Справа № 2-а-544/07
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2007-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-544/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» жовтня 2007 року м. Рівне

14 год. 35 хв.

Рівненський
окружний адміністративний суд під головуванням судді Чалого І.С. за участю секретаря судового засідання Минько
Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача:

ОСОБА_1.;

відповідача:

Савчук В.О. (дов.№ 293 від 31.05.2007 р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом

ОСОБА_1

до відповідача

Рівненського обласного військового комісаріату

про

стягнення грошової компенсації за невикористане речове
майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач-
громадянин ОСОБА_1- звернувся до
Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою, відповідно до
якої просить стягнути з Рівненського
обласного військового комісаріату грошову компенсацію за невикористане речове
майно на користь в розмірі 2088 грн. 08
коп.

В
судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Свої
вимоги обґрунтовує тим, що при проходженні військової служби, він перебував на
забезпеченні у відповідача, однак належне їй до видачі речове майно не отримав.
На даний час звільнений у запас і
речового майна не потребує, а так просить відповідно до наданих відповідачем
довідок, стягнути його вартість.

Представник
відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, мотивуючи тим,
що правом на отримання речового майна чи грошової компенсації під час
проходження військової служби позивач не скористався.

Крім
того, дію ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей», яка давала позивачу таке право, в
частині одержання грошової компенсації за не отримане речове майно зупинено
Законом України «Про деякі заходи, щодо економії бюджетних коштів» і цей Закон є діючим та не визнаний
неконституційним. В Державному бюджеті України за минулі роки не передбачено
витрат на грошову компенсацію за речове майно військовослужбовцям, звільненим у
запас або відставку.

Заслухавши
пояснення представників сторін, дослідивши всі фактичні докази у справі, як
кожний окремо, так і в їх сукупності, давши цьому достатню і об'єктивну оцінку,
суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

При
цьому суд встановив та врахував таке.

Судом
встановлено, що позивач проходив військову службу і перебував на речовому
забезпеченні відповідачем, що не заперечується представником останнього та
підтверджується довідками №№ 517, 518 від 30.12.2004 р. ( а. с. 5-6)

Відповідно
до пп. «ґ» п. 63 Наказу Міністра оборони України № 845 від 22.10.2004 р. (у
зв'язку зі скороченням штатів) позивач був звільнений з військової служби у
запас наказом Рівненського обласного військового комісаріату № 150 від
05.11.2004 р. (а.с. 4) з правом носіння військової форми, виключений зі списків
військової частини.

При
звільненні з військової служби позивача з ним не були проведені розрахунки та
відповідні, належні йому, виплати.

Як
вбачається з довідок № 517, 518 від 30.12.2004 р., виданих позивачу Рівненським обласним військовим комісаріатом
та долучених до справи, загальна сума заборгованості за невикористане ним речове
майно складає 2088 грн. 08 коп.

Згідно
ст. 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей” - держава гарантує військовослужбовцям матеріальне та інше
забезпечення у розмірах, що стимулюють зацікавленість громадян України у
військовій службі.

Відповідно
до п. 27 Постанови Кабінету Міністрів
України № 1444 від 28.10.2004 року “Про
забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України у мирний
час” військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння
військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно,
яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за
нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. Зазначеним особам,
звільненим у запас або відставку після закінчення строку контракту, за належне
їм, але не отримане протягом дії контракту речове майно виплачується грошова
компенсація пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання
цього майна до дати закінчення контракту, або видається речове майно на суму
грошової компенсації.

Згідно ч. 2
Закону України “Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів”
призупинено дію частини другої ст. 9 Закону України “Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей” в частині одержання військовослужбовцями
продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та
замість речового майна. Однак, виходячи з аналізу тексту цієї статті Закону,
суд дійшов висновку, що вказана норма Закону поширюється тільки на
військовослужбовців, які проходять дійсну військову службу в Збройних Силах
України, а позивач звільнений з військової служби у запас у зв'язку з
скороченням штатів).

Відповідно
до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона належними і достатніми доказами
повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. При
цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Відповідач
належними доказами не довів правомірності вчинених дій та, відповідно, суд
вбачає достатньо підстав для задоволення позову.

Судові
витрати, понесені позивачем, на підставі ст.ст. 89, 94 КАС України підлягають
стягненню з відповідача в розмірі задоволених позовних вимог в порядку,
встановленому п. 3 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, а саме в
сумі 20,88 грн.

В частині
позовних вимог щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн.,
позивачу слід відмовити, оскільки позивачем дана сума помилково сплачена.
Витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу Кодексом
адміністративного судочинства України не передбачені.

Про
вирішенням питання щодо повернення даних витрат позивачу слід звернутися з
клопотанням до Рівненського міського суду.

На
підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94, 158, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства України,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Рівненського
обласного військового комісаріату (вул. Грабнік, 4, м. Рівне) на
користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1, тел.дом.
НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 21.08.1993 р., ідент.ном. НОМЕР_3) грошову компенсацію за невикористане речове
майно в сумі 2088 (дві тисячі вісімдесят вісім) грн. 08
коп. та 20 (двадцять) грн. 88 коп. понесених
судових витрат (судового збору).

3. Видати
виконавчий лист після набрання, відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, постановою законної сили в порядку,
визначеному частиною 1 статті 258 КАСУ.

4. В частині
позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн.,-
відмовити,

5. Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне
оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

6. Постанова може
бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі - з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний
текст постанови складено та підписано «15» жовтня 2007 року.

Суддя
підпис І.С.Чалий

Постанова законної сили не набрала.

З оригіналом згідно

Суддя І.С.Чалий