Справа № 2а-841/2007
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2007-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-841/07
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

07 листопада 2007року. Харківський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого-судді-Самойлової В.В.

при
секретарі- Демченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Харківського міського управління ГУМВС України в Харківській
області про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка оскаржує в судовому порядку дії відповідача стосовно не
виплати при звільненні з виходом на пенсію 19.04.2004 році з органів внутрішніх
справ, де вона проходила службу з 24.11.1983 року, всіх належних їй сум, а
саме, заборгованості по грошовому
забезпеченню з урахуванням 50% надбавки
за особливі умови служби, згідно наказу відповідача № 23 о/с від 08.05.2003р.
за період часу з вересня 2003р. по
19.04.2004р. у розмірі 1622 грн.,

-щомісячної надбавки за безперервну службу у розмірі 70%
від посадового окладу, згідно наказу відповідача № 62 о/с від 04.12.2003 р. за
період часу з 01.12.2003р. по 19.04.2004р. у сумі 5760
грн.,

-заборгованості щодо вихідної грошової допомоги при
звільненні з урахуванням несплачених надбавок у сумі 9530 грн.,

- моральної шкоди у розмірі 2000 грн. Одночас, просить
зобов”язати відповідача надати їй довідку з урахуванням вищевказаного для
перерахавання призначеної пенсії.
Позовні вимоги позивачкою уточнені в судовому засіданні у вищевказаному обсязі.

Відповідач, що є суб”єктом владних
повноважень, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового
розгляду в судове засідання не прибув, надавши в порядку ст. 128 КАСУ заяву про
розгляд справи у його відсутності і письмові заперечення проти позову, що є
підставою для вирішення справи у відсутності відповідача.

Заслухавши позивача, дослідивши докази, суд приходить до висновку про
часткове задоволення позову, за виключенням вимог про відшкодування моральних
збитків за відсутністю підстав та наданих доказів, зі слідуючих підстав.

Встановлено, що позивачка проходила службу в органах внутрішніх справ у
підрозділі відповідача в період з 24.11.1983 року на підставі наказу начальника
УМВС України в Харківській області № 73-ОС та згідно наказу № 56-ОС від 19.04.2004р. була
звільнена з посади старшого дільничого інспектора міліції Московського РВХМУУМВС
України в Харківській області в званні майора у відставку за ст. 65”А”
Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ України.
Вислуга років на час звільнення склала
20 років 5 місяців 4 дня.

Порядок сплати грошового
забезпечення визначено Указом Президента України „Про умови грошового
забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників
органів внутрішніх справ” № 926/96 від
04.10.1996р. та в Інструкції про порядок застосування нормативно-правових актів
з питань грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів
внутрішніх справ, де передбачена надбавка за особливі умови служби,
кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань у
розмірі до 50% з умови, наявності на це наказу від керівнка підрозділу, що
стосується позивачки за 24 місяці до звільнення, які мали місце, а саме:

- наказ № 3 від 23.01.2002р. - 30% в сумі 72 грн.

- наказ № 13 від 14.03.2003р. - 10 % в сумі
22 грн.

- наказ № 22 від 08.05.2003р. - 50% в сумі 120 грн.,

що складає 2058
грн. та сплачено лише 426 грн. Наказів
відповідача про зняття цих надбавок не було. Отже, за період часу з вересня
2003р. по 19.04.2004р. позивачці не
сплачено відповідачем 1622 грн.

Відповідно до Указу Президента України „Про
надбавки військовослужбовцям Служби безпеки України та працівникам органів
внутрішніх справ України за безперервну службу” № 370 від 24.04.2003р.
встановлено, що місячна надбавка за безперервну службу у відсотках до грошового
забезпечення, залежно від стажу служби складає 90% при наявності наказів
керівництва підрозділів, що стосуються позивачки:

- до 06.06.2003р.наказ № 11 - 30% в сумі 180 грн.

- наказ № 29 від 06.06.2003р. - 50 % в сумі
324 грн.

- наказ № 62 від 04.12.2003р. - 70% в сумі
453 грн.,

що складає 6778
грн. та сплачено лише 517 грн. Наказів відповідача про зняття цих надбавок не
було. Отже, за період часу з 01.12.2003р. по 19.04.2004р. позивачці не сплачено
відповідачем 1622 грн.

Звідси, вихідна допомога при звільненні
позивачки буде складати з урахуванням:

- посадового
окладу-115 грн.

- звання -125 грн., загалом, 16250 гр. за виключенням виплаченних коштів у
розмірі 6720 гр.. а тому різниця становить 9530 гр.

Таким чином, права, свободи та інтереси
позивачки у сфері публічно-правових відносин з приводу проходження та
звільнення з публічної служби порушені з боку відповідача, який діяв в супереч
вимогам ст. 2 КАСУ, де передбачено, що суб”єкт владних повноважень приймає
рішення, діє (бездіє) на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України. А тому, в данному випадку дії
відповідача, які потягли негативні наслідки для позивача, а саме, в частині
позбавлення матеріального забезпечення, як на час проходження публічної служби
так і після звільнення щодо призначення пенсії, у розмірах передбаченних діючим
законодавством, є притивоправними.

Згідно
вимог ст.8 КАСУ, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства
права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються
найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави та
ст.9 КАСУ, суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а
також міжнародних договорів, згода на обов”язковість яких надана Верховною Радою України. У разі
невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України,
міжнародному договору, згода на обов”язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому
акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, таким є
Конституція України, згідно вимог ст. 8 Конституції України , в якій закріплено
слідуючий принцип, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть
бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким
чином, посилання відповідача в письмових запереченнях проти позову на те, що
тільки відповідно до ст. 95 Конституції України, Законом України „ Про
Державний бюджет України на 2004 рік”
встановлено порядок оплати праці працівників органів внутрішніх справ, на думку суду, не відповідає Конституції України, оскільки це призводить
до звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод громадянина, закріплених
Конституцією України. А тому при таких обставинах, вказані дії відповідача не можуть вважатися законними та
обгрунтованими, оскільки вони направлені на звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод позивача, як громадянина, що суперечить вимогам ст. 22
Конституції України.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 128, 159 КАСУ, ст. ст. 8, 22 Конституції
України, ст. 15 Закону України „ Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей”
Указом Президента України „Про умови грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу та оплати праці
працівників органів внутрішніх справ” № 926/96 від 04.10.1996р., Указом
Президента України „Про надбавки військовослужбовцям Служби безпеки України та
працівникам органів внутрішніх справ
України за безперервну службу” № 370/2003р. від 24,04.2003р., суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовільнити частково.

Стягнути з Харківського міського
управління ГУМВС України в Харківській області
на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 16912 ( шістнадцять тисяч
дев”ятсот двінадцять ) грн.

Зобов”язати Харківське міське управління ГУМВС України в Харківській
області видати ОСОБА_1 довідку про грошове утримання на час проходження служби
в органах внутрішніх справ відповідно до вказаної заборгованості для
перерахунку пенсії.

Постанова
може бути оскаржена до Харківського
апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний
суд протягом 10 днів з дня її проголошення, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження, а в разі
складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня
складання постанови в повному обсязі.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя-