Справа № 4-1617/05/06
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2007-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду України у складі:

Суддів - Весельської
Т. Ф.,

Гончар
Л. Я.,

Гуріна М. І.,

Федорова М. О.,

Юрченка В. В.,

провівши у
порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи за
скаргою ОСОБА_1на дії посадових осіб Першої міської поліклініки міста
Дніпродзержинська, за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Дніпровського
районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 2 грудня
2003 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 7 червня 2004 року, -

в с т а н о в и
л а:

У серпні 2003 року ОСОБА_1у порядку
провадження у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин,
оскаржив до суду дії посадових осіб Першої міської поліклініки міста
Дніпродзержинська та просив визнати їх дії неправомірними, а також постановити
рішення про примусове вилучення з зазначеного лікувального закладу історії
хвороби за період його лікування з 19 травня по 3 червня 2003 року на денному
терапевтичному стаціонарі, з передачею її йому для продовження лікування, та
зобов'язати суб'єкт оскарження дати лікарям поліклініки вказівку виписувати
рецепти на безоплатне одержання ним ліків.

Також просив відшкодувати понесені
ним судові витрати.

Рішенням
Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області
від 2 грудня 2003 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 7 червня 2004 року, у задоволенні скарги
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1.,
посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить
питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції, з направленням
справи на новий апеляційний розгляд.

Заслухавши доповідь судді,
обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні скарги,
суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано
виходив з того, що діями посадових осіб Першої міської поліклініки міста
Дніпродзержинська законні права ОСОБА_1. не порушені, оскільки по завершенню
лікування заявникові було видано виписний епікриз, у якому зазначені усі
відомості, необхідні для подальшої медичної консультації. Зібрана ж відносно
нього медична інформація у вигляді історії хвороби є професійною інформацією
медичного закладу, а тому не може видаватися пацієнтові та вилучатися з його
архіву. Заявнику ж чинним законодавством надано право знайомитися з зібраною
стосовно нього інформацією та, у разі необхідності, робити копії.

Що ж стосується вимог скарги про
зобов'язання суб'єкта оскарження дати вказівку лікарям поліклініки виписувати
рецепти на безоплатне одержання ліків, то суди дійшли правильного висновку про
їх необґрунтованість, оскільки будь-яких доказів тому, що суб'єкт оскарження
відмовив йому у задоволенні такого прохання, заявник не надав.

Оскільки суд першої інстанції при
розгляді справи у повному обсязі встановив її обставини, перевірив доводи осіб,
які брали у ній участь та дав їм належну
правову оцінку, суд апеляційної інстанції обґрунтовано залишив прийняте ним
рішення без змін, а апеляційну скаргу заявника без задоволення.

Доводи, наведені ОСОБА_1. у
касаційній скарзі, не дають підстав вважати, що судами при розгляді справи
порушено норми процесуального права чи невірно застосовано норми матеріального
права.

За таких обставин, відповідно до
частини 3 статті 2201 КАС України, суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає судові рішення без змін.

Керуючись статтями 2201,
230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити,
а рішення Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 2 грудня 2003 року та ухвалу Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 7 червня 2004 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, передбачених статтею
237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді Т.
Ф. Весельська

Л.
Я. Гончар

М. І.
Гурін

М. О.
Федоров

В. В.
Юрченко