Справа № 22а-307/07
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий суддя у 1-ій
інстанції - Міщенко Т.М.
(Справа
№2а-1/07)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 вересня 2007 року
м. Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Поплавського В.Ю.(доповідач)

суддів -
Уханенка С.А., Стежко В.А.,

при
секретарі - Серьогіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 лютого
2007 року за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Мелітопольської
міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання нечинним рішення Мелітопольської
міської ради,-

в с т а
н о в и л а:

Позивачі
у грудні 2005 року звернулися до суду та просили визнати нечинним рішення
Мелітопольської міської ради від 15.09.2005 №1/4 про передачу в оренду
земельних ділянок №251/1 та №249/1 по вул. Калініна в м. Мелітополі, посилаючись
на те, що воно є незаконним, бо генеральним планом забудови міста не
передбачено ділення вищевказаної вулиці надвоє, а виділені земельні ділянки
являється «зеленою зоною». Крім того, на цих земельних ділянках знаходиться
сквер та більше 70 дерев. Вважають, що при винесенні рішення про передачу
вказаних ділянок в оренду були порушені їх права як мешканців вулиці, а також
погіршило екологічну ситуацію та природні якості землі. Спірні ділянки є землею
загального користування, там розташована високовольтна лінія електропередач та
електротрансформаторна підстанція. У разі забудови зменшиться ширина проїзної
частини вулиці, стане неможливим прохід до центральної вулиці, зникне звичайне
навколишнє освітлення.

Представники відповідачів позов не визнали, пояснили, що
при прийнятті рішення ними додержані всі вимоги чинного законодавства України.

Постановою
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 20 лютого 2007 року
у задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 було відмовлено.

Не погодившись з
постановою суду, позивачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду, оскільки висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи, а також порушують норми матеріального та процесуального
права. Просить задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду
в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України, право
оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Стаття
3 Закону України «Про оренду землі» встановлює, що об'єктами оренди є земельні
ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або
державній власності.

Згідно
зі ст. 4 Закону, орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній
власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених
законом.

Особа,
яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або
комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву
(клопотання).

Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в
оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі
згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір
оренди землі відповідно до вимог цього Закону (ст.
16 Закону).

Передача
в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній
власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої
влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки (ст. 124 Земельного кодексу України).

Судом встановлено, що позивачі фактично оспорюють право
користування земельними ділянками, які за рішенням Мелітопольської міської ради були передані в
оренду ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Таким чином, предметом спору в даній справі є право
користування земельними ділянками та
відновлення порушеного права зі сторони відповідача. Тобто, між сторонами існує спір про право, що в
свою чергу виключає його розгляд в
порядку адміністративного судочинства.

Крім того, відповідно до ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові
відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному
волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК).

Відповідно до вимог пункту 1
частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного
судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладено, колегія
суддів вважає за необхідне постанову суду скасувати і провадження у справі
закрити.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 157, 198, 203 КАС України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 лютого 2007 року скасувати і закрити провадження по
справі.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту набрання
законної сили.

Судді: