Справа № 2-а-4/07
Суддя: Побережна О.Д.
Дата ухвалення: 2007-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-4/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«2» квітня 2007
року м.Сокиряни

Сокирянський
районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Побережної О.Д.

при секретарі:
Гончар А.П.

за участі:
позивача ОСОБА_1, представника відповідача - Власюка А.В., представника третьої особи без самостійних
вимог на стороні відповідача -
Глущенко А.І, розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
Чернівецької області (далі -
Центр), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Головне
управління праці та соціального захисту населення Чернівецької державної
адміністрації про стягнення сум недоплаченої одноразової щорічної грошової
допомоги учаснику бойових дій та інваліду війни, -

встановив:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до управління праці та соціального захисту
населення Сокирянської державної адміністрації Чернівецької області (далі - районне
управління) про стягнення сум недоплаченої одноразової щорічної грошової
допомога учаснику бойових дій та інваліду війни. Посилається на те, що він є
учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням сери НОМЕР_1, виданим
Сокирянським районним військовим секретаріатом. Згідно ч. 5 ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі -
Закон) від 25.12.1998 року № 367 XIV, йому щорічно
до 5-го травня повинна надаватись одноразова грошова допомога в розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком. У 2006 році він отримав статус інваліда війни 3-ої
групи, що підтверджується довідкою серії ПВД № 0041554, а також посвідченням
серії НОМЕР_2, виданим Сокирянським управлінням праці та соціального захисту
населення. Відповідно йому у 2006
році згідно з ч. 5 ст. 13 зазначеного
Закону щорічно до 5 травня
повинна виплачуватись разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій
за віком. Однак, всупереч вимогам ст. 23
Закону та п.3 ст. 22
Конституції України призначена йому грошова допомога за 2005-2006 роки
виплачувалась не у повному обсязі. У 2005 році згідно Закону України «Про
Державній бюджет» було виплачено 250 грн., у 2006 р. - 270 грн., оскільки він
отримав у цьому році статус інваліда війни 3-ої груші. Мінімальна пенсія за
віком у 2005 році
згідно Закону України №
2291-IV від 23.12.2004
року . а також № 2505 від 25.03.2005 року складає 332 грн. Згідно п.1
ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №
1058-TV від 09.07.03 року мінімальна пенсія за віком
встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для всіх, хто втратив
працездатність. Згідно ст. 65
Закону України «Про Державній бюджет на 2006 рік» вказана сума станом на 05.05.2006 року становила 359 грн. Таким
чином, сума належних йому виплат складала: у 2005 р. 332грн. х 5
= 1660 грн., у 2006
р. 359 х 7= 2531 грн., відповідно
недоплата складає: (1660-250)
+ (2531-270) = 3653 грн. Постановою КМУ №
486 від 11.04.2002 року та № 425 від 31.03.03 p., зокрема, п.3, а
також ч. 1 ст. 17 Закону
встановлено, що виплата разової грошової допомога здійснюється органами праці
та соціального захисту населення, яке є відповідачем по даному позову.

Просить суд
ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму недоплаченої
одноразової щорічної допомоги учаснику бойових дій та інваліду війни в розмірі 3653 грн.

Під час розгляду
справи у якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог було
залучено - Головне
управління праці та соціального захисту населення Чернівецької державної
адміністрації, а також притягнуто у якості співвідповідача - Центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Чернівецької області. У судовому
засіданні позивачем було подано письмову заяву зі зміною позовних вимог:
просить стягнути зазначену суму грошової допомоги з Центру, а також зазначено
про відмову від позовних вимог до районного управління, яка була прийнята
судом.

У судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві, підтримав позов. Крім того, просить не застосовувати щодо його
вимог наслідків пропущення строків звернення до суду, посилаючись на те, що він
дізнався про розмір належних йому грошових допомог, передбачених Законом та
ознайомився з його змістом лише під час свого перебування в лікарні з 31.10.2006 року по 21.11.2006 року від інших
осіб, які мають право на отримання такої ж допомоги.

Представник
відповідача у судовому засіданні позов не визнав. Посилається на те, що
позивачу у 2005-2006 роках
було виплачена допомога, передбачена Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірах, встановлених законами
України про державні бюджети на 2005
га 2006 роки у
розмірі 520 грн.
Постановою КМУ від 18.02.2004 року за № 177 визначено, що Міністерство фінансів
та Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству
праці та соціальної політики України для виплати зазначеної допомоги у
розмірах, встановлених про державний бюджет на відповідний рік для подальшого
їх перерахування місцевими органами праці та соціального захисту населення, які
здійснюють зазначену виплату. Відповідно до Бюджетного кодексу України та
Конституції України видатки державного бюджету, за яким виплачується зазначена
допомога здійснюється тільки у відповідному році і лише в межах, визначених
державним бюджетом на відповідний рік. Фінансове забезпечення Чернівецької
області для здійснення даної допомога проводиться відповідно до кількості
облікованих отримувачів допомоги, їх статусу у розмірах, визначених державним
бюджетом на відповідний рік. Виплати здійснюються відповідно до затверджених
кошторисів видатків на відповідний бюджетний рік та паспортів бюджетної
програми, затверджених спільним наказом Міністерства праці та соціальної
політики України та Міністерством фінансів України. Центром не визначаються
суми надання одноразової допомоги до 9
травня, списки отримувачів та їх статус. Центр не має жодних повноважень
щодо проведення перерахунків даної допомоги та її виплати поза межами
бюджетного року, оскільки зазначене належить до компетенції Верховної ради
України та Кабінету Міністрів України. Крім того, просить відмовити у
задоволенні позову і у зв'язку з пропуском строків на звернення до суду,
оскільки дані строки закінчилися 30 вересня відповідно 2005 року та 2006 року.

