Справа № К-25884/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2007 року м. Київ
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :
суддів : Бутенка В.І.(доповідач),
розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1до судді Жовтневого районного суду м. Харкова
Труханович Вікторії Валеріївни про визнання дії неправомірними, -
У лютому 2006 року ОСОБА_1. подав до суду вказаний позов.
В обґрунтування своїх вимог він посилався на те, що суддею Жовтневого
районного суду м. Харкова Труханович В.В. неправомірно, на його думку, було
відмовлено йому у видачі копій документів, які знаходились у матеріалах
кримінальної справи.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2006 року,
залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 червня
2006 року, провадження у справі закрито.
В касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати вказані судові рішення та
направити справу на новий судовий розгляд. При цьому він посилається на
порушення судами норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню
з огляду на наступне.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції помилково виходив з
того, що вимоги позивача спрямовані на захист його прав, передбачених
кримінально-процесуальним законодавством, а відтак вони повинні вирішуватись в
іншому судовому порядку, а не шляхом пред'явлення позову.
При цьому суд посилався на положення ст.ст. 126 та 129 Конституції України,
відповідно до яких судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються
лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється. З таким висновком
суду першої інстанції погодився і апеляційний суд.
Як зазначалось судами, процесуальні акти і дії суддів, які стосуються
вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ,
підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в
апеляційному і касаційному порядку та прийняття по них судових рішень, належить
до сфери правосуддя, і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно
до процесуального законодавства України. Пред'явлення позову до іншого суду
першої інстанції з питань оскарження актів і дій суддів або судів, які
стосуються правосуддя, неможливий.
Підсумовуючи наведене, судами зроблено висновок, що ОСОБА_1. оскаржує
процесуальні дії судді, а тому провадження у справі підлягає закриттю.
Разом з тим, з матеріалів справи видно, що суд першої інстанції неповно
встановив всі фактичні обставини спору і неправильно прокоментував та
застосував у даному конкретному випадку норми матеріального та процесуального
права, що призвело до постановлення незаконного судового рішення, і дані
порушення не були усунені апеляційним судом.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України,
завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.
До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження.
Статтею 17 згаданого Кодексу передбачено, що компетенція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Слід зазначити, що рішення, дії чи бездіяльність посадових та службових
осіб суду, які шляхом неналежної організації руху справи поза межами судового
засідання створюють перешкоди щодо реалізації процесуальних прав особам, які
беруть участь у справі, можуть бути оскаржені до суду. На час вчинення судом
даної процесуальної дії таке оскарження відбувалось в порядку адміністративного
судочинства.
Із позовної заяви ОСОБА_1. вбачається, що ним оскаржуються позапроцесуальні
дії судді, які полягали у відмові видати заявнику копії матеріалів, що
знаходились у кримінальній справі, а тому безспірних підстав для закриття
провадження у справі не було.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судами під час розгляду
справи були допущені порушення норм процесуального права, які призвели до
ухвалення ними незаконних рішень.
За таких обставин, згідно вимог ст. 227 КАС України, оскаржені ухвали
місцевого та апеляційного судів підлягають скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції
для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 220, 222, 221, 223, 227, 230 КАС України, колегія суддів,
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.
Ленінського районного суду м. Харкова від 25 квітня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області від 21 червня 2006 року скасувати, а
справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду касаційної інстанції може
бути оскаржено до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :