2 пред'явила гроші з грошової скриньки РРО у сумі 690
грн., які є поточною виручкою та 50,00 грн. - розмінної монети, які внесені
були в РРО як службове внесення на початку дня. Грошові кошти, які залишились
від пацієнта на столі в розмірі 576,00 грн. та гроші у сумі 2243,00 грн., які
перебували у столі та належали СПДФО ОСОБА_4, у якого касир ОСОБА_2 працює за
сумісництвом згідно трудового договору № 602 від 01.02.2007 р. Копія трудового
договору додана до матеріалів справи. Також надано копію довідки про трудові
відносини фізичної особи з платником єдиного податку від 01.01.2007 р. Сума
виручки в розмірі 2243,00 грн. належить СПДФО ОСОБА_4, що підтверджується
записами у книзі обліку доходів та витрат, яку ведуть суб'єкти підприємницької
діяльності - фізичні особи протягом календарного року та зареєстровано в ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова.

Суд першої інстанції встановив, що
СПДФО ОСОБА_4 перебуває на одній території з підприємством позивача, що
підтверджується угодою про надання робочого місця від 03.12.2006 р. Оскільки
касир ОСОБА_2 працює та приймає гроші за надані послуги від пацієнтів від ТОВ „Доктор
Алекс" та СПДФО ОСОБА_4 на одному робочому місці, грошові кошти, отримані
від пацієнтів ТОВ „Доктор Алекс" зберігаються у грошовій скриньці РРО, а
грошові кошти СПДФО ОСОБА_4 зберігаються окремо в сейфі.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ДПІ у Київському районі м.
Харкова неправомірно застосувало штрафні санкції до відповідача, ТОВ „Доктор
Алекс", то позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Проте, колегія суддів не може
погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Пунктом 13 ст. 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” визначається, що суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в
безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг" у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку
використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької
діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на
яку виявлено невідповідність.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг" контроль за додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги),
інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України
шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством
України. За порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за
рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються
фінансові санкції, визначені статтями 17-24 цього Закону.

Після проведення перевірки
позивачем, касир-інформатор ОСОБА_2 пояснила, що вона приймає гроші за послуги
надані, як відповідачу, так і СПДФО ОСОБА_4, розрахунок за послуги надані
відповідачем та СПДФО ОСОБА_4 здійснюється в одному й тому ж місці, але гроші
одержані за послуги надані ОСОБА_4 зберігаються в сейфі, а гроші одержані за
послуги надані відповідачем зберігаються в скриньці РРО.

З матеріалів справи вбачається, що
касир-інформатор ОСОБА_2 під час проведення перевірки на вимогу перевіряючих,
власноручно склала опис наявних купюр та монет, що знаходились на місце
проведення розрахунків та належать відповідачу, і підписала його. Акт перевірки
також було підписано касиром-інформатором та директором відповідача. Будь-яких зауважень з боку зазначених осіб
щодо включення до опису наявних купюр та монет грошів, які належать іншому
суб'єкту господарської діяльності ОСОБА_4 не робилось.

При цьому, не зважаючи на наведені
обставини, суд першої інстанції вважав встановленим факт зауваження касиром-інформатором
ОСОБА_2перевіряючим під час проведення ними перевірки, що в опис включено
гроші, які належать не відповідачу, а СПДФО ОСОБА_4

Суд першої інстанції, як на
підставу таких висновків послався на пояснення ОСОБА_2при цьому не надавши
оцінки розбіжностям в пояснення касира-інформатора та відомостях, які
зафіксовано в акті перевірки, який підписано ОСОБА_2та відомостям у
власноручному складанні нею опису наявних купюр та монет.

Виходячи з наведеного, колегія
суддів, вважає, що такі висновки суду не відповідають встановленим обставинам
справи.

Відповідно до пункту 23 Порядку
проведення торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування
населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006
року за №833 (надалі по тексту Порядок №833) забороняється зберігання на місці
проведення розрахунку готівки, що не належить суб'єкту господарювання, а також
особистих речей касира та інших працівників.

Тобто, наявність в місці
проведення розрахунків відповідачем грошів, які належать СПДФО ОСОБА_4 є
порушенням п.23 Порядку №833 щодо заборони зберігання на місце проведення
розрахунків готівки, що не належить суб'єкту господарювання та п.13 ст.3 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” через незабезпечення відповідності сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті РРО. Зазначені порушення відображення у акті перевірки відповідача,
складеному позивачем та засвідченому підписами касира-інформатора і директора
ТОВ „Доктор Алекс ЛТД”.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку щодо відсутності в діях відповідача порушень
встановлених позивачем під час проведення перевірки, оскільки такі висновки не
відповідають обставинам справи.

Крім того, колегія суддів також
зазначає, що відповідач на час розгляду справи в суді першої інстанції не
оскаржував до суду рішення позивача щодо застосування фінансових санкції, тобто
це рішення було чинним, але не виконаним відповідачем.

Після прийняття судом першої
інстанції оскаржуваної постанови, відповідач оскаржив до суду рішення позивача
про застосування фінансових санкцій. Зазначена справа судом розглянута, та
постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2007 року
ТОВ „Доктор Алекс ЛТД” відмовлено задоволенні позову про скасування рішення ДПІ
у Київському районі м.Харкова № від 22.02.2007 року.

Отже, рішення ДПІ у Київському
районі м.Харкова № від 22.02.2007 року про застосування до
відповідача фінансових санкцій є чинним, як на час розгляду справи в суді
першої, так і апеляційної інстанції, а тому підлягає виконанню.

Виходячи з наведеного, через невідповідність висновків суду першої
інстанції обставинам справи та не повного з'ясування судом обставин справи щодо
чинності рішення по якому позивач просив суд стягнути з відповідача фінансові
санкції, колегія суддів, вважає, що постанова суду першої інстанції підлягає
скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 160, 195, ч.3 ст.198, п.п.1, 3 ст.202, ч.2 ст.205,
ст.207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Київському районі м. Харкова - задовольнити.

Постанову господарського суду
Харківської області від 14.06.2007 року по справі № АС-27/141-07 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
позов Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова до
Товариства з обмеженою відповідальністю „Доктор Алекс ЛТД” про стягнення
14345,00 гривень - задовольнити.

Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю „Доктор Алекс ЛТД”, код 32133458, яке знаходиться за
адресою м.Харків, вул..Дарвіна, 6, кв.12, розрахунковий рахунок №8791
в Харківському ГРУ Приватбанку, МФО 351533 до державного бюджету України
штрафні (фінансові) санкції у розмірі 14345 (чотирнадцять тисяч триста сорок
п'ять) гривень 00 копійок.

Постанова набирає чинності з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця з дня складання постанови у повному обсязі, шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий ) Ю.М.Філатов

Судді: Н.В.
Шевцова

Н.С.Водолажська