Справа № 22а-2370/2007
Суддя: Стежко В.А.
Дата ухвалення: 2007-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий суддя у 1-ій інстанції
(справа №2а-1940/06)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2007 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Стежко В.А.,

суддів - Поплавського В.Ю., Уханенка В.А.,

при секретарі - Портненко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21
липня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1
до Запорізького міського управління УМВС України в Запорізькій області про скасування наказу про звільнення та
поновлення на роботі, -

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21
липня 2006 року, якою їй відмовлено у задоволенні позову про скасування наказу
про звільнення та поновлення на роботі в органах внутрішніх справ УМВС України
в Запорізькій області.

На думку апелянта, суд не прийняв
до уваги наявність поважних причин, що перешкоджали своєчасному зверненню її до
суду і необґрунтовано відмовив у задоволенні позову з цих підстав.

Колегія суддів, розглянувши
апеляційну скаргу, не знаходить підстав для її задоволення.

Як встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_1 з 1999 року
перебувала на службі в органах внутрішніх справ дізнавачем Заводського РВ ЗМУ
УМВС України в Запорізькій області. Наказом № 119 о/с від 21.11.2002 року її
було звільнено зі служби за п. «а» ст. 65 Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом ОВС, затвердженого КМУ від 29.07.1991 року -
згідно з її рапортом про звільнення за власним бажанням.

Звернувшись до суду 12 квітня 2006
року з позовом про поновлення на роботі, ОСОБА_1 пропустила двомісячний строк,
встановлений ст. 248-5 ЦПК України в редакції 1963 року, яка діяла на час її звільнення зі служби, тому висновок
районного суду щодо пропуску позивачкою строку на звернення до суду є законним.
Окрім того, суд обґрунтовано не визнав поважною причину пропуску Бариновою І.В.
строку на звернення до суду - догляд за хворою дитиною, оскільки в судовому засіданні на підставі пояснень
позивачки встановлено, що вона після звільнення з органів МВС України
працевлаштувалась і працювала на різних підприємствах, у зв'язку з чим за
дитиною доглядала її мати. Вперше до суду з позовом про поновлення на роботі
вона звернулась ще 25.12.2002 року, але її заява ухвалою суду від 27.01.2003
року була залишена без розгляду у зв'язку з пропуском порядку звернення.
Зазначена ухвала позивачкою не оскаржена.

Інших доказів про поважність
причин несвоєчасного звернення до суду ОСОБА_1 не навела.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм
матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. ст. 198,
200 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Постанову Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 21 липня 2006 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий:

Судді: