Справа № 22-а-186/2007
Суддя: Девляшевський В.А.
Дата ухвалення: 2007-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007 року м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області
в складі:

головуючого Девляшевського
В А.,

суддів: Бідочко
Н.П., Пнівчук О.В.,

секретаря Юрків
І.П.,

з участю: позивача
- ОСОБА_1 та його
представника

- ОСОБА_2;
представника УМВС в Івано-Франківській області - Пендель О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду від 12 лютого 2007 року, -

встановила:

Постановою
Івано-Франківського міського суду від 12
лютого 2007 року
відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до УМВС України в
Івано-Франківській області про зобов'язання виплатити 4114 грн. 80 коп.
матеріальної допомоги за 2003-2005
роки.

Місцевий суд
дійшов до висновку про те, що вимога ОСОБА_1 про стягнення матеріальної
допомоги за 2005 рік є
безпідставною, оскільки фінансування грошового утримання УМВС в області за 2005 рік було
недостатнім і не забезпечувало можливості виплати матеріальної допомоги. У
стягненні матеріальних допомог за 2003-2004р.р. суд І-інстанції відмовив у
зв'язку із пропуском без поважних причин строку позовної давності.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що постанова місцевого суду винесена з
порушенням норм процесуального і матеріального права. Апелянт вважає, що
оскільки пред'явлений ним позов носить матеріальний характер, то згідно ч. 2 ст. 233 КЗпП України
його вимоги про стягнення матеріальної допомоги за попередні роки не
обмежуються строком позовної давності. Крім того, на думку ОСОБА_1, враховуючи
тривалість розгляду цієї справи, місцевий суд повинен був поновити йому строк
звернення з позовом. У зв'язку із викладеним апелянт просить оскаржену
постанову скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

В засіданні
апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник апеляційну скаргу з наведених
підстав підтримали.

Представник УМВС України в
Івано-Франківській області доводи апеляційної скарги заперечив, пояснивши, що
виплата працівникам міліції матеріальної допомоги, зазначеної в Указі
Президента України від 04.10.1996
року, залежить від стану фінансування державою органу внутрішніх справ.
Представник вказав, що в 2003-2004
роках матеріальна допомога позивачу та іншим працівникам не виплачувалась у
зв'язку із недостатністю коштів в УМВС України в області. Зазначив, що оскільки
матеріальна допомога не відноситься до обов'язкових виплат працівникам міліції,
то у ОСОБА_1 не виникло право стягнення її з УМВС України в області.

В засідання
апеляційного суду після оголошеної перерви сторони з невідомих причин не
з'явились, що є підставою для завершення розгляду даної справи у їх
відсутності.

Справа № 22-а-186/2007р. Головуючий
у інстанції Перегінець Л.В.

Категорія 42 Доповідач
Девляшевський В.А.

2

Вислухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача і його представника, пояснення
представника відповідача, надані в судовому засіданні 11.04.2007р.,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відмова
місцевого суду у задоволенні вимог ОСОБА_1 у стягненні щорічної матеріальної
допомоги за 2003-2004 p.p.
обґрунтована пропуском строку звернення до суду. Однак, з таким висновком
погодитись не можна. Адже, у зв'язку із пропуском без поважних причин
встановленого законом строку позовної давності може бути відмовлено, якщо
заявлена вимога є обґрунтованою.

В даному ж
випадку вимога ОСОБА_1 про стягнення в його користь коштів невиплаченої матеріальної
допомоги за 2003 р. і
2004р. не ґрунтується на нормах матеріального права.

Згідно норм
чинного законодавства України, яке регулює порядок і умови оплати служби
працівникам органів внутрішніх справ, щорічна грошова допомога в розмірі
місячного грошового забезпечення відноситься не до основного, обов'язкового
виду грошового забезпечення, яке виплачується незалежно від можливостей
бюджетного фінансування, а до додаткового виду грошового забезпечення.

Фактичні витрати
на виплату згаданої матеріальної допомоги, яка передбачена Указом Президента
України від 04.10.1996р. №926/96,
відповідно до вимог норм бюджетного законодавства, проводяться тільки в
межах затвердженого фонду оплати праці.

Це, зокрема, роз'яснено у п. 46 наказу МВС
України №1236 від 01.11.2003 року.

З матеріалів
справи вбачається, що матеріальна допомога за 2003-2004р.р. ОСОБА_1 не
призначалась і не виплачувалась з об'єктивної причини - у зв'язку із
відсутністю належного фінансування УМВС України в області.

Оскільки згадана
матеріальна допомога, як додатковий вид грошового забезпечення, не носить
обов'язковий характер, то не має підстав вважати, що у ОСОБА_1 виникло право на
отримання ним у 2003-2004р.р. визначених у позовній заяві грошових сум. З
наведеного випливає, що суду І-інстанції слід було відмовити у задоволенні
згаданих вимог позивача у зв'язку з їх необґрунтованістю, а не за пропуском
строку звернення до суду.

Що ж стосується
аналогічної вимоги ОСОБА_1 за 2005
рік, яка теж була залишена без задоволення, то місцевий суд обґрунтовано
вважав, що передбачена законодавством матеріальна допомога позивачу за 2005 рік виплачена в
межах асигнувань.

У зв'язку із наведеним вище оскаржена постанова підлягає
до часткового скасування.

Керуючись ст.
ст. 198, 202, КАС України, колегія суддів -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати
постанову Івано-Франківського міського суду від 12 лютого 2007
року по даній справі в частині відмови у стягненні в користь ОСОБА_1 сум
матеріальної допомоги за 2003-2004
роки за безпідставністю цих вимог.

В решті оскаржену постанову залишити без змін.

Постанова
набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржена у касаційному порядку
до Вищого адміністративного суду України на протязі одного місяця після дня її
проголошення.