Справа № 2-А-114/2007
Суддя: Щаслива О.В.
Дата ухвалення: 2007-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2007 року м.
Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого -
судді Щасливої
О.В.

при секретарі Морозової
В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
до Запорізького обласного військового комісаріату про визнання дій незаконними
та стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулися до суду з позовом до Запорізького обласного військового комісаріату
(далі - ЗОВК)
про стягнення заборгованості по виплаті щомісячної надбавки за безперервну
військову службу в Збройних Силах України на користь ОСОБА_1 в розмірі 7239 грн. 96 коп., ОСОБА_2 - 3914 грн. 10 коп., ОСОБА_3 -15989 грн. 14 коп., ОСОБА_4 - 4055 грн. 92 коп.

В обґрунтування
позову представник позивачів зазначив, що ОСОБА_1 проходить військову службу в
Василівсько-Михайлівському об'єднаному районному військовому комісаріаті та
знаходиться на грошовому забезпеченні в ЗОВК. Вислуга років у нього обчислюється
16 повними
календарними роками. Відповідач виплачував йому з 01.05.2003 року по 01.03.2005 року щомісячну
надбавку в розмірі 10 % грошового
забезпечення, визначену Розпорядженням Міністра оборони України від 26.05.2003 року № 146/2095, замість належних
йому 50 %, передбачених
Указом Президента України від 05.05.2003
року N 389 та
наказом МО України
від 26.05.2003 року N 149.

ОСОБА_2 проходив
військову службу в Василівсько-Михайлівському об'єднаному районному військовому
комісаріаті та знаходився на грошовому забезпеченні в ЗОВК. Вислуга років у
нього складає 12 повних
календарних років Йому з 01.05.2003
року по 01.03.2005 року
відповідач виплачував щомісячну надбавку в розмірі 5 % грошового
забезпечення, визначену Розпорядженням Міністра оборони України від 26.05.2003 року № 146/2095, замість належних
йому 30 %, передбачених
Указом Президента України від 05.05.2003
року N 389 та
наказом МО України
від 26.05.2003 poкy N 149.

ОСОБА_3
проходить військову службу в Запорізькому обласному військовому комісаріаті та
знаходиться на грошовому забезпеченні в ЗОВК. Вислуга років у нього складає 28 повних
календарних років. Йому з 01.05.2003
року по 01.03.2005 року
відповідач виплачував щомісячну надбавку в розмірі 20 % грошового
забезпечення, визначену Розпорядженням Міністра оборони України від 26.05.2003 року № 146/2095, замість належних
йому 90 %, передбачених
Указом Президента України від 05.05.2003
року N 389 та
наказом МО України
від 26.05.2003 року N 149.

ОСОБА_4.
проходив військову службу в Василівсько-Михайлівському об'єднаному районному
військовому комісаріаті та знаходився на грошовому забезпеченні в ЗОВК. Вислуга
років у нього складає 15
повних календарних років. Відповідач виплачував йому з 01.05.2003 року по 01.03.2005 року щомісячну
надбавку в розмірі 10 % грошового
забезпечення, визначену Розпорядженням Міністра оборони

2

України від 26.05.2003 року № 146/2095, замість належних
йому 50 %, передбачених
Указом Президента України від 05.05.2003
року N 389 та
наказом МО України
від 26.05.2003 року N149.

Представник
пояснив, що відповідач при виплаті надбавки виходить з недостатнього
фінансування державою ЗС України. Крім того, він вважає дії відповідача в
частині виплати надбавки в меншому розмірі порушенням ст.ст. 22, 24 Конституції
України, ст. 2 Закону
України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх
сімей», та просить застосувати аналогію закону, зокрема, ст. 2 Закону України
«Про оплату праці» і ст. 32
Кодексу законів про працю України, з огляду на те, що при зменшенні розміру
щомісячної надбавки, тобто при зміні істотних умов праці, відповідач не
попередив позивачів про дану зміну у встановлений законом двомісячний строк, а
законодавством щодо військовослужбовців ці правовідносини не врегульовані.

Представник
відповідача зазначені позовні вимоги не визнав і пояснив, що розмір щомісячної
надбавки позивачам з 01.05.2003
року по теперішній момент, крім Указу Президента України і наказу міністра
оборони України, додатково визначений останнім розпорядженнями від 26.05.2003 року № 146/2095, від 16.01.2004 року N 146/1/11/26, що не суперечать
зазначеним нормативним актам, а саме: при стажі служби більше 25 років її розмір
складає 20 %, при
стажі до 20 років 5 - 15 % місячного
грошового забезпечення в залежності від наявного фонду грошового забезпечення в
військовій частині. Цей фонд грошового забезпечення затверджується вищестоящим
командуванням у кожному поточному році. Крім того, порядок, система і розмір
грошового забезпечення визначений військовим законодавством, умови виплати і
розмір надбавки - вищевказаним
Указом глави держави, а сам розмір надбавки визначається Міністром оборони, що
є його правом, а не обов'язком.

Вислухавши
пояснення осіб, що беруть участь у справі, а також дослідивши надані по справі
докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
підлягають задоволенню з таких міркувань.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, та ОСОБА_4 проходили військову службу в
Василівсько-Михайлівському об'єднаному районному військовому комісаріаті,
ОСОБА_3 - в
Запорізькому Обласному військовому комісаріаті. При цьому вислуга років в
календарному обчисленні у ОСОБА_1 складає 16
повних календарних років, у ОСОБА_2-
12 років, у ОСОБА_4 -
15 років, а у ОСОБА_3 -
28 повних календарних років.

Відповідно до
телефонограм-розпоряджень Міністра оборони України від 26.05.2003 року № 146/2095 і від 16.01.2004 року № 146/1/11/26 зазначена
надбавка щомісяця виплачувалася позивачам.

Так, з травня по
серпень 2003 року
ОСОБА_1, ОСОБА_4 надбавку виплачували в розмірі 10 % від їх місячного грошового забезпечення, ОСОБА_2 - 5% від місячного
грошового забезпечення, а ОСОБА_3 -
20%. У листопаді, грудні 2003
року та в грудні 2004
року зазначена надбавка виплачувалась в повному обсязі, тобто в розмірі 50 %, ОСОБА_1 та
ОСОБА_4, ОСОБА_2 - в
розмірі 30 %, а
ОСОБА_3 - в
розмірі 90%. Надалі,
з січня 2004 року
розмір надбавки було знову зменшено.

Пунктом 1 Указу Президента
України від 05.05.2003 року N 389 передбачено, що
порядок і умови виплати надбавок визначаються Міністром оборони України,
наказом якого відповідно до зазначеного Указу і було затверджено згадану
Інструкцію. Проте діючим законодавством щодо військовослужбовців не
передбачено, що військовослужбовців зобов'язані попереджати про зміну порядку,
умов і розмірів грошового забезпечення, а тому, виходячи з принципів
справедливості і рівності усіх громадян перед законом відповідно до ст. 24 Конституції
України суд вважає, що в даному випадку необхідно застосувати аналогію
закону про оплату праці, систему, її

з

розмір та зміну істотних умов
праці, тобто вимоги ст. 2
Закону України «Про оплату праці» і ст. 32 Кодексу законів про працю України.

Пунктом 1 Указу Президента
України від 05.05.2003 року
надбавку було встановлено у відсотках до грошового забезпечення
військовослужбовцям, які мають високі результати у службовій діяльності,
залежно від вислуги років в таких розмірах: понад 5 років - до 10%; понад 10 років - до 30%; понад 15 років - до 50%; понад 20 років - до 70%; понад 25 років - до 90% відсотків.

Виходячи із
зазначених положень Указу, в 2003
році позивачу ОСОБА_1
та ОСОБА_4мала бути встановлена надбавка у розмірі - 50 %, ОСОБА_2 - 30%., а ОСОБА_3 - 90 %.

Оскільки Указом
визначено граничний розмір надбавки для військовослужбовців, виходячи із
конституційних принципів та загальних засад права, суд вважає, що розмір
надбавки ОСОБА_1
та ОСОБА_4, які мали відповідну вислугу років, мав складати не менш ніж 50 %, ОСОБА_2 - не менше ніж ЗО %, а ОСОБА_3 - не менше 90 %.

За таких
обставин нарахування позивачам надбавки та її виплата в меншому розмірі є
неправомірними, в зв'язку з чим їх позовні вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом були
досліджені як пояснення сторін по справі, так і письмові докази, зокрема,
довідки про заборгованість перед позивачами, відповідні витяги із наказів МО України.

Так, судом
встановлено, що заборгованість перед ОСОБА_1 у період з травня по грудень 2005 року складає 7239 грн. 96коп.,з
урахуванням надбавки у розмірі 50
%(різниця у сплаченій надбавці та надбавці, за якою розрахована заборгованість
складає 40%).

Заборгованість
перед ОСОБА_2 у період з травня 2003
по грудень 2005 року
складає 3914 грн. 10 коп. з
урахуванням надбавки у розмірі 30
% (різниця у сплаченій надбавці та надбавці, за якою розрахована
заборгованість складає 25
%).

Заборгованість
перед ОСОБА_3 у період з травня 2003
р по грудень 2005 року
складає 15989 грн. 14 коп. з
урахуванням надбавки у розмірі 90
% (різниця у сплаченій надбавці та надбавці, за якою розрахована
заборгованість складає 70
%).

Заборгованість
перед ОСОБА_4 у період з травня 2003
р. по грудень 2005 року
складає 4055 грн. 92 коп. з
урахуванням надбавки у розмірі 50
% (різниця у сплаченій надбавці та надбавці, за якою розрахована
заборгованість складає 40
%).

Таким чином, суд
вважає дії відповідача щодо нарахування та виплати надбавки неправомірними,
через що були порушені законні права та інтереси позивачів щодо невиплат
спірних грошових сум.

Також при
вирішенні позовних вимог суд приймає до уваги ту обставину, що позивачам при
виплаті грошового забезпечення встановлювалися максимальні розміри надбавки,
через що суд дійшов висновку про те, що цим були визнані високі результати у
службовій діяльності позивачів та останні мають право на отримання надбавки в
зазначених судом розмірах.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 2,
9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і
членів їх сімей», п.1.1 Положення про порядок виплати грошового забезпечення
військовослужбовцям ЗС України, затвердженого наказом міністра оборони України
від 05.03.2001 року N 75, п.7 Постанови
Кабінету Міністрів України 17.07.1992
року №393 «Про
порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової
допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», Указу
Президента України № 389
від 05.05.2003 року,
Інструкції про

4

порядок
і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу у ЗС
України, затвердженої наказом МО
України від 26.05.2003
року N 149, ст.ст. 22, 24 Конституції
України, ст.ст. ч.7 ст. 9,
18, ч.2 ст.19, 99, 160,
161, 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний
позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Запорізького обласного
військового комісаріату про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з Запорізького обласного
військового комісаріату в рахунок несплаченої щомісячної надбавки за
безперервну службу в Збройних Силах України на користь ОСОБА_1
- 7239,96
гривень, ОСОБА_2 - 3914,10 гривень, ОСОБА_3
15989,14 гривень,
ОСОБА_4 4055,92 гривень.

Постанова може
бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої
інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення заяви про
апеляційне оскарження та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подання заяви про оскарження або шляхом подання апеляційної скарги
впродовж терміну, встановленого для подання заяви про оскарження.

Суддя О.В.
Щаслива