Справа № 22а-1208/2007
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2007-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а -1208/2007 Головуючий
суддя у 1-ій
категорія статобліку - 41 інстанції - Диба Л.М.
постанова

Іменем України

11 вересня 2007 року
м. Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
судді: Уханенко С.А. (доповідача),

суддів: Поплавського
В.Ю., Стежко В.А.,

при
секретарі Потрненко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову
Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2007
року по справі № 2а-7/2007 року за позовом ОСОБА_1 до Апостолівської районної державної
адміністрації про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в
якому просив поновии його на роботі,
стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу, відшкодувати моральну шкоду. В обґрунтування позову зазначив, що у зв'язку з сімейними обставинами,
необхідністю обслідування та лікування доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 він одержав згоду
голови райдержадміністрації на надання йому чергової відпустки з
09.03.2006 року та оформив заяву про надання відпустки з 09.03.2006 року, яку
передав через спеціаліста з питань кадрового забезпечення управління
агропромислового розвитку Тамаренко С.А керівництву райдержадміністрації для
реєстрації в книзі вхідної кореспонденції, попередивши про це власний персонал.

Постановою Апостолівського районного суду
Дніпропетровської області від 30 березня 2007 року в задоволені позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, неповне з'ясування обставин справи просив скасувати
постанову суду та прийняти нову про
задоволення його позову.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної
скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач
розпорядженням Апостолівської районної державної адміністрації № 79-K-05 від
21.07.2005 року був призначений начальником управління агропромислового
розвитку, а розпорядженням голови
Апостолівської районної державної адміністрації за № 38-к-06 від 10.05.2006
року його було звільнено з роботи за допущенні прогули 9-го березня 2006 року
без поважних причин, на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України з 10.05.2006 року.

Відмовляючи в задоволені вимог позивача про поновлення на
роботі, суд першої інстанції виходив з того, що останній 09 та 10 березня 2006
року допустив прогул без поважних причин, а тому відсутні підстави для поновлення його на
роботі.

Проте висновки суду зроблені без врахування всіх обставин
справи та особи позивача.

Так позивач 06.03.2006 року подав заяву про надання
чергової відпустки для лікування дочки з 09.03.2006 року із зазначенням в заяві
на покладання своїх обов'язків на начальника відділу розвитку сільської
місцевості управління агропромислового розвитку райдержадміністрації Чумаченко
Т.А. (а.с. 69). Але дана заява була зареєстрована лише 11.03.2006 року, на
підставі чого відповідач стверджував про відсутність погодження надання
відпустки. Проте згідно акту про відсутність на роботі позивача від 09.03.2006
року та (а.с. 58, 59) працівникам управління агропромислового розвитку
райдержадміністрації членами комісії була пред'явлена заява ОСОБА_1 про надання
відпустки від 06.03.2006 року. Даний факт свідчить про неналежні дії
Апостолівської райдержадміністрації щодо розгляду заяв про надання відпусток
працівникам райдержадміністрації.

Також безпідставний висновок суду першої інстанції щодо
відсутності обґрунтування погодження про
звільнення позивача з боку Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
Відповідно до висновку Дніпропетровської
обласної державної адміністрації про ненадання погодження на звільнення ОСОБА_1
зазначено на відсутність встановленої черговості відпусток в управлінні та
наявності поважних причин для звернення з заявою про надання відпустки (а.с.
81, 82). Крім того, в графіку відпусток наявні зміни в частині дати відпустки
позивача саме з 09.03.2006 року, з чим він і був ознайомлений під розпис.

Таким чином, звільнення ОСОБА_1 відбулося без погодження
з начальником головного управління агропромислового розвитку Дніпропетровської обласної державної
адміністрації.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється
сторонами, що ОСОБА_1 в період з 10.03.2006 року по 21.03.2006 року знаходився
на з малолітньою донькою в санаторії «Сонячне Закарпаття».

Необхідність перебування на санаторному лікуванні дитини
підтверджено відповідними рекомендаціями.

За таких обставин, а також при відсутності негативних
наслідків щодо невиходу позивача на роботу, враховуючи попередне ставлення його до виконання своїх
службових обов'язків, колегія суддів вважає, що накладення на позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення не відповідає тяжкості вчиненого проступку. Тому постанова суду першої інстанції підлягає
скасуванню з постановленням нової. На підставі викладеного, колегія суддів
приходить до висновку про незаконне звільнення позивача, тому розпорядження
голови райдержадміністрації про звільнення ОСОБА_1 необхідно визнати незаконним
та скасувати, поновивши позивача на попередній посаді. У зв'язку з поновленням
на роботі на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час
вимушеного прогулу. Розмір середнього заробітку на час поновлення на роботі
становить 17 309,16 грн. з розрахунку 40,92 грн. середньоденного заробітку х
423 дня вимушеного прогулу.

Вирішуючи питання щодо вимог позивача про стягнення
моральної шкоди колегія суддів вважає, що поновлення позивача на роті та
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є достатнім для
відшкодування моральної шкоди позивача, а тому у стягненні 10 000 грн.
моральної шкоди слід відмовити.

Керуючись ст. ст.198, 202, 205, 207 КАС України, колегія
суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Апостолівського районного суду
Дніпропетровської області від 30 березня 2007 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови
Апостолівської райдержадміністрації №
38-к-06 від 10.05.2006 року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління
агропромислового розвитку Апостолівської райдержадміністрації з 11 травня 2006
року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 17 309,16 грн. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту
виготовлення повного тексту ухвали.

Головуючий:

Судді