Справа № К-8583/06
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2007-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

К/С № К-8583/06

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВН
ИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА
І

25.07.2007 р.
м

Вищий адміністративний су
д України в складі колегії су
головуючого судді Пилип
суддів Коню
Ланченко Л.В.
Нечитай
ла О.М.
Степашка
О.І.
при секретарі: Ільче
за участю представника
позивача: Султанова Т.З.
розглянувши у відкритому с
касаційну скаргу Товари
ства з обмеженою відповідаль
ністю "Сільгосп-завод "Широко
на постанову Одеського апе
ляційного господарського су
ду від 02.03.2005 р.
у справі № 14-3/146-04-4996
за позовом Державної по
даткової інспекції у Малинів
ському районі м. Одеси
до 1. Товариства з обмеже
ною відповідальністю "Сільго
сп-завод "Широковський";
2. Малого приватного пі
про визнання договору н
ВСТАН
Рішенням Господарського с
уду Одеської області від 30.12.2004 р
. у позові відмовлено.
Постановою Одеського апел
яційного господарського суд
у від 02.03.2005р. вказане рішення ск
асовано, а позов задоволено. В
изнано недійсним договір пос
тавки б/н від 01.10.2003 р., укладений м
іж ТОВ "Сільгосп-завод" "Широко
вський" та МПП "Олена". Стягнут
о з ТОВ "Сільгосп-завод "Широко
вський" в доход держави варті
сть отриманого за договором
поставки б/н від 01.10.2003 р. товару н
а суму 5928735,12 грн. Стягнуто з ТОВ
"Сільгосп-завод "Широковськи
й" в доход держави держмито в с
умі 2677,50грн.
ТОВ "Сільгосп-завод "Широков
ський" подало касаційну скар
гу, якою просить скасувати по
станову суду апеляційної інс
танції та прийняти нове, яким
відмовити у задоволенні поз
ову.
ДПІ у Малинівському районі
м. Одеси у своїх письмових зап
ереченнях на касаційну скарг
у та її представник в судовом
у засіданні просять залишити
скаргу без задоволення, а по
станову суду апеляційної інс
танції - без змін.
Відповідачі про день, час та
місце касаційного розгляду
справи повідомлялися шляхом
надіслання повісток-повідом
лень за адресами, зазначеним
и у касаційній скарзі, позовн
ій заяві та інших матеріалах
справи. Відповідно до поштов
их довідок на конверті ТОВ "Сі
льгосп-завод "Широковський" в
ибуло, а МПП "Олена" за адрес
ою не значиться.
Заслухавши доповідь судді
-доповідача, пояснення предс
тавника позивача, дослідивш
и доводи касаційної скарги, м
атеріали справи, судові ріше
ння, суд касаційної інстанці
ї дійшов висновку, що касацій
на скарга підлягає частковом
у задоволенню.
Судами першої та апеляційн
ої інстанції було встановлен
о таке.
01.10.2003 р. між ТОВ "Сільгосп-завод
"Широковський" та МПП "Олена" у
кладено договір поставки б/н
, відповідно до якого МПП "Олен
а" поставило ТОВ "Сільгосп-зав
од "Широковський" товар на заг
альну суму 5928735,12 грн., в т.ч. подат
ок на додану вартість у загал
ьному розмірі 988122,52 грн. та видал
о податкову накладну № 65 від 04.1
0.2003 р.
Рішенням Жовтневого район
ного суду м. Луганська від 09.07.2003
р. у справі № 4758 визнані недійс
ними установчі документи МПП
"Олена" від дати запису у журн
алі обліку реєстраційних спр
ав, тобто з 07.03.2000 р. та свідоцтво п
латника податку на додану ва
ртість МПП "Олена" від 07.04.2000 р. сер
ії НВ № 677175 з моменту його видач
і.
Факт відображення цієї опе
рації у податковому обліку п
озивачем підтверджується да
ними, зафіксованими в акті пе
ревірки ДПІ у Малинівському
районі м. Одеси від 29.03.2004 р. № 113/23-1015/3
1382618.
Відмовляючи у задоволенні
позову, суд першої інстанції
виходив з того, що рішенням ра
йонного суду не досліджувало
сь питання, чи порушувалась к
римінальна справа за ознакам
и фіктивного підприємництва
. Не встановлено, у чому поляга
є завідомо суперечна інтерес
ам держави і суспільства мет
а укладення спірної угоди, а т
акож вина сторін у формі умис
лу. Умисел юридичної особи ви
значається як умисел тієї по
садової особи, що підписала д
оговір від імені цієї юридич
ної особи, маючи на це належні
повноваження. За відсутност
і таких повноважень наявніст
ь умислу юридичної особи не м
оже вважатися встановленою.
Факт незнаходження МПП "Олен
а" за юридичною адресою та неп
овідомлення органів державн
ої реєстрації про зміну свог
о місцезнаходження не є безу
мовною підставою для визнанн
я договору недійсним, як тако
го що укладений з метою завід
омо суперечною інтересам дер
жави і суспільства. Підприєм
ство вважається ліквідовани
м з моменту виключення його з
державного реєстру. Доказів
виключення МПП "Олена" з ЄДРПО
України позивачем не надано
.
Суд апеляційної інстанції
, скасовуючи рішення суду пер
шої інстанції та задовольняю
чи позов, зазначив, що рішення
м Жовтневого районного суду
м.Луганська від 09.07.2003 р. у справі
№ 4758 встановлено, що МПП "Олена
" було зареєстровано на підст
авну особу за винагороду і як
а немала будь-якого відношен
ня до фінансово господарс
ької діяльності підприємств
а, з чого випливає, що остання
не мала наміру сплачувати до
бюджетів усіх рівнів податк
и, збори та інші обовязкові
платежі в установленому зак
оном порядку. Таким чином, суд
апеляційної інстанції дійшо
в висновку, що спірна угода ук
ладена з метою ухилення від о
податкування, тобто з метою з
авідомо суперечної інтереса
м держави і суспільства.
Суд касаційної інстанції н
е може погодитися з такими ви
сновками суду апеляційної ін
станції, виходячи з такого.

