Справа № К-14466/06
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2007-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИ
Й СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2007 року
м
. Київ

Колегія суддів Вищого адм
іністративного суду України
в складі:
Головуючого: судді Харчен
ка В.В.
Суддів: Леонт
ович К.Г.
Кравч
енко О.О.
Федоро
ва М.О.
Чалого
С.Я.
при секретарі: Дереве
нському І.І.
розглянувши у відкритом
у судовому засіданні в примі
щенні суду в м. Києві справу за
касаційноюскаргоютоварист
ва з обмеженою відповідальні
стю «Фабрика швейних виробів
«Карпати - Інтерконтинентал
ь» на постанову Львівського
апеляційного господарськог
о суду від 19 жовтня 2005 року у спр
аві за позовом Закарпатськог
о обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалід
ів до товариства з обмеженою
відповідальністю «Фабрика ш
вейних виробів «Карпати - Інт
ерконтиненталь» про стягне
ння штрафних санкцій в сумі 66
790, 00 грн.,-
в с т а н о в и л а:

В травні 2005 року Закар
патськеобласневідділ
ення Фонду соціального захис
ту інвалідівзвернулося до
суду з позовом до товарист
ва з обмеженою відповідальні
стю «Фабрика швейних виробів
«Карпати - Інтерконтинентал
ь» про стягнення штрафних са
нкцій в сумі 66 790, 00 грн.
Рішенням господарського
суду Закарпатської області
від 20 липня 2005 року в задоволен
ні позовних вимог Закарпат
ського обласного відділення
Фонду соціального захисту і
нвалідіввідмовлено.
Постановою Львівського ап
еляційного господарського с
уду від 19 жовтня 2005 року ріше
ння господарського суду За
карпатської області від 20 лип
ня 2005 року скасовано, позов з
адоволено.
Товариствоз обмеженою від
повідальністю «Фабрика швей
них виробів «Карпати - Інтерк
онтиненталь», не погоджуючис
ь з судовим рішенням апеляці
йного господарського суду в
касаційній скарзі просить йо
го скасувати та залишити в си
лі рішення господарського
суду, посилаючись на неправи
льне застосування судом норм
матеріального права.
Заслухавши доповідь судд
і Вищого адміністративного с
уду України, перевіривши мат
еріали справи та обговоривши
доводи подання, колегія судд
ів вважає, що касаційна скарг
а підлягає задоволенню з нас
тупних підстав.
Скасовуючи рішення суду п
ершої інстанції апеляційний
суд виходив з того, що судом п
ершої інстанції порушені нор
ми законодавства про захист
інвалідів, зокрема положення
про те, що для виконання відпо
відними органами обовязку
працевлаштування інвалідів
повинно передувати вжиття п
ідприємством необхідних зах
одів для забезпечення такого
працевлаштування, до яких на
лежить створення в установле
ному порядку вакантних місць
для праці та атестація остан
ніх.
Проте, з такими висновками
суду апеляційної інстанції
погодитись неможливо виходя
чи з наступного.
Статтею 19 Закону Україн
и „Про основи соціальної зах
ищеності інвалідів в Україні
" підприємства, установи і орг
анізації, незалежно від форм
и власності і господарюва
ння, повинні створити робочі
місця для забезпечення пр
ацевлаштування інвалідів в к
ількості 4 відсотків від зага
льної чисельності працюючих
.
При недотриманні зазначе
ного вище імперативу, статт
ею 20 Закону України „Про основ
и соціальної захищеності інв
алідів в Україні" передбачен
о відповідальність у вигляді
штрафу в розмірі середньої р
ічної заробітної плати; на пі
дприємстві за кожне нестворе
не робоче місце не зайняте ін
валідом.
Таким чином, виходячи із
зазначених вище норм прав
а, відповідач повинен був у
відповідній кількості ств
орити на підприємстві спе
ціально обладнані робоч
і місця для інвалідів та
надіслати у службу зайнят
ості спеціальні повідомлен
ня про готовність працевл
аштувати працівників з роз
умовими чи фізичними вадами
відповідної степені інвалід
ності.
Висновок про недотримання
відповідачем нормативу ство
рення робочих місць пози
вач обґрунтовує посиланн
ям на звіт про зайняті
сть та працевлаштування
інвалідів, поданий ТОВ „Карп
ати Інтерконтиненталь" за ре
зультатами 2004 року за формою 10-
ПІ
Інших доказів матеріали сп
рави не містять.
Однак даний звіт містить ін
формацію не про створення ро
бочих місць для працевлаштув
ання інвалідів та інші обста
вини взаємодії роботодавця і
з органами працевлаштуванн
я, а лише дані про чисельні
сть інвалідів, які повинні п
рацювати на робочих місцях.

