Справа № 2а-171/2007
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2007-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№2а-171
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 березня 2007 року Ялтинський міський суд Автономна
Республіка Крим

у
складі: головуючого судді Земляної Г.В., при секретарі Копистко О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі Ялтинського міського суду

адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Ялтинської

міської
ради про визнання рішення протиправним і
не чинити перешкоди у

розробці
проекту відводу земельної ділянки у оренду,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1, вточнивши у
судовому засіданні позивні

вимоги
просить суд визнати протиправним і скасувати рішення за №64 5-тої сесії 5-го
скликання Ялтинської міської ради від 22 листопаду 2006 року про відмову

у
наданні згоди на складання проекту землеустрою додаткової земельної ділянки

у оренду орієнтирна площа 0.005 га, для будівництва та обслуговування

гаражу,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1

біля
наданої їй у власність для будівництва
гаражу земельної ділянки площею

0,005
га.. Також просить суд зобов'язати відповідача-Ялтинську міську раду не

перешкоджати
їй у розробці проекту відводу земельної ділянки, для надання

земельної
ділянки у оренду. Заявлені вимоги мотивовані тим, що позивачці у

власність
для будівництва гаражу надана земельна ділянка площею 0,005 га за

адресою:АДРЕСА_1.
Однак, при розробці проекту

будівництва
гаражу, у зв'язку із особливостями
ландшафту, для будівництва та

обслуговування
гаражу треба додаткова площа. У зв'язку
із чим, позивачка

зібравши
необхідні документи звернулася до ради із заявою про надання їй

додатково
для обслуговування гараж земельної ділянки у оренду. Однак, рішенням

Ялтинської
міської ради позивачці безпідставно відмовлено
у наданні згоди для

складання
проекту землеустрою для надання земельної ділянки у оренду.

Представник відповідача Ялтинської міської
ради у судовому засіданні

позовні
вимоги не визнав та пояснив, що підстав
для скасування рішення

Ялтинської
міської ради не має. Разом із тим вимоги позивача про покладення на

відповідача
обов'язку не перешкоджати у складенні
проекту відводу

безпідставні,
так як позивачка не змогла пояснити, яким чином відповідач

перешкоджає
їй у розробці проекту відводу на
землекористування.

Дослідивши докази, вислухавши сторони,
суд вважає, що позовна заява

підлягає
задоволенню з наступних підстав у частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції
про захист прав і основних

свобод людини
(Рим 4 листопада 1950 року),
ратифікованою Верховною радою

України
17 липня 1997 року, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних

прав
і обов'язків або встановленні обґрунтованості
будь - якого кримінального

обвинувачення,
висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий

розгляд
упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом,

встановленим законом.

Конвенція про захист прав і основних
свобод людини є складовою

частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно
ст. 55 Конституції України права
свободи громадян

захищаються судом.

Це означає, що суд не може відмовити у
правосудді, якщо громадянин

України, іноземець, особа без громадянства вважають,
що їх права і свободи

порушені
або порушаються, створено або
створюються перешкоди для їх

реалізації
, або мають місце
інші ущемления прав та свобод.

Положення Конвенції та Конституції України
з цього питання відтворені в

ст.
2 Кодексу адміністративного судочинства України про
завдання

адміністративного судочинства.

Відповідно
до ст. 2 ч. 3 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи

бездіяльності
суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,

чи
прийняті вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що

мають
значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо

(неупереджено),
з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи

несправедливій
дискримінації та інше.

Як
встановлено судом, позивачка є власником земельної ділянки площею 0,005 га

розташованого
за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва

та
обслуговування індивідуального гаражу на підставі державного акту КМ№12994

від
25 квітня 2003 року(арк.спр.21).

02
березня 2006 року позивачка ОСОБА_1 повторно звернулася до Ялтинської

міської
ради із заявою про надання земельної ділянки площею 50 кв.метра для

обслуговування
гаражу у оренду(арк.спр.11).

Рішенням
за №64 5-тої сесії 5-госкликання Ялтинської міської ради від 22

листопаду
2006 року позивачці було відмовлено у
наданні згоди на складання

проекту
землеустрою додаткової земельної ділянки у
оренду оріентирно площею

0.005
га( до раніше переданого у власність)
для будівництва та обслуговування

індивідуального
гаражу, розташованого за адресою:АДРЕСА_1 у зв'язку із реалізацією свого права
на передачу земельної ділянки

у
власність , для будівництва і обслуговування індивідуального гаражу(арк.спр.

22).

Дійсно,
згідно пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України „Про місцеве

самоврядування
в Україні” до виключної компетенції, сільських, селищних,

міських
рад належить вирішення відповідно до закону
питань регулювання

земельних
відносин.

На
підставі ст.124 Земельного кодексу України передача у оренду земельних

ділянок
, які знаходяться державній і
комунальній власності ,
здійснюється

на
підставі рішення відповідного орган
місцевого самоврядування, шляхом

укладення
договору оренди земельної ділянки.

Діючим
Земельним кодексом України встановлені
обмеження на реалізацію права на

передачу земельних ділянок у власність. Так на
підставі ст. 116 Земельного

кодексу
України, передбачено, що надання земельних ділянок у власність по

кожному
виду користування здійснюється один
раз.

Однак,
позивач звернулася до відповідача із заявою про дачу згоди на складання

проекту
відводу земельної ділянки у оренду.

Таким
чином, суд уважає, що Ялтинська міська рада, приймаючи спірне рішення №64

5-тої
сесії 5-го скликання від 22 листопаду 2006 року про відмову у наданні

згоди
на складання проекту землеустрою додаткової земельної у оренду грубо

порушила
вимоги діючого законодавства, позбавивши позивача права на отримання

земельної
ділянки у оренду. Позивні вимоги ОСОБА_1
у цій частині

підлягають
задоволенню.

На
підставі ч.3 ст.124 Земельного кодексу України передбачено, що надання у

оренду
земельної ділянки здійснюється по
проектам відводу у порядку

передбачен
ному ст.118 ЗК України.

Разом
із тим, позивачем у підтвердження своїх вимог про покладення на

відповідача
обов'язку не перешкоджати їй у розробці
проекту відводу земельної

ділянки
у оренду, у порушення вимог ст.62 ЦПК
України, не надано яких-небудь

доказів,
що відповідач має намір перешкоджати у майбутньому позивачці при зборі

документів. Цій частині вимоги позивача не підлягають
задоволенню.

З
відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у сумі 8 гривень

50
коп. і витрати на інформаційне забезпечення у сумі 7 гривень 50 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
26 Закону України „Про місцеве

самоврядування
в України”, ст.ст.2,19,104,105,107,158-163 Кодексу

адміністративного
судочинства України, ст.ст.116,124 Земельного кодексу

України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити в частині.

Визнати
недійсним і скасувати рішення за №64 5-тої сесії 5-го скликання

Ялтинської
міської ради від 22 листопаду 2006 року про відмову ОСОБА_1 у

наданні
згоди на складання проекту землеустрою додаткової земельної ділянки у

оренду
орієнтирна площею 0.005 га( до раніше
переданому у власність) для

будівництва та обслуговування індивідуального гаражу,
розташованого за адресою:

АДРЕСА_1.

У залишеній
частині позову відмовити.

Стягнути
з Ялтинської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати

на
інформаційне забезпечення і судовий збір у сумі 16(шістнадцять) гривень.

Постанова
може бути оскаржена до Апеляційного суду Автономної республіки Крим

через
Ялтинський міський суд порядок і строк, передбачений ст. 186
Кодексу

адміністративного
судочинства України

Суддя