Відповідно до ст.49 Цивіл
ьного кодексу Української РС
Р, якщо угода укладена з метою
, завідомо суперечною інтере
сам держави і суспільства, то
при наявності умислу в обох с
торін у разі виконання уго
ди обома сторонами у дохід
держави стягується все одер
жане ними за угодою, а в разі в
иконання угоди однією сторон
ою з другої сторони стягуєть
ся в дохід держави все одержа
не нею і все належне з неї перш
ій стороні на відшкодування
одержаного. При наявності ж у
мислу лише у однієї із сторін
все одержане нею за угодою по
винно бути повернуто другій
стороні, а одержане останньо
ю або належне їй на відшкодув
ання виконаного стягується в
дохід держави.
Необхідними умовами д
ля визнання угоди недійсною
відповідно до ст.49 Цивільного
кодексу Української РСР є її
укладання з метою завідомо с
уперечною інтересам держави
і суспільства та наявність у
мислу хоча б у однієї із сторі
н щодо настання відповідних
наслідків.
Для прийняття рішення
зі спору необхідно встановлю
вати, у чому конкретно виявил
ась завідомо суперечна інтер
есам держави і суспільства м
ета укладення угоди, і хто з її
учасників мав намір на досяг
нення цієї мети.
За відсутності таких д
оказів наявність умислу у юр
идичної особи не може вважат
ися встановленою.
Суд апеляційної інстан
ції дійшов висновку, що догов
ір був укладений з метою, заві
домо суперечною інтересам де
ржави. В обґрунтування таког
о висновку послався на рішен
ня Жовтневого районного су
ду м.Луганська від 09.07.2003 р. у спра
ві № 4758, яким визнані недійсн
ими установчі документи МПП
"Олена" та свідоцтво платника
податку на додану вартість .

Однак, не врахував, що на
явність умислу не може бути п
ідтверджена лише рішенням ра
йонного суду про визнання ус
тановчих документів однієї с
торони договору недійсними,
оскільки предметом дослідж
ення у такій справі є, зокрема
, відповідність установчих д
окументів вимогам чинного за
конодавства, дотримання вимо
г законодавства при створенн
і підприємства, а не наявніст
ь протиправного умислу при у
кладенні угоди, що мала місце
під час підприємницької дія
льності субєкта.
Сам факт визнання неді
йсними установчих документі
в підприємства та свідоцтва
платника податку на додану в
артість підприємства не тяг
не за собою недійсність всіх
угод, укладених з моменту йог
о державної реєстрації і до м
оменту виключення з державно
го реєстру.
У відповідності до ч. 2
ст.18 Закону України "Про держа
вну реєстрацію юридичних осі
б та фізичних осіб підприє
мців", якщо відомості, які підл
ягають внесенню до Єдиного д
ержавного реєстру, є недосто
вірними і були внесені до ньо
го, то третя особа може посила
тися на них у спорі як на досто
вірні.
Чинним законодавством Укр
аїни на сторону цивільно-пра
вової угоди, яка є платником п
одатків, не покладено обов
язку здійснювати перевірку в
ідповідності законодавству
установчих документів іншог
о учасника господарських пра
вовідносин.
Визнання недійсним устано
вчих документів контрагента
та свідоцтва про реєстрацію
платника податку не можуть б
ути підставою для висновку п
ро укладення спірної угоди з
метою ухилення від оподатку
вання. Такий висновок не узго
джується з тією обставиною, щ
о за спірною угодою була вида
на МПП "Олена" податкова накла
дна, на час видачі податкової
накладної МПП "Олена" було зар
еєстровано як платник податк
у на додану вартість, нарахов
ано податок на додану вартіс
ть, господарська операція ві
дображена у податковому облі
ку ТОВ "Сільгосп-завод "Широко
вський".
На час вирішення даного спо
ру запису до єдиного державн
ого реєстру про припинення р
еєстрації МПП "Олена" не внесе
но, отже, виходячи із вимог ч. 2 с
т. 104 ЦК України, ця юридична осо
ба не є такою, що припинилася.

Окрім того, суд апеляційної
інстанції залишив поза уваг
ою те, що з 01.01.2004 р. набрав чинност
і Цивільний кодекс України (д
алі у тексті ЦК України). Згідн
о із п.1 та п.2 Прикінцевих та пер
ехідних положень ЦК України,
Цивільний кодекс Українсько
ї РСР від 18.07.1963 р. втратив чинніс
ть.
За змістом ч. 2 ст. 5 ЦК України
, кодекс має зворотну дію у час
і у випадках, коли він помяк
шує або скасовує відповідаль
ність особи.
Чинний ЦК України не містит
ь таких публічно-правових на
слідків укладення недійсної
угоди, які були встановлені с
т.49 ЦК України в редакції 1963 р. Ц
им кодексом скасована відпов
ідальність у вигляді публічн
о-правової санкції стягне
ння в доход держави, одержано
го однією чи обома сторонами
за угодою, за укладення угоди
з метою, суперечною інтереса
м держави та суспільства.
Застосування судами при ви
рішенні спору публічно-право
вих санкцій, які були встанов
лені законом, чинним на момен
т укладення угод, але відсутн
іх в ЦК України на момент прий
няття рішення про притягненн
я до відповідальності, є поми
лковим.
Разом з тим, слід мати на ува
зі, що з 01.01.2004 р. публічно-правові
санкції за вчинення правочи
ну (господарського зобовяз
ання) з метою, яка завідомо суп
еречить інтересам держави і
суспільства, із сфери цивіль
но-правового регулювання пер
енесені у сферу господарсько
-правового регулювання. Санк
ції, передбачені ч. 1 ст. 208 Госпо
дарського кодексу України, є
адміністративно-господарсь
кими санкціями як такі, що від
повідають визначенню ч. 1 ст. 238
ГК України, і їх застосування
при вирішенні спору можливе
лише у разі звернення до суду
з позовом про стягнення в дох
од коштів, одержаних за право
чинами, які вчинені з метою, як
а завідомо суперечить інтере
сам держави і суспільства, із
посиланням, як на матеріальн
о-правову підставу, на ст. 208 Гос
подарського кодексу України
.
Крім того, у справі є дані, що
спірний договір був розірва
ний шляхом укладання нового
договору на підставі ст. 220 ЦК У
РСР, однак судом першої інста
нції ця обставина не дослідж
увалась.
За наявності таких недолік
ів ухвалені судові рішення н
е можуть залишатися в силі і
підлягають скасуванню, а спр
ава направленню на новий роз
гляд.
При новому розгляді с
прави судам слід врахувати в
икладене, всебічно і повно пе
ревірити доводи, на яких ґрун
туються вимоги та запереченн
я сторін, належно оцінити док
ази і в залежності від встано
влених обставин вирішити спі
р у відповідності із нормами
законодавства, що підлягают
ь застосуванню до даних прав
овідносин.
Керуючись ст. ст. 223, 227, 230, 231 Кодек
су адміністративного судочи
нства України, суд касаційно
ї інстанції, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Товарист
ва з обмеженою відповідальні
стю "Сільгосп-завод "Широковс
ький" задовольнити частково.

Рішення Господарського су
ду Одеської області від 30.12.2004 р.
та постанову Одеського
апеляційного господарськог
о суду від 02.03.2005 р. скасувати, а сп
раву направити на новий розг
ляд до Одеського окружного а
дміністративного суду.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і м
оже бути оскаржена до Верхов
ного Суду України протягом о
дного місяця з дня відкриття
обставин, які можуть бути під
ставою для провадження за ви
нятковими обставинами.

головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

судді
К.В. Конюшко

Л.В. Ланченко

О.М. Нечитайло

О.І. Степашко