Справа № К-21449/06
Суддя: Гурін М.І.
Дата ухвалення: 2007-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2007 року м.
адміністративний суд України у складі колегії суддів:
головуючого Смоковича М.І.
судді-доповідача Гуріна М.І.
суддів Амєліна
при секретарі судового засідання Міненку І.М.
у відсутності сторін та їх
розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу управління праці і соціального захисту населення
Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради на постанову
Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 07.02.2006 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 10.04.2006 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці і соціального захисту населення Комунарської
районної адміністрації Запорізької міської ради про стягнення разової щорічної
грошової допомоги учаснику бойових дій, -
року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до управління праці і соціального
захисту населення Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради
про стягнення разової грошової допомоги учаснику бойових дій до 05 травня
відповідно до Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” у повному обсязі за 2003 рік, 2004 рік та 2005 рік.
Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 07.02.2006 року позов
апеляційного суду Запорізької області від 10.04.2006 року постанову суду першої
інстанції залишено без змін.
погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, відповідач звернувся з
касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Комунарського районного
суду міста Запоріжжя від 07.02.2006 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 10.04.2006 року, а у справі ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судами
норм матеріального та порушення норм процесуального права.
суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши застосування судом норм матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
Судами першої
та апеляційної інстанції встановлено, що позивач має статус учасника бойових
частини п'ятої статті 12 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту” щорічно до 05 травня учасникам бойових дій виплачується
разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.
судами встановлено, що у 2003 році позивач отримав разову грошову допомогу до 5
травня у розмірі 90 грн., у 2004 році - 120 грн., у 2005 році - 250 грн., тобто
відповідно до частини п'ятої статті 12 Закону України “Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту” з врахуванням обмежень встановлених
Законом України “Про державний бюджет України на 2003 рік”, Законом України
“Про державний бюджет України на 2004 рік”, Законом України “Про державний
бюджет України на 2005 рік”.
Конституції України закріпила, що при прийнятті нових законів або внесенні змін
до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і
відповідно до статті 2 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту” права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей,
встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу
РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні
акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують
права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.
виплату позивачу щорічної разової грошової допомоги необхідно здійснювати у
розмірі, визначеному частиною п'ятою статті 12 Закону України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” без обмежень встановлених Законом
України “Про державний бюджет України на 2003 рік”, Законом України “Про
державний бюджет України на 2004 рік”, Законом України “Про державний бюджет
України на 2005 рік.
касаційної скарги про те, що позивач не має права на відшкодування грошової
допомоги за три роки, оскільки статтею
99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено річний строк для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про їх порушення, не
можуть бути взяті до уваги, оскільки питання виплати грошової допомоги
позивачу, як учаснику бойових дій, врегульовані Законом України “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.
касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи
судами було допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення
норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення спору.
обставин, коли суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм
матеріального та процесуального права при ухваленні судових рішень та вчиненні
процесуальних дій, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а
судові рішення - без змін.
статтями 220, 221, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -
скаргу управління праці і соціального захисту населення Комунарської районної
адміністрації Запорізької міської ради залишити без задоволення, а постанову
Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 07.02.2006 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 10.04.2006 року - без змін.
Ухвала є
остаточною і не може бути оскаржена, крім випадків, встановлених статтею 237
Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

М.І. Смокович

Судді

(підпис)

С.Є. Амєлін

(підпис)

М.І. Гурін

(підпис)

Т.Ф. Весельська

(підпис)

В.В. Юрченко