Справа № 22а-58/2007р.
Суддя: Євстафіїв О.К.
Дата ухвалення: 2007-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
22а-58/2007 р. Головуючий
у І інстанції - Артюх К.В.
адміністративна Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2007 р. Апеляційний суд
Чернігівської області

у складі:

головуючого -
судді Євстафіїва О.К.,

суддів Лакізи Г.П.,
Редьки А.Г.,

при секретарі Вареник О.М.,

за участю представників
позивача-ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника
відповідача-юрисконсульта Управління архітектури та містобудування
Чернігівської міської ради Солошенка Р.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21.11.2006
р. по справі за позовом ОСОБА_1до виконавчого комітету Чернігівської міської
ради про визнання незаконним рішення,

ВСТАНОВИВ:

в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову
місцевого суду та задовільнити позов.

Оскаржуваною постановою у
задоволенні вимог останньому відмовлено.

Не
погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 посилається на те, що висновки суду І
інстанції суперечать фактичним обставинам справи, а також нормам ст.ст. 2 п.3
ч.3, 8 КАС України. Так, при прийнятті виконкомом Чернігівської міської ради
оспорюваного рішення № 49 від 27.02.2006 р. не було враховано, що прибудова до
балкону - предмет спору, не створює ніяких перешкод ані в експлуатації будинку,
ані в експлуатації суміжних квартир. Тож фактично нема підстав для відмови у
наданні дозволу на проведення проектно-пошукових робіт для її спорудження.
Однією з підстав відмови у задоволенні позову суд зазначив те, що згідно з ст.
24 Закону України „Про планування і забудову територій", для отримання
дозволу на прибудову до балкону він (позивач) повинен був надати відповідачеві
документ, що засвідчив би його право власності чи користування земельною
ділянкою, або документ
про згоду власника

земельної ділянки на її забудову позивачем. Проте суд не
врахував того, що вищевказана прибудова не розташована на земельній ділянці -
вона розташована на другому поверсі.

У судовому
засіданні представники позивача підтримали апеляційну скаргу.

Представник
відповідача апеляційну скаргу не визнав. Сенс його заперечень зводиться до
того, що постанова суду І інстанції є законною та обґрунтованою.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає
відхиленню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у
задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що оспорюване ОСОБА_1 рішення
Чернігівського міськвиконкому прийнято у межах його повноважень та без
порушення вимог чинного законодавства, з дотриманням балансу інтересів осіб,
яких воно стосується. Цей висновок суду є вірним.

Так, по справі встановлено, що:

·
ОСОБА_1 є відповідальним квартиронаймачем АДРЕСА_1 у м.
Чернігові, яка належить до будинків державного жилого фонду. Дана квартира
розташована на другому поверсі дев'ятиповерхового будинку. Це підтверджується
витягом з техпаспорту квартири
(а.с. 5-7),

·
у грудні 2005 р. позивачем без отримання дозволу у
встановленому законом порядку (самовільно) споруджено прибудову до балкону
вищевказаної квартири,

·
14.12.2005 р. ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського
міського голови з заявою, у якій просив дозвіл на переобладнання квартири, де
він мешкає, та на прибудову до балкону,

14.12.2005 р.
спеціалістом Чернігівського міського державного архітектурно-будівельного
контролю складено протокол про вчинення позивачем правопорушення, що
передбачене ст. 97 КпАП України. Воно виразилося у самовільному будівництві
балкону та демонтажі перегородок у АДРЕСА_1 в м. Чернігові (без оформлення
документів згідно з чинним законодавством),

- постановою начальника Чернігівської інспекції
державного архітектурно-

будівельного
контролю від 16.02.2005 р. № 418 останнього притягнуто до

адміністративної
відповідальності за вищеописане правопорушення за ст. 97

КпАП України з
накладенням стягнення у вигляді штрафу,

- оспорюваним п. 4.1 рішення Чернігівського
міськвиконкому позивачеві

відмовлено у
дозволі на проектно-пошукові роботи для прибудови балкону

до квартири, про
яку йшлося вище, у зв'язку з невідповідністю нормативним

вимогам.

Жодним з
учасників судового розгляду викладене вище не заперечується, і, крім того,
підтверджується витягом з техпаспорту
квартири (а.с. 5-7), копією листа Чернігівського філіалу державного
підприємства державного науково-дослідного
та
проектно-вишукувального
інституту НДІ про-
ектреконструкція „Чернігівцивільпроектреконструкція" від 27.12.2005 р. №
04/711 (а.с. 9), копіями заяви ОСОБА_1 та вищезазначених протоколу й постанови
і оспорюваного рішення (а.с. 4).

Згідно з поясненнями представника відповідача у апеляційному суді,
Чернігівський міськвиконком прийняв рішення про відмову у задоволенні заяви
позивача від 14.12.2005 р. на підставі протоколу і постанови про притягнення
його до адмінвідповідальності за самочинне будівництво прибудови до балкону.
Правовою підставою для відмови є затверджений у 1996 р. Державним комітетом
України у справах містобудування і архітектури ДБН А.3.1-5-96. Заперечень проти
цих пояснень позовною стороною не виказано.

Згідно з п. 1.2 вищевказаного ДБН, до початку виконання
будівельно-монтажних (в тому числі підготовчих) робіт на об'єкті замовник
повинен одержати дозвіл на їх виконання в органах державного архітектурно-будівельного
контролю ДАБК.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 прибудову до балкону квартири, де він
мешкає, споруджено самовільно - без отримання у встановленому законом порядку
на це дозволу, що є порушенням вищевказаного ДБН (у вигляді невідповідності
його дій нормативним вимогам). Доказів того, що збудована останнім прибудова до
балкону не створює ніяких перешкод у користуванні жилим будинком, і що вона не
перешкоджає його належній експлуатації, по справі не здобуто (у листі
Чернігівського філіалу державного підприємства державного науково-дослідного та
проектно-вишукувального інституту НДІпроектреконструкція
„Чернігівцивільпроектреконструкція" від 27.12.2005 р. № 04/711, копія
якого на а.с. 9, про це не йдеться).

Жоден з доводів апеляційної скарги не спростовує викладених вище обставин
та висновків. Тож оскаржувана постанова суду І інстанції є законною, і підстав
для її скасування нема.

Керуючись ст.ст.
198, 200, 206 КАС України, суд

УХВАЛ И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити, а постанову Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 21.11.2006 р. залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення , але вона може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня її складання
у повному обсязі.