Справа № 2а-335/2007
Суддя: Білюнас В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а- 335
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇІНИ

6 червня 2007 року Ялтинський міський
суд АР Крим

в складі:
головуючого - Білюнас В.Ю., при
секретарі - Меметові Е. М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду
в м. Ялта
адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ялтинської міської
ради, за участю 3-ій особи Управління
головного архітектора виконавчого комітету Ялтинської міської ради про визнання недійсним рішення сесії
Ялтинської міської ради та спонукання
вчинення певних дій.

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати недійсним
рішення № 202 19-ї сесії 24-го скликання Ялтинської селищної ради від 26
березня 2004 року у частині відказу в
передачі ОСОБА_1 в користування для ведення садівництва земельної ділянки
площею 0,02 га у районі вул.
Дмитрієва у м. Ялті. Позовні вимоги мотивовані тим, що він з 1985 року і
по дійсний час користується земельною ділянкою, розташованою за адресою:
АДРЕСА_1, в межах садового товариства «Дарсановський спуск». Він член цього
товариства, сплачує податок за земельну ділянку. Він вважає, що прийняте Ялтинською
міською радою рішення є недійсне та підлягає скасуванню, тому що відповідно до
положень п. 3 ст. 116 ЗК України він, як користувач земельної ділянки, має
першочергове право на її приватизацію. Позивач просить суд зобов'язати
Ялтинську міську раду на черговому засіданні ради розглянути його заяву і
прийняти рішення про можливість надання йому дозволу на розробку проекту
відведення земельної ділянки.

Представник Ялтинської міської ради і представник 3-ій особі Управлінню
головного архитектора виконавчого комитету Ялтинської міської ради в судовому засіданні позов не визнали,
підтвердили факт отримання Ялтинською міською радою від позивача заяви та
документів про безоплатну передачу йому у власність земельної ділянки для
ведення садівництва. Питання про надання позивачу дозволу на розробку проекту
відводу земельної ділянки за вказаною адресою було винесено на розгляд
Ялтинською міською радою 26 березня 2004 року. Рішенням сесії було відмовлено в
наданні земельної ділянки позивачеві, тому що детальним планом теріторії
центральної частини міста Ялти не передбачени земельни ділянки для ведення
садівництва.

Заслухавши думку сторін,
дослідивши докази суд, вважає, що позовна
заява являється законною
та обґрунтованою і підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1
ст. 6 Конвенції про захист
прав і основних свобод
людини (Рим 4 листопада 1950 року),
ратифікованою Верховною
радою України 17
липня 1997 року,
кожен при вирішенні
питань щодо його
цивільних прав і обов'язків
або встановленні обґрунтованості будь - якого
кримінального обвинувачення, висунутого
проти нього , має право
на справедливий і відкритий
розгляд упродовж розумного строку незалежним
і безстороннім судом,
встановленим законом.

Складовою частиною справедливого
судочинства є доступ до процедури з
усіма атрибутами контролю, тобто право
на судовий контроль
органів державної влади.

Конвенція про захист
прав і основних свобод
людини являється складовою частиною
загальнонаціонального
законодавства України.

Згідно ст. 55
Конституції України права свободи
громадян захищаються судом. Це означає, що суд не
може відмовити у
правосудді, якщо громадянин України,
іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи
порушені або порушаються, створено або створюються перешкоди
для їх реалізації, або мають
місце інші ущемлення
прав та свобод .

Положення Конвенції
та Конституції України з
цього питання відтворені в ст.
2 Кодексу адміністративного судочинства
України про завдання
адміністративного судочинства.

Згідно ч. 6 ст. 118 Земельного
Кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для індивідуального дачного будівництва, ведення
садівництва, у межах норм безоплатної приватизації, можуть подать заяву до
Ялтинської міської ради за місцем знаходження земельної ділянки.

