Справа № К-20074/06
Суддя: Бим М.Є.
Дата ухвалення: 2007-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2007 року
м.Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів: Бим М.Є., Гончар Л.Я., Гордійчук М.П., Леонтович
К.Г., Чалого С.Я.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
касаційною скаргою Запорізького обласного відділення Фонду соціального захисту
інвалідів на рішення господарського суду Запорізької області від 15 червня 2005
року, у справі № 13/231 за позовом Запорізького обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю
«Ремшляхбуд» про стягнення штрафних санкцій за незайняті інвалідами робочі місця
,-

ВСТАНОВИЛА:

Запорізьке обласне відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звернулось до суду з позовом до ТОВ «Ремшляхбуд» про стягнення
штрафних санкцій в розмірі 14465,62 грн.
за незайняті інвалідами робочі місця в 2004р.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 15
червня 2005 року в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі Запорізьке обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів просить скасувати зазначене судове рішення та
ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні», для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форм
власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для
забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від
загальної чисельності працюючих.

Згідно ч.1 ст.20 цього
Закону, підприємства (об'єднання), установи і організації незалежно від форми
власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим частиною першою статті 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним відділенням Фонду України соціального захисту
інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної
заробітної плати на відповідному підприємстві (в об'єднанні), в установі,
організації за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

Робоче місце інваліда, згідно з п.1 Положення про робоче
місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995 року, № 314 зі змінами та
доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2002
року, № 19, - це окреме робоче місце, або ділянка виробничої площі на
підприємстві (об'єднанні), в установі та організації, незалежно від форм
власності та господарювання, де створено необхідні умови для праці інваліда.

Закон зобов'язує відповідача, відповідно до 4-х
відсоткового нормативу, створити робочі місця для праці інвалідів, зазначити їх
у колективному договорі і
інформувати центри зайнятості місцеві органи соціального
захисту населення та відділення Фонду соціального захисту інвалідів, а органи
працевлаштування - підібрати робоче місце і працевлаштувати інваліда.

Відповідно до чинного
законодавства обов'язок
відповідача створити
робочі місця для інвалідів не супроводжується його обов'язком їх працевлаштувати, та
судом не встановлено
фактів відмови відповідача у працевлаштуванні інвалідів.

Як встановлено судом першої інстанції, ТОВ
"Ремшляхбуд" з лютого по грудень 2004 року надсилало до Вільнянського
районного центру зайнятості звіт про наявність вільних робочих місць (вакантних
посад) та потребу в працівниках форми № 3-ПН, в якому кожен місяць до серпня
2004 року вказувалась наявність двох, а в серпні шести вакантних робочих місць
для інвалідів. Крім того ТОВ "Ремшляхбуд" зверталось з листами до
начальника управління праці і соціального захисту населення Вільнянської
райдержадміністрації № 233 від 20.12.04р. і Вільнянського районного центру
зайнятості №113 від 19.07.04р. з проханням направити для працевлаштування двох
інвалідів. Протягом 2004 року вказані органи інвалідів для працевлаштування на
ТОВ "Ремшляхбуд" не направляли.

У 2004 році ТОВ "Ремшляхбуд" самостійно
працевлаштувало трьох інвалідів, що підтверджується довідкою та наказом № 88к
від 01.09.04р. щодо прийняття на роботу гр.-н ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
інвалідність яких підтверджується належними доказами (посвідченнями та
довідками МСЕК).

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком
суду першої інстанції про те, що відповідач здійснив належні від нього заходи
для забезпечення працевлаштування інвалідів і не може нести відповідальність у
вигляді сплати штрафних санкцій за невиконання нормативу працевлаштування
інвалідів.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують
та не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної інстанцій при
розгляді справи допущені порушення норм матеріального або процесуального права.

Оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Згідно ч.3 ст.220-1 Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Запорізького обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів відхилити, а рішення господарського суду
Запорізької області від 15 червня 2005 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Судді: