Справа № 33-49/2007р
Суддя: Ярошенко М.П.
Дата ухвалення: 2007-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №33-49/2007 р Головуючий
1 інстанції: Воронцова СВ.
ПОСТАНОВА

15 березня 2007 року м.
Чернігів

Голова апеляційного суду Чернігівської області Ярошенко М.П.,
розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за ст. 5
ч.І п «г» Закону України «Про боротьбу з корупцією»,

ВСТАНОВИВ:

Постановою
Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 лютого 2007
року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 5 ч.І п. «г»
Закону України «Про боротьбу з корупцією» та стягнуто штраф у розмірі 255 грн. на користь
держави.

Як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_1. перебуваючи на посаді командира механізованого
батальйону військової частини А1815 (сел.
Гончарівське), будучи підполковником ЗС України, не повідомив вищестоящому
командуванню про факт нестачі акумуляторних батарей у підпорядкованому йому
батальйоні за таких обставин. Після виходу з відпустки, командир 3-ї механізованої
роти механічного батальйону старший лейтенант ОСОБА_2. встановив відсутність отриманих ним на складі в/ч А1815
двох сухозаряджених акумуляторних батарей марки 6 СТС170. Про виявлений факт ОСОБА_2. 22 січня 2007 року усно
доповів безпосередньому начальнику -
ОСОБА_1. Пізніше, після того, як будь яких заходів ОСОБА_1. не вживалось, ОСОБА_2. 30 січня 2007 року написав на
його ім'я письмовий рапорт з клопотанням щодо проведення службового
розслідування за фактом крадіжки АКБ.
ОСОБА_1. рапорт підлеглого залишив без розгляду.

Крім того,
встановивши факт нестачі майна бронетанкової служби та заподіяння таким чином
державі шкоди, ОСОБА_1. з метою приховування правопорушення в своєму
батальйоні, всупереч вимог Статуту внутрішньої служби ЗС України та п.17
„Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду
заподіяну державі" затвердженого постановою Верховної Ради України за №243/95 - ВР від 23 червня 1995 року,
командуванню військової частини про зазначений факт не повідомив, чим приховав
нестачу матеріальних цінностей у підпорядкованому йому підрозділі на загальну
суму 1620 грн.

Не погоджуючись
з рішенням суду правопорушник подав скаргу на постанову і просив її скасувати,
тому що вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений
зазначеним законом. На його думку суд не забезпечив повного, всебічного й об'єктивного з'ясування
усіх обставин

2

справи, що мають значення для
правильного їх вирішення. При цьому ОСОБА_1. зазначив, що суд не звернув увагу
на те, що йому стало відомо про зникнення акумуляторних батарей лише ЗО січня 2007 року. На
прохання командира 3-ї роти ОСОБА_2. він надав йому
строк для усунення недоліків, відповідно до розділу V Дисциплінарного
статуту ЗС України, і останній усунув їх 3
лютого 2007 року.
Таким чином в його діях взагалі немає ніякого правопорушення.

Перевіривши
матеріали адміністративної справи та доводи скаржника вважаю, що скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1., як під
час перевірки, так і в судовому засіданні не спростовував того факту, що він,
встановивши зникнення двох акумуляторних батарей марки 6 СТС170, які були
ввірені командиру 3-ї механізованої
роти ОСОБА_2, не
повідомив командування частини, в той час, коли відповідно до Статуту
внутрішньої служби ЗС України та п.17 „Положення про матеріальну
відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі"
затвердженого постановою Верховної Ради України за №243/95 - ВР від 23 червня 1995 року повинен був
це зробити.

Доводи ОСОБА_1.
в судовому засіданні на свій захист про те, що він мав намір сповістити
командира частини А1815 про зникнення акумуляторних батарей пізніше, але не
встиг цього зробити оскільки нестача була виявлена перевіркою комісії частини
раніше, є спробою ухилитися від відповідальності, в той час коли з матеріалів
справи вбачається, що нестача акумуляторних батарей комісією була виявлена 2 лютого 2007 року, а
ОСОБА_1., факт зникнення акумуляторів став відомий ще 22 січня 2007 року, що
підтверджується, як його поясненнями під час проведення перевірки так і
поясненнями командира 3-ї
роти ОСОБА_2., заступника
командира механізованого батальйону з озброєння ОСОБА_3, заступника командира
в/ч А1815 ОСОБА_4., заступника командира в/ч
А1815 з озброєння ОСОБА_5.

В той же час, за
змістом ст. 5 ч.І п.
„г" Закону України „Про боротьбу з корупцією" відповідальність за
вищевказаним пунктом зазначеної статті настає і в разі умисного затримання
інформації. Тому посилання ОСОБА_1, про те, що він в порушення вимог п.17
„Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду
заподіяну державі" мав намір в подальшому доповісти є надуманими.

Посилання в
скарзі правопорушника на ксерокопію книги огляду (перевірки) озброєння, техніки
та боєприпасів 3-ої механізованої роти, а саме на її 3-ій аркуш, де
зазначено, що ОСОБА_2. станом
на 29 січня 2007 року не
засвідчив зникнення акумуляторних батарей є безпідставними. Як видно з
зазначеної книги, було зроблено перевірку 100%
техніки. А з матеріалів справи

3

видно,
що акумуляторні батареї не були встановлені на машинах, а лише знаходилися
в боксі, де знаходилася техніка 2-ої
та 3-ої рот. Тому вказаний журнал не може бути доказом присутності
вищевказаних акумуляторів в боксі.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 293,
294 КпАП України

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1
залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова
від 21 лютого 2007 року про
притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення
правопорушення, передбаченого ст. 5
ч.1 «г» Закону України „«Про боротьбу з корупцією" без змін.

Голова апеляційного суду Чернігівської області

З