Представник
третьої особи також вважає, що даний позов є необґрунтованим та не підлягає
задоволенню, оскільки відповідачем пропущено строк звернення до суду, а також
згідно положень ст. 95 Конституції
України передбачено, що виключно законом України про Державний бюджет України
визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір та
цільове спрямування цих видатків. Оскільки закотами України про державний
бюджет було визначено певний розмір виплати даної допомога, Центром проведено
таку виплату у визначених розмірах.

Судом
встановлено, що відповідач згідно посвідчення серії НОМЕР_1, виданого
Сокирянським районним військовим комісаріатом з 15.07.1996 року, яке видано безтерміново є ветераном війни-учасником
бойових дій, а з дати видачі 13.02.2006
року Сокирянським управлінням праці та соціального захисту населення
посвідчення серіїНОМЕР_2
є інвалідом 3-ої групи і має пільги встановлені законодавством України для
ветеранів війни - інвалідів
війни.

Представники
відповідача та третьої особи не заперечують право позивача на отримання даної
допомога, а також ними визнано обставиш! виплати позивачу у 2005 - 2006 роках зазначеної
грошової допомоги у розмірі 520
грн.

Відповідно до
п.5 ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно
до 5 травня
учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до
п.5 ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гаранти іх соціального захисту» щорічно до
5 травня інвалідам
війни 3-ої групи виплачується разова грошова допомога у розмірі семи
мінімальних пенсій за віком.

Згідно ст. 22 Конституції
України не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при
прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів. Законом «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»» не передбачено
обмеження таких виплат. Зменшення Законами України «Про Державний бюджет на 2005 рік» від
23.1І.2004 року та «Про Державний бюджет на 2006 рік» від 20.12.2005
року розміру щорічної допомога до дня 9
травня суперечить частинам 2,3
ст. 2 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», згідно з
якими права та пільга ветеранам війни та членам їх сімей, встановлені раніше
законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути
скасовані без їх рівноцінної заміни.

Таким чином, суд
приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення
з відповідача недоплаченої щорічної одноразової грошової допомоги за 2005 рік
як учаснику бойових дій у розмірі 1410 грн. та за 2006 рік як інваліда війни 3
групи у розмірі 2243 грн., а всього у розмірі 3653 грн.

Однак,
відповідач у відповідності до положень ч.1
ст. 100 КАС
наполягав на застосуванні наслідків пропущення строків звернення до суду,
посилаючись на те, що строк звернення до суду позивача закінчився 30 вересня 2005 та 2006 років відповідно
щодо права на звернення за виплатою даної допомоги за відповідний рік.

Відповідно до
частин 1, 2 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановлений цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 4 ст. 17-1 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що
особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають
право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому
здійснюється виплата допомоги.

Таким чином,
позивачем пропущено строк звернення за виплатою щодо стягнення даної допомоги
за 2005 рік.,
оскільки такий строк закінчився 30.09.2006
року, однак не пропущено строк звернення щодо допомоги за 2006 рік, оскільки
позовна заява подана ним до суду 24.11.2006
року.

Посилання
позивача про те, що він дізнався про своє порушене право лише під час
перебування у лікарні з 31.10.2006
року по 21.11.2006 року, де
його ознайомили зі змістом Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» є безпідставними, оскільки зазначений Закон України був
доведений до відома населення у порядку, визначеному Указом Президента України
«Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними
чинності» від 10.06.1997
року № 503/97, тому у
задоволенні позовних вимог в частині стягнення недоплаченої щорічної
одноразової допомоги учаснику бойових дій за 2005 рік слід відмовити у зв'язку з пропуском строку звернення
до суду.

На підставі ст. 22 Конституції
України, ст.ст. 2, 12,
13, 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», керуючись ст. ст.99, 100, 158, 160, 161, 163 КАС України,
суд, -

постановив:

Адміністративний
позов ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
Чернівецької області, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Головне
управління праці та соціального захисту населення Чернівецької державної
адміністрації про стягнення сум недоплаченої одноразової щорічної грошової
допомоги учаснику бойових дій та інваліду війни - задоволити частково.

Стягнути з
Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Чернівецької області на
користь ОСОБА_1, 1968 року
народження, жителя с. Романківці
Сокирянського району недоплачену грошову допомогу розмірі 2243 (двох тисяч
двісті сорока трьох) грн.

Постанова може
бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області
через Сокирянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги або поданням апеляційної скарги у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.