Таким чином, дані звіту не м
істять достатню та достовір
ну інформацію щодо дотриманн
я суб'єктом підприємницької
діяльності приписів ст.19 Зако
ну України „Про основи соціа
льної захищеності інвалідів
в Україні".
Інформація про наявність ч
и відсутність на підприємств
і відповідача атестованих ро
бочих місць для працевлаштув
ання інвалідів міститься у з
вітах, що надаються підприєм
ством за формою 3-ПН, а не у звіт
і за формою 10-ПІ. Звіт за формою
3-ПН є актом інформування орга
ни працевлаштування про ство
рені на підприємстві робочі
місця для працевлаштування і
нвалідів і, водночас, запитом
про направлення на підприєм
ство інвалідів із встановлен
им рівнем нозології для прац
евлаштування.

Саме тому, висновки про нео
бхідність звернення із позов
ом повинні досліджуватись по
зивачем через призму даних з
віту форми 3-ПН.
Таким чином, дані звітнос
ті підприємства відповідач
а, зокрема дані довідки про
зайнятість та працевлаштув
ання інвалідів форми 10-ПІ, п
ринормативі одне робоче місц
е, не підтверджують факт не ст
ворення у 2004 році одного робоч
ого місця для інвалідів, і, від
повідно не можуть бути доказ
ом порушення відповідачем ст
. 19 Закону України „Про основи
соціальної захищеності і
нвалідів в Україні".
Отже, позивач не надав пере
конливих доказів на підтверд
ження факту не створення ві
дповідачем атестованих ро
бочих місця працевлаштува
ння інвалідів у встанов
леній чинним законодавством
кількості.
Також, матеріали справи не м
істять доказів того, що відпо
відач не повідомляв органи п
рацевлаштування про створен
і робочі місця.
Відповідно до ст. 33 ГПК Украї
ни, саме на позивача покладен
о обов'язок доведення факту в
чинення відповідачем поруше
ння. У протилежному випадку,
вимоги про відповідальність
будуть необґрунтованими.
Відсутність достатніх док
азів не створення підприємст
вом робочих місць для праце
влаштування інвалідів в н
еобхідній кількості, непов
ідомлення органи працевла
штування про створені р
обочі місця та відсутні
сть достовірних даних про те
чи направлялись інваліди дл
я працевлаштування і. відпов
ідно, з чиєї вини направлені і
нваліди не були працевлаштов
ані вказує на відсутність пі
дстав для твердження про пор
ушення відповідачем вимог ст
.19 Закону України „Про основи
соціальної захищеності інва
лідів в Україні", і, відповідно
, свідчить про відсутність пі
дстав для задоволення позову
.
Матеріали справи, зокрема н
аказ №28 від 26.01.2004 року та інструк
ції про робоче місце інвалід
а підтверджують виконання ві
дповідачем приписів ст.19 Зако
ну України „Про основи соціа
льної захищеності інвалідів
в Україні.
Листом від 21.06.2004 року №32 відпов
ідач клопотав перед Мукачівс
ьким міським центром зайн
ятості про направлення д
ля працевлаштування праці
вників із встановленим ступе
нем інвалідності.
Окрім того, відповідач нада
в суду копії звіту форми 3-ПН, н
аданих Мукачівському місько
му центру зайнятості, згідно
з яким підприємство повідом
ляло орган працевлаштування
про наявність робочих місць
для працевлаштування інвалі
дів (п.4 звіту).
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону
України „Про основи соціальн
ої захищеності інвалідів
в Україні" працевлаштування
інвалідів здійснюється о
рганами виконавчої влади з п
итань праці та соціальної по
літики, органами місцевого с
амоврядування та громадськи
ми організаціями інвалідів,
а не суб'єктом господарюванн
я.
Отже, за таких обставин, вим
оги позивача, що ґрунтуються
лише на даних звіту про зайня
тість та працевлаштування ін
валідів, з огляду на доводи
відповідача, задоволені бут
и не можуть.
Відповідно до ст. 226 КАС У
країни, підставою для скасув
ання судового рішення суду
апеляційної інстанції та
залишення в силі рішення с
уду першої інстанції є рішен
ня, яке ухвалено відповідно
до закону і скасоване або з
мінене помилково.
На підставі вищевикладе
ного колегія суддів вважає, щ
о суд апеляційної інстанції
дійшов помилкового висновк
у щодо скасування рішення і п
рипинення провадження в спра
ві необґрунтованим.
За таких обставин постанов
а апеляційної інстанції пі
длягає скасуванню, а касацій
на скарга товариства з обмеж
еною відповідальністю «Фабр
ика швейних виробів «Карпати
- Інтерконтиненталь» - задов
оленню.
Керуючись ст.ст. 210, 221, 226, 230, 231 Код
ексу адміністративного судо
чинства України, колегія суд
дів, -

ух в а л и л а:

Касаційну скаргу
товариства з обмеженою відп
овідальністю «Фабрика швейн
их виробів «Карпати - Інтерко
нтиненталь» задовольнити
, постанову Львівського апе
ляційного господарського су
ду від 19 жовтня 2005 року скасува
ти, рішення господарського
суду Закарпатської області
від 20 липня 2005 року залишити в с
илі.
Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення
і оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно
Судді (підписи)
Суддя Вищого адміністра
тивного суду
України

В.В. Харченко