Справа № К-19359
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2007-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8серпня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адм
іністративного суду України
в складі:

Головуючого:
Чалого С.Я.

Суддів:

Гончар Л.Я.

Гордійчук М.П.

Васильченко Н.В.

Костенко М.І.

при секретарі : Безпал
ому Д.В.
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні в залі суд
у адміністративну справу за
касаційною скаргою ВАТ ”Керч
газ” на постанову господарсь
кого суду Автономної Республ
іки Крим від 17 січня 2006 року та у
хвалу Севастопольського апе
ляційного суду від 6 квітня 2006 р
оку по справі за позовом ВАТ ”
Керчгаз” до Відділення Фонду
соціального страхування з т
имчасової втрати працездатн
ості в Автономній Республіці
Крим про скасування рішення
, -

в с т а н о в и л а :

ВАТ ”Керчгаз” звернулося д
о суду з позовом до Відділенн
я Фонду соціального страхува
ння з тимчасової втрати прац
ездатності в Автономній Респ
убліці Крим про скасування р
ішення про накладення на тов
ариство штрафних санкцій.

В обґрунтування своїх вимо
г вказував, що Виконавчою д
ирекцією відділення Фонду
соціального страхування з т
имчасової втрати працездатн
ості в Автономній Республіці
Крим на підприємстві було пр
оведено документальну перев
ірку з питань правильного на
рахування, повноти сплати і в
икористання коштів загально
обовязкового державного с
оціального страхування, в ре
зультаті чого був складений
акт № 06-4/1-226 від 1 червня 2005 року. 2
2 червня 2005 року за результатам
и перевірки в.о. директора вик
онавчої дирекції Каменським
В.С. прийнято рішення № 06-4/1-546 про
накладення штрафу на позива
ча в розмірі 2841 грн. 60 коп. за неп
овноту сплати страхових внес
ків. Ват «Керогаз» вважає ріш
ення незаконним.

Постановою господарського
суду Автономної Республіки
Крим від 17 січня 2006 року, залише
ною без змін ухвалою Севасто
польського апеляційного суд
у від 6 квітня 2006 року, ВАТ ”Керч
газ” у задоволенні позову ві
дмовлено.

У поданій касаційній скарз
і ВАТ ”Керчгаз”, з посиланням
на порушення судами норм мат
еріального і процесуального
права, просило скасувати оск
аржувані судові рішення.

Касаційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підс
тав.

Оскаржувані судові рішенн
я постановлені з дотримання
м норм матеріального та про
цесуального права, обставина
м справи дана правильна прав
ова оцінка.

Посилання позивача в касац
ійній скарзі на ті обставнив
и, що відповідач невірно заст
осував фінансові санкції на
підставі Закону України „Про
загальнообов'язкове державн
е соціальне страхування у зв
'язку з тимчасовою втратою пр
ацездатності та витратами, з
умовленими народженням та по
хованням" № 2240-Ш від 18.01.2001, а не під
пунктом 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 За
кону України „Про порядок по
гашення зобов'язань платникі
в податків перед бюджетами т
а державними цільовими фонда
ми" № 2181 -IIIвід 21.12.2000 є безпідставни
ми.

Відповідно статті 46 Констит
уції громадяни мають право н
а соціальний захист у разі ти
мчасової втрати працездатно
сті. Це право гарантується за
гальнообов'язковим державни
м соціальним страхуванням за
рахунок страхових внесків г
ромадян, підприємств, устано
в і організацій.

На виконання вимог Констит
уції України, Основ законода
вства України про загальнооб
ов'язкове державне соціальне
страхування прийнято Закон
України „Про загальнообов'яз
кове державне соціальне стра
хування у зв'язку з тимчасово
ю втратою працездатності та
витратами, зумовленими народ
женням та похованням" № 2240-Ш від
18.01.2001.
Правові, організаційні
та фінансові основи загальн
ообов'язкового державного со
ціального страхування грома
дян на випадок тимчасової вт
рати працездатності, у зв'язк
у з вагітністю та пологами, на
родженням дитини та необхідн
істю догляду за нею, у разі сме
рті, а також надання послуг із
санаторно-курортного лікува
ння та оздоровлення застрахо
ваним особам та членам їх сім
ей визначає Закон № 2240.
Статтею 30 вказаного вище
Закону встановлено, що за неп
овну сплату страхових внескі
в на страхувальника накладає
ться штраф у розмірі прихова
ної (заниженої) суми заробітн
ої плати, на яку відповідно до
цього Закону нараховуються
страхові внески. Право засто
совувати фінансові санкції м
ають керівники відділень вик
онавчої дирекції фонду соціа
льного страхування з тимчасо
вої втрати працездатності.

Водночас у частині, що не
суперечить Закону № 2240, на прав
овідносини з приводу сплати
страхових внесків поширює ді
ю й Закон України від 21.12.2000 № 2181-ІІ
І “Про порядок погашення зоб
ов'язань платників податків
перед бюджетами та державним
и цільовими фондами” (далі
Закон № 2181), що відповідає зм
істові Закону № 2181 (із змінами,
внесеними згідно з Законом У
країни від 20.02.2003 № 550-ІV), відповідн
о до якого з 26.03.2003 (з дати набранн
я чинності Законом України в
ід 20.02.2003 № 550-ІV) не сплачені в строк
страхові внески до фондів за
гальнообов'язкового соціаль
ного страхування підпадають
під ознаки податкового борг
у в розумінні пункту 1.3 статті
1 Закону № 2181.
Проте безпосередньо поряд
ок обчислення та сплати стра
хових внесків врегульовано с
аме Законом № 2240.
Посилання товариства в кас
аційній скарзі на необхідніс
ть застосування до спірних п
равовідносин положень статт
і 17 Закону № 2181. яка регламентує
застосування штрафних санкц
ій за порушення податкового
законодавства, є безпідстав
ним, оскільки в даному випадк
у відповідальність передбач
ена статтею 30 Закону №2240 спе
ціальною нормою з цього виду
загальнообовязкового дер
жавного соціального страху
вання.
Не може бути підставою для
скасування судових рішень у
справі посилання позивача н
а підпункт 4.4 статті 4 Закону №
2181, оскільки в даному випадку п
ричиною невірного обчисленн
і позивачем штрафних санкцій
є не конфлікт інтересів у роз
умінні наведеної норми, а не
повний аналіз чинного законо
давства.
Таким чином, Вищий адмініст
ративний суд України дійшов
висновку про те, що рішення м
ісцевого та апеляційного суд
ів зі справи відповідають вс
тановленим ними обставинам с
прави, прийняті з дотримання
м норм матеріального і проце
суального права, а передбаче
ні законом підстави для їх ск
асування відсутні.
З урахуванням наведеног
о та керуючись ст., ст.220, 221, 224, 230 КА
С України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ВАТ ”Кер
чгаз” залишити без задоволен
ня, а постанову господарсько
го суду Автономної Республік
и Крим від 17 січня 2006 року та ухв
алу Севастопольського апеля
ційного суду від 6 квітня 2006 рок
у без змін.

Ухвала набирає чинності з м
оменту проголошення і оскарж
енню не підлягає.

Судді :