Справа № 22-а-2618/2007
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2007-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Савченко А.Г.
Категорія: Доповідач
оскарження рішення, дій або бездіяльності суддя Григоров А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2007 року

№ 22-а-2618/07

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Сіренко О.І.

Суддів - Григоров А.М., Подобайло З.Г.

при секретарі: Спесивцева О.В.

за участі:

позивач - ОСОБА_1

представник відповідача - Нарєжна
Н.В.

представник відповідача - Коломієць
В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на постанову
Октябрського районного суду
м. Полтави від 21 серпня 2007
року по справі № 2а-135/07

за позовом ОСОБА_1

до
Головного
управління Пенсійного фонду України в Полтавській області,

Управління Служби
безпеки України в Полтавській області

про визнання рішення
по призначенню пенсії у зменшеному розмірі нечинним та зобов'язати здійснити
перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській області, Управління Служби безпеки
України в Полтавській області про визнання рішення по призначенню пенсії у
зменшеному розмірі нечинним та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії.

Головне управління не згодне з
постановою Октябрського районного суду м. Полтави щодо задоволення позову гр.
ОСОБА_1 на дії Управління Служби безпеки України в Полтавській області та
Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести
перерахунок пенсії гр. ОСОБА_1 з 01.01.2007 р. з врахуванням посадового окладу
за останньою штатною посадою перед звільненням, та враховуючи щомісячні
додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії
в розмірах, установлених законодавством на день призначення пенсії, подало апеляційну
скаргу, вважає, що судом першої інстанції при винесенні постанови були порушені
норми матеріального права.

Враховуючи наведене, Головного
управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, просить суд
апеляційної інстанції постанову Октябрського
районного суду м. Полтави по справі за позовом гр. ОСОБА_1 скасувати, як
незаконну та прийняти нову постанову, в якій відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено
наступне.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до
Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та
Управління Служби безпеки України в Полтавській області про визнання рішення по
призначенню пенсії у зменшеному розмірі нечинним та зобов'язати здійснити перерахунок пенсії. В позовній
заяві він зазначив, що пенсія йому була призначена з 26 листопада 2006 року
відповідно до ст. 40 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік»,
згідно якої до грошового забезпечення враховано відповідні оклади за посадою,
військовим званням, процентна надбавка за вислугу років у розмірах, встановлених
за останньою штатною посадою перед звільненням, а також щомісячні додаткові
види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в
розмірі, що визначаються за 24 останні календарні місяці служби підряд перед
звільненням. При обчисленні пенсії у розрахунок його грошового забезпечення не
включена щомісячна надбавка, встановлена особам, які мають право на пенсію за
вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах
справи на службі.

Відповідно до названої норми Закону
йому була призначена пенсія в розмірі 3565 грн. 32 коп.

Вважає, що пенсія йому повинна була
обраховуватись відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами Закону України
від 4 квітня 2006 року № 3591-IV) (далі - Закону), редакція якої була прийнята
пізніше і набрала чинності 29 квітня 2006 року і який є спеціальним Законом при
пенсійному забезпеченні військовослужбовців, якою визначено, що пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за
цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення
за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення)
та премії в розмірах, установлених законодавством.

Відповідно до цих положень Закону
призначена йому пенсія мала б становити 5253 грн. 30 коп., що на 1687 грн. 98
коп. більше від йому призначеної.

В зв'язку з викладеним просить
визнати рішення УСБУ в Полтавській області по призначенню йому пенсії у зменшеному
розмірі нечинним. Зобов'язати ГУ ПФУ в Полтавській області зробити перерахунок
призначеної йому пенсії з 1 січня 2007 року відповідно до ст. 43 Закону.

В судовому засіданні суду першої
інстанції позивач підтримав свої позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні
з мотивів, викладених в позовній заяві, представник відповідача від Служби
безпеки України в Полтавській області позов визнав та просив його задовольнити,
а представник відповідача від Головного управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області, не визнаючи позовних вимог, заперечувала проти їх
задоволення, зазначаючи, що пенсія позивачу призначена відповідно до ст. 40
Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік», якою, як і статтею
37 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» звільненим у
2006-2007 роках особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (2262-12), до
грошового забезпечення враховуються відповідні оклади за посадою, військовим
званням, процентна надбавка за вислугу років у розмірах, встановлених за
останньою штатною посадою перед звільненням, а також щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірі, що
визначаються за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням та
не передбачено включення при обчисленні пенсій у розрахунок грошового
забезпечення щомісячних надбавок (доплат), встановлених особам, які мають право
на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та
в інтересах справи на службі.

Суд першої інстанції дійшов до висновку,
що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. При цьому суд виходив з
наступного.

Позивач був звільнений з військової
служби в запас Служби безпеки України 26 листопада 2006 року. Перед звільненням
він обіймав посаду заступника начальника УСБУ в Полтавській області, мав
військове звання полковник та загальну вислугу років 29 років 3 місяці 9 днів.
Місячне грошове забезпечення позивача за останньою штатною посадою перед
звільненням складало 6822 грн. 47 коп., в тому числі:

посадовий оклад - 457 грн. 50 коп.;

оклад за військове звання - 135
грн. 00 коп.;

надбавка за вислугу років - 237
грн. 00 коп.;

надбавка військовослужбовцям СБ
України, які мають право на пенсію за вислугу років і яких залишено на службі -
296 грн. 25 коп.;

надбавка за особливі умови служби,
кваліфікацію та виконання особливо важливих завдань або значного обсягу робіт -
296 грн. 25 коп.;

надбавка за роботу з відомостями,
що становлять державну таємницю - 91 грн. 50 коп.;

надбавка за контррозвідувальну
діяльність та виконання спеціальних завдань - 231 грн.50 коп.;

надбавка за інформаційно-аналітичне
забезпечення органів державної виконавчої влади та оперативно-службової діяльності СБ
України - 45 грн. 75 коп.;

доплата
співробітникам-військовослужбовцям оперативних підрозділів, які постійно

співробітничають з особами,
залученими до участі в оперативно-розшуковій діяльності на

конфіденційній основі - 91 грн. 50
коп.;

100% надбавка - 829 грн. 50 коп.;

надбавка за безперервну службу в
органах безпеки - 2424 грн. 38 коп.;

премія - 1704 грн. 34 коп.

Відповідно до Закону позивач має
право на призначення йому пенсії.

Управлінням Служби безпеки України
в Полтавській області на підставі ст. 40 Закону України «Про державний бюджет
України на 2006 рік» позивачу призначена пенсія в розмірі 3565 грн. 32 коп. При
цьому, до суми грошового забезпечення, з якої обчислюється пенсія, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та
премія, були враховані в відповідному розмірі за 24 останні календарні місяці
служби перед звільненням, а також не була врахована щомісячна надбавка, яка
виплачувалась позивачу як особі, що має право на пенсію за вислугу років та
була залишена в інтересах справи на службі, в сумі 296 грн. 25 коп.

Суд першої інстанції вважає
невірним призначення позивачу пенсії на підставі ст. 40 Закону України «Про
державний бюджет України на 2006 рік», оскільки відповідно до п. 18 Закону
України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного
забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» № 3591-IV від 4 квітня
2006 року, прийнятого Верховною Радою України вже після прийняття Закону
України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», внесено зміни до статті 43
Закону, згідно з якою пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей
обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою
перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим
(спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові
види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в
розмірах, установлених законодавством на день призначення цих пенсій.

З цих же підстав суд не приймає до
уваги безмотивне твердження представника відповідача від ГУ ПФУ в Полтавській
області, що пенсія позивачу повинна призначатись і призначена відповідно до ст.
40 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» та ст. 37 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

При цьому суд виходить з того, що
редакція статті 43 Закону була прийнята після прийняття Закону України «Про
Державний бюджет України на 2006 рік», цей Закон є спеціальним Законом при
пенсійному забезпеченні військовослужбовців, а отже пенсія військовослужбовцям
повинна призначатись відповідно до його положень.

Суд також керується положеннями
статті 1-1 Закону, згідно з якою «законодавство про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію
за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону,
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
(1058-15) та інших нормативно-правових актах України, прийнятих відповідно до
цих законів. Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з
військової служби. та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим
Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а також
положеннями, визначеними в статті 22 Конституції України, якою передбачено, що
при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Звуженням змісту та обсягу існуючих
прав і свобод суд вважає зазначене в Рішенні Конституційного Суду України від
11 жовтня 2005 року № 8- рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного
довічного грошового утримання) «зменшення ознак, змістовних характеристик
можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто
якісними характеристиками права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення
кола суб'єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи
будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод,
тобто їх кількісної характеристики».

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що зміна умов пенсійного забезпечення бюджетним
законодавством не передбачена, а отже є недопустимою, як недопустимим є і
звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів, про що зазначено в статті 22 Конституції
України, і керується цими положеннями Закону і Конституції України при
вирішенні спору.

Відповідно до статті 99 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня 2006 року №
489-ІV, який набрав чинності з 1 січня 2007 року, особам, які мають право на
пенсійне забезпечення на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами Закону
України від 4 квітня 2006 року № 3591-IV), пенсії призначаються та
(перераховуються) органами Пенсійного фонду України.

