Справа № К-3881/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2007
року у м. Києві колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді: Бутенка В.І.,

суддів: Лиски Т.О., Панченка О.І.,
Штульмана І.В., Юрченка В.В.,

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в порядку касаційного провадження
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Луганська про перерахунок пенсії за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного
суду Луганської області від 14 липня 2005 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою на рішення апеляційного суду
Луганської області від 14 липня 2005 року у справі за її позовом до управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська про перерахунок
пенсії.

Зазначає, що в жовтні 2004 року вона звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те,
що з 1969 рік по 1986 рік працювала в
Луганському навчально-авіаційному центрі ДТСААФ на посаді льотчика-інструктора.
Пенсія їй була призначена за вислугою років відповідно до ст.. 53 ч. 1 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»

Вважає, що має право на пенсію за вислугою років відповідно до Закону
України № 1222-14 від 17 листопада 1999 року «Про внесення змін до Закону
України «Про пенсійне забезпечення», оскільки її робота в ДТСААФ відноситься до цивільної авіації.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Луганська від
14 липня 2005 року позов ОСОБА_1було
задоволено.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 14 липня 2005
року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі
м. Луганська було задоволено. Рішення Жовтневого
районного суду м. Луганська від 14 липня 2005 року скасовано. В задоволені
позову ОСОБА_1відмовлено.

Вказуючи на допущені, на її думку, судом апеляційної інстанцій порушення
норм чинного процесуального та матеріального законодавства, що призвело до
постановлення неправильного судового рішення, позивач просить скасувати
постановлене судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та
перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи встановлено,
що з 28 травня 1969 року по 11 квітня
1973 року, з 1 січня 1976 року по 5 травня 1986 року ОСОБА_1 працювала в
Луганському навчальному авіаційному центрі ДТСААФ на посаді
льотчика-інструктора на поршневих літаках. 16 липня 1986 року їй було призначено пенсію за вислугою років. 16
лютого 2004 року позивачка звернулася до управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Луганська з заявою про перерахунок пенсії відповідно до
вимог Закону України від 17 листопада 1999 року «Про внесення змін до деяких
законів України», але в такому перерахунку їй було відмовлено.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України»
від 17 листопада 1999 року передбачено, що дія ст.. 53 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» щодо порядку визначення розмірів пенсій за вислугу
років, встановленого для працівників льотно-випробного складу, поширюється на
працівників із числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації,
у тому числі і щодо тих працівників, які вийшли на пенсію до набрання чинності
цим Законом (Закон набрав чинності з 7 грудня 1999 року).

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, прийшов до
правильного висновку про те, що позивач не відноситься до числа осіб льотних
екіпажів повітряних суден цивільної авіації, а тому не має права на перерахунок
пенсії відповідно до положень зазначеного Закону.

Стаття15 Повітряного Кодексу України від 4 травня 1993 року №3167 визначає,
що повітряне судно є цивільним, якщо воно зареєстровано у Державному реєстрі
цивільних повітряних суден.

Проте, як зазначив суд апеляційної інстанції, з повідомлення Державного
департаменту авіаційного транспорту Міністерства транспорту України встановлено,
що повітряні судна Л-29, Міг-15 та Міг-17, належні Луганському навчальному
авіаційному центру ДТСААФ, де працювала позивач, не були допущені до польотів у
цивільній авіації України та колишнього СРСР.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.220 КАС
України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з ч.3 ст.210 КАС України
підставами касаційного оскарження є порушення судами норм матеріального чи
процесуального права.

Відповідно до ст. 224 КАС України,
суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові
рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних
дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення норм
процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Встановлено, і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції
постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводами
касаційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються, підстави для його
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
ст. ст.210, 220, 220-1, 223, 224,
230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду Луганської
області від 14 липня 2005 року - без змін.

Ухвала
остаточна і оскарженню не підлягає, крім
випадків, передбачених ст..237 КАС України.

Головуючий: Бутенко
В.І.

Судді:
Лиска Т.О.

Панченко О.І.

Штульман І.В.

Юрченко В.В.