Пунктом сьомим цієї ж статті передбачено, що відповідна міська рада розглядає заяву і у разі згоди на
передачу земельної ділянки у власність, дає дозвіл на розробку проекту її
відведення.

Відповідна рада, за наявності підстав може відмовити громадянину в наданні
дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки.

Судом встановлено, що рішенням № 202 19-ї сесії 24-го скликання Ялтинської
міської ради від 26 березня 2004 року було відмовлено в передачі ОСОБА_1 в користування
для ведення садівництва земельної ділянки площею 0,02 га у районі
вул. Дмитрієва у м. Ялті. Мотивом
відмовлення в наданні земельної ділянки було вказано неможливость надання з
причини суперечності Генеральному плану Великої Ялти. Суд вважає цю обставину
безпідставною, тому що цей план не затвержден чиним складом та ні підтверджений
документально. Докази цього вітсутні в матеріалах админістративної справи. Згідно ст. 12 ЗК
України, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних
ділянок комунальної власності у власність громадян і юридичних осіб, відноситься
до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на
території сіл, селищ, міст. Стаття 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні» встановлює, що місцевою радою може бути скасоване рішення виконавчого
комітету ради з питань, віднесених до компетенції виконавчих органів ради.
Згідно з частиною 10 цієї статті акти органів та посадових осіб місцевого
самоврядування можуть бути визнаними незаконними у судовому порядку. В
порушення вимог ст. 118 ЗК України і порядку роботи Ялтинської міської ради у галузі
регулювання земельних відносин, Ялтинською міською радою питання по заяві
ОСОБА_1 о наданні або в відмові в наданні дозволу на збір документів для
послідуючої передачі земельної ділянки у власність не вирішувалося, а було
одразу прийнято рішення про відмову в
наданні земельної ділянки.

Рішення, яке повинне було прийняте міською радою за заявою ОСОБА_1 про
видачу дозволу на збір попередньої
документації для складання проєкту відведення, не є остаточним, а тільки дозволяє
розробку проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки, яка
затверджується всіма необхідними службами.

09 лютого 2005 року ОСОБА_1 звернувся до Ялтинської міської ради з заявою
про безоплатну передачу йому у власність земельної ділянки площею 0,02 га для
ведення садівництва за адресою: м. Ялта,
вул. Дмитрієва. До зави були додані копії необхідних в цьому випадку
документів. Заява зареєстрована 09 лютого 2005 року за № 249 (л.с.26).

Як встановлено в судовому засіданні, Ялтинська міська рада в порушення
вимог п.2 ст.118 ЗК України не розглянула заяву ОСОБА_1 і не прийняла
встановленого законом рішення про задоволення, відмову або залишення без
розгляду. Факт неприняття рішення з
цього питання не заперечував в судовому засіданні і представник Ялтинської
міської ради.

Тим самим було порушено право позивача на розгляд його заяви про надання
йому у безоплатну власність земельної ділянки. Порушене право громадянина
підлягає захисту судом.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 118 Земельного Кодексу
України; ст.ст. 161-163 КАС
України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення 19 сесії 24-го скликання
Ялтинської міської ради від 26 березня 2006 року № 202 « Про відмову в
задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання у власність земельної ділянки №17, площею
0,02 га для ведення садівництва,
розташованої за адресою: м. Ялта, вул. Дмитрієва.

Зобов'язати Ялтинську міську раду на
найближчій сесії Ялтинської міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 від 09 лютого
2005 року про надання чи ненадання йому у власність земельної ділянки № 17
площею 0.02 га для ведення
садівництва у межах садового товариства
«Дарсановський спуск», розташованої за адресою: м. Ялта, вул. Дмитрієва, з
вирішенням питання про дозвіл на розробку проекту відводу цієї земельної
ділянки для садівництва.

Постанова суду може бути
подана оскаржена в апеляційному
порядку в Апеляційний суд
АРК через Ялтинський
міський суд в порядку
та строки передбачені ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя: