Справа № 22-147ас
Суддя: Алексєєв А.В.
Дата ухвалення: 2007-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №22-147ас
інстанції Тверський С.М.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 лютого 2007
року Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого -
Червінської М.Є. Суддів -
Алексеева А.В., Шевченко В.Ю.

При секретарі - Мартіросової
А.Б.

З участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2
Представника відповідача Коморнікова Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку адміністративну справу за апеляційною скаргою
Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України у Донецькій області на постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області від 8
грудня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту служби охорони при Міністерстві
внутрішніх справ України та Управління Державної служби охорони при Головному
управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області про
визнання неправомірними та скасування наказу №823 від 16
серпня 2005 року
Управління Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх
справ України у Донецькій області, наказу №186
о/с від 19 жовтня 2005 року
Департаменту Державної служби охорони, стягнення грошового утримання та
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту служби охорони
при Міністерстві внутрішніх справ України та до Управління Державної служби
охорони при управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій
області про визнання неправомірними та скасування наказу №823 від 16 серпня 2005 року Управління
Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України у
Донецькій області, наказу №186
о/с від 19 жовтня 2005 року
Департаменту Державної служби охорони, стягнення різниці у заробітку за час
виконання менш оплачуваної роботи та відшкодування моральної шкоди у сумі 10000 гривень.

У підтвердження
своїх вимог позивач посилався на те, що він працював на посаді начальника
Артемівського міжрайонного відділення Державної служби охорони при УМВС України
у Донецькій області. Наказом начальника Управління Державної служби охорони при
Управлінні Міністерства внутрішніх справ України №823 від 16
серпня 2005 року
його відсторонили від виконання обов'язків начальника за численні порушення по
службі та направили до Державного департаменту охорони подання про звільнення з

2

посади. 19 жовтня 2005 року наказом
начальника департаменту Державної служби

охорони його
було звільнено з займаної посади. Вважає зазначені накази неправомірними,

оскільки факти
порушень, викладені у наказах про відсторонення з посади та звільнення

не відповідають
дійсності. Крім того, звертає увагу на порушення під час проведення

дисциплінарного
провадження, а також на не відповідність накладеного стягнення

характеру
проступку.

Постановою
Артемівського міськрайонного суду від 8
грудня 2006 року
задоволені позовні вимоги ОСОБА_1, визнано незаконним та скасовано наказ №823 від 16 серпня 2005 року Управління
Державної служби охорони при Управління Міністерства внутрішніх справ України у
Донецькій області, наказ №186
о/с від 19 жовтня 2005 року
Департаменту Державної служби охорони. ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника
Артемівського міжрайонного відділу ДСО УДСО при УМВС України у Донецькій
області. Стягнуто з Управління Державної служби охорони при УМВС України в
Донецькій області на користь ОСОБА_1 різницю у заробітку за час виконання нижче
оплачуваної роботи в сумі 41520
грн. 88 коп., у відшкодування
моральної шкоди 1000 грн. та
витрати на правову допомогу у сумі 1300
грн.

Судом 1 інстанції
встановлено, що позивач працював начальником Артемівського міжрайонного
відділення Державної служби охорони УДСО при УМВС України в Донецькій області.
Наказом №823 від 16 серпня 2005 року Управління
ДСО при УМВС України у Донецькій області позивача було звільнено від виконання
обов'язків за суттєві прорахунки в організації службової діяльності підрозділу,
відсутність контролю за роботою підлеглих в частині організації та несення
служби, самоусунення від виконання службових обов'язків. Наказом № 186 о/с від 19 жовтня 2005 року Департамент
Державної служби охорони МВС України звільнив позивача від займаної посади,
залишивши його у розпорядженні УДСО при УМВС України в Донецькій області. Судом
також було встановлено, що у наказі №823
від 16 серпня 2005 року не вказано
за результатами яких перевірок зроблені висновки про наявність недоліків, не
враховано, що позивач неодноразово заохочувався за сумлінну службу та йому було
присвоєне чергове звання. За таких підстав суд першої інстанції дійшов до
висновку про незаконність звільнення позивача з займаної посади начальника
відділення Артемівського міжрайонного відділення Державної служби охорони УДСО
при УМВС України в Донецькій області та поновив позивача на посаді
Артемівського міжрайонного відділу, оскільки, за висновком суду першої
інстанції, Артемівське міжрайонне відділення було реорганізоване у відділ
наказом Департаменту ДСО при МВС України №320
від 15 листопада
2005 року.

В апеляційній
скарзі представник УДСО при УМВС України в Донецькій області просить скасувати
постанову суду та ухвалити нову постанову по справі, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог. Відповідач наполягає на обґрунтованості наказів про
звільнення позивача. Судом не вказано у чому саме незаконність скасованих
наказів, які прийняти відповідачами у межах їх повноважень та у спосіб
визначений законом. Також відповідач звертає увагу на те, що суд поновив
позивача на посаді, яку той раніш не займав, тобто на посаді начальника
відділу, а не відділення.

Представника
відповідача Департаменту ДСО МВС України приєднався до поданої апеляційної
скарги

Заслухавши
доповідача, представника відповідачів, який підтримав доводи апеляційної
скарги, позивача та його представника, які заперечували проти доводів
апеляційної скарги та просили залишити постанову суду без змін, дослідивши
матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, постанова суду підлягає скасуванню, з ухваленням нової постанови
по справі про відмову у задоволенні позовних вимог, з таких підстав.

з

Апеляційним
судом встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 26 липня 1988 року та з 2 жовтня 2002 року займав
посаду начальника міжрайонного відділу ДСО при Артемівському MB
УМВС України в Донецькій області.

Наказом
Департаменту Державної служби охорони при МВС України від 14 січня 2004 року №162 міжрайонний
відділ було реорганізовано в Артемівське міжрайонне відділення ДСО Управління
ДСО при УМВС України в Донецькій області, начальником якого було призначено
ОСОБА_1

Наказом №823 від 16 серпня 2005 року Управління
ДСО при УМВС України у Донецькій області позивача було звільнено від виконання
обов'язків за суттєві прорахуюся в організації службової діяльності підрозділу,
відсутність контролю за роботою підлеглих в частині організації та несення
служби, самоусунення від виконання службових обов'язків.

Наказом № 186 о/с від 19 жовтня 2005 року Департамент
Державної служби охорони МВС України звільнив позивача від займаної посади,
залишивши його у розпорядженні УДСО при УМВС України в Донецькій області.

Суд першої
інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, дійшов до висновку про
незаконність зазначених наказів про звільнення позивача з займаної посади
начальника відділення Артемівського міжрайонного відділення Державної служби
охорони УДСО при УМВС України в Донецькій області.

Апеляційний суд
вважає, що такий висновок суду є помилковим, не відповідає фактичним обставинам
справи та вимогам матеріального права.

Позивача було
звільнено від виконання обов'язків начальника Артемівського міжрайонного
відділення ДСО Управління ДСО при УМВС України в Донецькій області за суттєві
прорахунки в організації службової діяльності підрозділу, відсутність контролю
за роботою підлеглих в частині організації та несення служби, самоусунення від
виконання службових обов'язків.

Згідно пункту 4 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ, який затверджено Указом Президії Верховної
Ради УРСР від 29 липня 1991 року, начальник
несе відповідальність за стан дисципліни підлеглих.

Згідно пункту 23 Положення про
проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ,
який затверджено постановою Кабінету міністрів УРСР від 29 липня 1991 року, особи
рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну, адміністративну,
матеріальну та кримінальну відповідальність згідно з законодавством.

Згідно підпункту
„д" пункту 45 зазначеного
Положення, переміщення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу
з вищих посад на нижчі провадиться у порядку дисциплінарного стягнення
відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Відповідно до
пункту 15 Дисциплінарного
статуту на осіб рядового і начальницького складу можуть накладатися такі
стягнення, як зауваження, догана, сувора догана, затримка у присвоєні чергового
спеціального звання або поданні до його присвоєння на строк до одного року,
попередження про неповну відповідальність, пониження в посаді, пониження в
спеціальному званні на один ступень, звільнення з органів внутрішніх справ.

Отже, відповідачами
застосовано до позивача звільнення від займаної посади у порядку
дисциплінарного стягнення у межах компетенції суб'єкта владних повноважень та у
спосіб визначений законом.

Ствердження
позивача про безпідставність застосування до нього дисциплінарного стягнення є
необгрунтованими та спростовуються дослідженими в судовому засіданні фактичними
обставинами справи.

Факти порушень
порядку несення служби та нормативних актів, викладені в наказі №823 від 16 серпня 2005 року Управління
ДСО при УМВС України у Донецькій області,

4

підтверджуються наданими
представником відповідачів доказами, а саме, рапортом головного спеціаліста
УДСО при УМВС України в Донецькій області від 28 липня 2005
року, у якому зазначено, що 27
липня 2005 року
була проведена перевірка організації роботи Артемівського міжрайонного
відділення ДСО та виявлені певні порушення порядку несення служби та
нормативних актів, зокрема вимог наказу МВС України №1429-2003 (а.с. 175-177).

Аналогійні факти
порушення порядку несення служби та нормативних актів викладені у рапортах
посадових осіб УДСО при УМВС України в Донецькій області були складені 7 серпня 2005 року (ах. 173-174), 1 серпня 2005 року (ас. 178), 29 травня 2005 року (а.с. 179-180), 18 квітня 2005 року (а.с. 181-183), 26 березня 2005 року (а.с. 185-186) та інших.

Наведені докази
підтверджують обґрунтованість та законність накладення на позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення від займаної посади.

Крім того, є
безпідставними висновки суду першої інстанції щодо поновлення позивача на
посаді начальника Артемівського міжрайонного відділу ДСО.

Згідно пункту 24 Положення про
проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у
разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового,
начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на
попередній роботі (посаді).

Посада
начальника Артемівського міжрайонного відділення ДСО, яку займав позивач на час
його звільнення, на даний час не існує.

Наказом
Департаменту ДСО МВС України від 15
листопада 2005 року
Артемівське міжрайонне відділення ДСО Управління ДСО при УМВС України в
Донецькій області було реорганізовано в Артемівське міжрайонний відділ ДСО
Управління ДСО при УМВС України в Донецькій області.

За таких
підстав, у суду не було законних підстав для скасування оскаржуваних наказів та
поновлення позивача на посаді начальника Артемівського міжрайонного відділу
ДСО.

Апеляційний суд
не погодиться з доводами позивача про те, що на час його роботи на посаді
начальника відділення фактично існував відділ ДСО. Такі ствердження є хибними
та юридично неспроможними.

Суд 1 інстанції, не
врахував наведеного та з порушенням норм матеріального права ухвалив постанову
про задоволення позовних вимог.

Відповідно до
статті 202 КАС
України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції
та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які
суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення справи або питання.

За наведених
обставин та відповідно до вимог статті 202
КАС України, апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу Управління
Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ
України у Донецькій області, скасовує постанову Артемівського міськрайонного
суду Донецької області від 8
грудня 2006 року, як
ухвалену з порушенням вимог матеріального та процесуального права, та ухвалює
нову постанову по справі про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Департаменту служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ України,
Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України у Донецькій області про визнання неправомірними та
скасування наказу №823 від 16 серпня 2005 року Управління
Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України у
Донецькій області, наказу №186
о/с від 19 жовтня 2005 року
Департаменту Державної служби охорони, стягнення грошового утримання та
відшкодування моральної шкоди.

5

Керуючись
вимогами ст. ст.
198,202,205,207 КАС України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства
внутрішніх справ України у Донецькій області задовольнити.

Постанову
Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 8 грудня 2006 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Департаменту служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ
України, Управління Державної служби охорони при Головному управлінні
Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області про визнання
неправомірними та скасування наказу №823
від 16 серпня 2005 року Управління
Державної служби охорони при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України у
Донецькій області, наказу №186
о/с від 19 жовтня 2005 року
Департаменту Державної служби охорони, стягнення грошового утримання та відшкодування
моральної шкоди, відмовити.

Постанова суду
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
дня складення постанови в повному обсязі.