На виконання постанови Кабінету
Міністрів України від 2 листопада 2006 року № мі522 «Про передачу органам
Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким
категоріям громадян», Управлінням Служби безпеки України в Полтавській області
функції з призначення і виплати пенсій передані Головному управлінню Пенсійного
фонду України в Полтавській області.

При вирішенні справи суд відповідно
до ч. 1 ст. 8 та ч. 1 ст. 9 КАС України керується принципами верховенства права
та законності, відповідно до яких зокрема людина, її права та свободи
визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності
держави, а органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визнаючи рішення Управління Служби
безпеки України в Полтавській області щодо призначення пенсії позивачу в
зменшеному розмірі протиправним, суд вважає за необхідне зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок призначеної
йому пенсії з 1 січня 2007 року з урахуванням розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення,
в тому числі і надбавку військовослужбовцям СБ України, які мають право на
пенсію за вислугу років і яких залишено за їх згодою та в інтересах справи на
службі) та премії.

За таких обставин судом першої
інстанції задоволено позов.

Суд апеляційної інстанції зазначає,
що фактичні обставини справи судом першої інстанції встановлені правильно, з
посиланням на конкретні докази, але справа вирішена з помилковим застосуванням
норм матеріального права.

Відповідно до п.30 ст. 77 Закону
України "Про Державний бюджет України на 2006 рік", з метою
приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом дія ч.3 ст. 43
Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб" призупинена на 2006 рік. Призупинена норма не підлягає застосуванню,
а тому посилання на цю норму судом першої інстанції є обґрунтованим.

Відповідно до ст. 40 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2006 рік", встановлено, що при
звільненні у 2006 році для обчислення пенсій особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб"
та членам їх сімей до грошового забезпечення враховуються відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним) званням, процентна надбавка за вислугу років
у розмірах, встановлених за останньою штатною посадою перед звільненням, а
також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірі, що визначаються за 24 останні календарні
місяці служби підряд перед звільненням у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

При цьому при
обчисленні пенсій у
розрахунок грошового
забезпечення не включаються
щомісячні надбавки (доплати), встановлені особам,
які мають право на пенсію за вислугу років згідно із
законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах

справи на службі.

Надбавка, яка виплачувалася
позивачу та не включена в розрахунок пенсії пов'язана з виникненням права на
пенсію при залишенні на службі.

Ця надбавка підпадає під дію ч. 2 ст. 40 Закону України
«Про державний бюджет України на 2006 рік» і не може враховуватися при
призначенні пенсії. Середній розмір
грошового забезпечення визначений у відповідності до норм наведеної статті 40.
При цьому ст. 40 Закону України «Про державний бюджет України на 2006
рік" діяла як на момент звільнення
так і на момент призначення пенсії (пенсійне посвідчення видане 27.11.2006 р.).
Ця норма була спеціальною у 2006 році при призначенні пенсії.

Суд зазначає, що ст. 37 Закону
України «Про державний бюджет України на 2007 рік» встановлені аналогічні
положення.

Наведені норми законів «Про
державний бюджет України» не конституційними не визнані, тому відповідно до ст.
68 Конституції України є обов'язкові для виконання. Відповідно до розділу ХІІ
Конституції України, визнання не конституційності законів є виключною
компетенцією Конституційного суду України.

Колегія суддів зазначає, що
посилання представника позивача на рішення Конституційного суду України від
09.07.07 року не є обґрунтованим, оскільки це рішення не стосується вище
наведених положень законів.

Враховуючи наведене, позов не
підлягав задоволенню, суд першої інстанції невірно застосував норми
матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому
постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись
ст. ст. 160, 195, 196, 198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити.

Постанову
Октябрського районного суду м. Полтави від 21 серпня 2007 року
по справі № 2а-135/07
скасувати.

У позові
ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області,
Управління Служби безпеки України в Полтавській області про визнання рішення Управління Служби безпеки України в
Полтавській області по призначенню пенсії у зменшеному розмірі в порядку,
визначеному статтею 40 Закону України «Про державний бюджет України на 2006
рік», таким, що суперечить закону, а тому нечинним, зобов'язання Головного
управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок
призначеної позивачу пенсії з 1 січня 2007 року відповідно до статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» (зі змінами Закону України від 4 квітня 2006 року №
3591-IV), провівши обчислення пенсії з розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, в тому
числі надбавку особам, які мають право на пенсію за вислугою років згідно із
законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та
премію, зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області виплатити позивачу суму пенсії, перерахованої з 1 січня
2007 року відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами Закону
України від 4 квітня 2006 року № 3591-IV) відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця, шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Повний текст
виготовлено та підписано 10 грудня 2007 року

Головуючий
Сіренко О.І.

Судді
Григоров А.М.

Подобайло З.Г.