Справа № 22-а-371/2007
Суддя: Лащенко В.Д.
Дата ухвалення: 2007-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
22-а- 371 Головуючий
у 1 інстанції Голуб А.В.
Категорія Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
березня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у складі: головуючого - Лащенка В.Д. суддів
- Корзаченко І.Ф., Червінко К.С. при секретарі - Козак І.А.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду
від 6 листопада 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до старшого державного
інспектора по охороні та використанню земель Харитончук Алли Євгенівни про
скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановила:

У квітні 2006 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись
на те, що рішенням Білоцерківської міської ради від 26.06.2001 року було
затверджено проект відведення земельної ділянки ТОВ ВПФ "Біла Вежа" в
тому числі 0, 0093 га під торгові ряди в спільне користування з ВАТ "Білоцерківець".
ТОВ ВПФ "Біла Вежа" був укладений договір на право тимчасового
користування землею / в тому числі на умовах оренди/ за яким товариство
прийняло в тимчасове користування земельну ділянку 0,0093 га в спільне сумісне
користування з ВАТ "Білоцерківець" строком на 5 років. В січні 2004
року позивач звернувся до Білоцерківського міськвиконкому з проханням вивести
земельну ділянку 0,0093 га із спільного сумісного користування та передати її
ВАТ. Після переписки з
Білоцерківським центром державного земельного кадастру та Білоцерківським
міським відділом земельних ресурсів 08.12.2004 року позивачем була подана заява
до міськвиконкому про переоформлення права постійного користування на праві
оренди на вказану земельну ділянку, але 20.02.2006 року Державний інспектор з контролю
за використанням та охороною земель в Київській області видав припис про
оформлення документів, які посвідчують право на користування земельною ділянкою
площею 0,0093 га. 24.02.2006 року позивач звернувся до міськвиконкому про
оформлення належних документів на вказану земельну ділянку, але відповіді він
не отримав, 23.03.2006 року позивач повторно звернувся до міськвиконкому з цим
же питанням, а 24.03.2006 року позивач отримав повторний припис де було
вказано, що до 24.04.2006 року йому слід усунути вказане порушення. Незважаючи
на вказане, 12.04.2006 року старший державний інспектор по охороні та
використанню земель в м. Біла Церква винесла постанову про накладення на
позивача штрафу в сумі 136 гривень. Позивач вказав на те, що зважаючи на вищевикладене,
вказана постанова є незаконною. Також позивач вказав на те, що старший
державний інспектор по охороні та використанню земель відповідно до ст. 238-1
КпАП України не вправі розглядати справи за вказаним правопорушенням і не
вправі накладати

адмінстягнення. Позивач просив в судовому порядку визнати
рішення відповідача про притягнення позивача до адмінвідповідальності
протиправним і скасувати постанову №17 від 12.04.2006 року.

Постановою
Білоцерківського міськрайонного суду від 6 листопада 2006 року ОСОБА_1.
відмовлено в позові.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні було встановлено, що
20.02.2006 року державним інспектором з контролю за використанням та охороною
земель у Київській області Ромашуком В.М. була проведена перевірка з питання
дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки по
АДРЕСА_1. Перевіркою було встановлено, що земельна ділянка, надана рішенням
Білоцерківської міської ради №211 від 26.06.2001 року для комерційної
діяльності ВАТ "Білоцерківець" в спільне сумісне тимчасове
користування з ТОВ "ВПФ-Біла Вежа" строком на 5 років використовується
в порушення вимог ст. 125 Земельного Кодексу України, що підтверджується копією
акту від 20.02.2006 року.

Державним
інспектором з контролю за використанням та охороною земель у Київській області
20.02.2006 року було винесено припис голові правління ВАТ
"Білоцерківець" ОСОБА_1 в якому було вказано, що слід оформити
правовстановлюючі документи, які посвідчують право користування земельною
ділянкою в термін до 20.03.2006 року, що підтверджується копією припису від
20.02.2006 року.

24.03.2006 року
державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель у
Київській області було повторно проведено перевірку з питання усунення
порушення земельного законодавства згідно припису № 00113 від 20.02.2006 року,
земельна ділянка по АДРЕСА_1 і було встановлено, що на дату повторної перевірки
порушення не усунуто і припис не виконано. Наведене підтверджується копією акту
від 24.03.2006 року.

24.03.2006 року
державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель у
Київській області Ромащуком В.М. було складено протокол про вищевказане
адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ст. 188-5 КпАП України, що
підтверджується копією протоколу.

За таких
обставин начальник відділу земельних ресурсів Харитончук А.Є. відповідно до
вимог ст. 238-1 КУпАП постановою від 12.04.2006 року за №17 наклала
адміністративне стягнення на голову правління ВАТ "Білоцерківець"
ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 136 гривень за вчинення правопорушення
передбаченого ст. 188-5 КпАП України та ст. 125 Земельного Кодексу України.

Суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що начальник відділу
земельних ресурсів при розгляді справи про адміністративне правопорушення діяла
відповідно до наданих їй повноважень. Та обставина, що Харитончук А.Є. не
вказала в постанові про накладення адміністративного стягнення від 12 квітня
2006 року свою посаду - начальник Білоцерківського міського відділу земельних
ресурсів, не є підставою для скасування такої постанови.

Доводи апелянта про те, що при накладенні адміністративного стягнення не
були враховані строки, передбачені ст. 38 КУпАП безпідставні, оскільки протокол
про адміністративне правопорушення було складено 24

березня 2006
року, а постанова про накладення штрафу ухвалена 12 квітня 2006 року.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду,
тому не є підставою для скасування постанови суду, яка ухвалена відповідно до
вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.
198, 200 КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 6
листопада 2006 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця.