Справа № 2-а-11973/2007
Суддя: Сауляк Ю.В.
Дата ухвалення: 2007-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький окружний адміністративний суд
у складі головуючого судді Сауляка Ю.В.
судового засідання Кащук С.В.,
відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1до Головного
управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій
неконституційними та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії
представника відповідача: Уманець Д.А., діє на підставі
доручення №396/06-36/09 від 02.04.2007 року
визнання дій щодо відмови у перерахунку пенсії та посилання при цьому на
приписи Постанови Пленуму ВСУ №4 від 15.04.2005 року, такими, що суперечать
нормам Конституції України; зобов'язання здійснити перерахунок пенсії з
урахуванням положень Указу Президента України №615/95 від 14.07.1995 року з
01.07.1995 року; положень Указу Президента України №98/99 від 29.01.1999 року з
01.07.1999 року; Указу Президента України №847/99 від 14.07.1999 року з
01.09.1999 року; Указу Президента України №685/2000 від 16.05.2002 року з
01.04.2000 року; Указу Президента України №173/2002 від 23.02.2002 року з
01.01.2003 року та Указу Президента №389/2003 від 05.05.2003 року з 01.05.2003
року та виплатити заборгованість за весь період з 1995 року.
позовні вимоги позивач зазначив, що зазначені кошти підлягають виплаті в силу
вимог ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 року.
судовому засіданні позивач суду також пояснив, що він тільки з 01.01.2005 року
отримує «правильно» нараховану пенсію, в зв'язку
з цим він просить задовольнити позовні вимоги за період з 1995 року по
Разом з цим, представник
відповідача проти позову заперечив, посилаючись при цьому на обставини, що
викладені у листі б/н від 05.10.2007 року.
зазначив, що нарахування пенсії позивачу здійснювалось відповідно до ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 року. Так, до 01.01.2005 року дана норма встановлювала, що
для обчислення пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи
спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років служби, надбавки за
вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію та умови служби.
після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» №1769-IV від 15.06.2004 року, позивачу був здійснений
перерахунок пенсії, куди увійшли додаткові види грошового забезпечення, а саме:
100% надбавки встановленої Указом Президента України №173/2002 від
23.02.2002 року; 90% надбавки за безперервну військову службу відповідно до
№389/2003 від 05.05.2003 року та 33,3% премії, що встановлена постановою
Кабінету Міністрів України №829 від 22.05.2000 року.
представник відповідача наголосив, що в зв'язку з тим, що Закон України №1769-IV від
15.06.2004 року набув чинності з 01.01.2005 року та не має зворотної сили,
вимоги позивача про перерахунок пенсії з урахуванням нових щомісячних
додаткових видів грошових забезпечень, яких вони не отримували під час служби,
а також премій, за період до 01.01.2005 року задоволенню не підлягають.
звернулась до з клопотанням про застосування судом наслідків, передбачених ч.1
ст.100 КАС України, оскільки позивач пропустив річний строк звернення до
адміністративного суду за захистом порушених прав.
матеріали справи, оцінивши надані докази, вислухавши пояснення сторін, судом
встановлено, що в зв'язку із
звільненням 20 листопада 1973 року позивача із Збройних Сил в запас, йому
21.11.1973 року була призначена пенсія.
чинності 01 січня 2005 року Закону України «Про
внесення змін до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб» №1769-IV від 15.06.2004 року позивачу був здійснений перерахунок пенсії з
урахуванням 100% надбавки встановленої Указом Президента України №173/2002
від 23.02.2002 року; 90% надбавки за безперервну військову службу відповідно до
№389/2003 від 05.05.2003 року та 33,3% премії, що встановлена постановою
Кабінету Міністрів України №829 від 22.05.2000 року (свідченням чого є наявні у
матеріалах справи виписки про перерахунок пенсії за період з 01.01.2005 року).
відповідачем були застосовані положення ч.3 ст.43 відповідно до яких: «пенсії
особам офіцерського складу … обчислюються з розміру
грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади
за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за
вислугу років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах,
установлених законодавством».
також зазначити, що до набрання чинності Закону України №1769-IV від 15.06.2004 року, розрахунок пенсії
позивача проводився з урахуванням приписів ст.43, якою було передбачено, що
«для обчислення пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи
спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років служби, надбавки за
вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію та умови служби».
Суд,
дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, прийшов до
висновку, що такі дії відповідають вимогами чинного законодавства, зокрема,
частині 1 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до статті 43
Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»
№1769-IV від 15.06.2004 року,
якою передбачено, що «Цей Закон набирає чинності з 01 січня 2005 року», а також
висновкам, що викладені у частині 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України
№4 від 15.04.2005 року.
закон не має зворотної сили, відмова позивачу у перерахунку пенсії з
урахуванням надбавок, що встановлені ст.43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 року в редакції закону №1769-IV від 15.06.2004 року, за період до 01 січня 2005 року відповідає частині 1
статті 58 Конституції України від 28.06.1998 року.
адміністративного судочинства України набрав чинності з 1 вересня 2005 року. До
набрання чинності зазначеного Кодексу позивач мав би звертатися до суду за
правилами Глави 31-А ЦПК України (1963р.), статтею 248-5 якого передбачено
двомісячний строк звернення до суду, з моменту встановлення порушеного права.
Частиною 2 статті 99
КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Тобто, про порушення
свого права на забезпечення пенсією позивач мав би дізнатися при її отриманні,
що згідно діючого законодавства України відбувається щомісяця.
За таких обставин, суд
приходить до висновку, що річний термін
для звернення позивача до адміністративного суду з позовом про стягнення заборгованості
по недоплаченій пенсії позивачу за період з 01.07.1995 року по 01.01.2005 року
закінчився 31 грудня 2005 року.
викладеного, а також враховуючи, що позивач подав до Вінницького окружного адміністративного
суду позовну заяву 07.08.2007 року (що стверджується відміткою на штемпелі
звернення до суду, в силу вимог ч.1 ст.100 КАС України, є підставою для відмови
у задоволенні позову оскільки на цьому наполягає відповідач.
ст.ст. 86, 99, 100, 158, 163, 167, 255, 257 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -
ОСОБА_1до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області
про визнання дій неконституційними та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії
Відповідно до ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України
постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня ї проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному
обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. При
цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили
після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя : /підпис/

Копія вірна:

Суддя:

Секретар:

Постанова суду 05.10.2007 року не набрала законної сили.

Суддя:

Секретар: