Справа № 22-а-2340/2007
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2007-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22-а-
Головуючий 1 інстанції: Коршенко Ю.О.
рішення
Доповідач: Подобайло З.Г.

Ухвала

Іменем України

13 грудня 2007 року

м. Харків

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Мельнікової Л.В.

Суддів - Подобайло З.Г., Сіренко О.І.

за участю
секретаря судового засідання - Спесивцевої О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кременчуцької ОДПІ на постанову
господарського суду Полтавської області
від 12.06.2007 року по справі № 17/13

за
позовом ВАТ «Крюківський
вагонобудівний завод»

до Кременчуцької ОДПІ

про визнання
протиправними, нечинними та скасування податкових повідомлень - рішень КОДПІ

встановила :

Позивач,
ВАТ "Крюківський вагонобудівний завод" , звернувся до суду з позовом
до Кременчуцької ОДПІ, в якому просить суд , після уточнення позовних
вимог, визнати протиправними, нечинними
та скасувати податкові повідомленння-рішенння , винесені відповідачем,
№/0/227 від 6 лютого 2007року та № /1/579 від 13 березня
2007 року .

Постановою
господарського суду Полтавської області
від 12.06.2007 року по справі № 17/13 за позовом ВАТ «Крюківський
вагонобудівний завод» до Кременчуцької ОДПІ про визнання протиправними,
нечинними та скасування податкових повідомлень - рішень КОДПІ позовні вимоги
задоволено.

Кременчуцька
ОДПІ у Полтавській області не погодившись з постановою суду першої інстанції
подало апеляційну скаргу. Скаржник вважає, що постанова прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального права, тому просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову господарського суду Полтавської області від
12.06.2007 року, прийняти нове судове рішення ,яким відмовити позивачу в
задоволенні позову відмовити , посилаючись на обставини , викладенні в
апеляційній скарзі.

Представник
позивача , ВАТ «Крюківський вагонобудівний завод», в судовому засіданні просить
суд апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційну скаргу, а
постанову суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на обставини,
викладені в запереченнях.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Судом
першої інстанції було встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції
, що за період з 01.10.2005 року по 30.09.2006 року працівниками відповідача на
підставі відповідних направлень була проведена виїзна планова перевірка ВАТ
«Крюківський вагонобудівний завод», за результатами якої був складений акт від
29.01.2007р.

В ході
документальної перевірки було встановлено порушення ВАТ «Крюківський
вагонобудівний завод» п.п. 4.2.10 п.4.2. ст. 4, п.п. 8.1.1 п 8.1., п.п. "а",
п.2 ст.19 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" від
22.05.2003р., в результаті чого встановлено порушення податкового законодавства
під час перевірки питання щодо правильності утримання та своєчасності
перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб за 2005р.-2006 р. в
сумі - 1660,00 грн. , в т.ч. 2006р. 1660,11 грн.

На
підставі акту перевірки було винесено податкове повідомлення - рішення №
/0/227 від 06.02.2007р., яким позивачу визначено суму податкового
зобов'язання в розмірі 4980,33 грн., з яких 1660,11 грн. основного платежу та
3320,22 грн. штрафних санкцій та донараховано податок з доходів фізичної особи
у розмірі 1660,11 грн. та щодо нього застосовано штрафну санкцію, передбачену
п.п. 17.1.9. п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", у
розмірі 3320,22 грн.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно до п.5.2.4. Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" оскаржив вказане повідомлення-рішення .

Начальником
КОДПІ 06.03.2007року було прийняте рішення, яким в задоволенні скарги ВАТ
"Крюківський вагонобудівний завод " відмовлено та підставі цього рішення винесено нове податкове повідомлення-рішення
№/1/579 від 13.032007р. Згідно
постанови Державної виконавчої служби у Крюківському районі м. Кременчука від
20 березня 2006р. та на підставі виконавчого листа № 2-142 від 05.2006р.,
виданого Крюківський районним судом м. Кременчука ВАТ "Крюківський
вагонобудівний завод" платіжним дорученням № 2927 від 27.03.2006р.
перерахував на рахунок Державної виконавчої служби у Крюківському районі м.
Кременчука кошти в сумі 12360,38 грн.

Виконавчий
лист № 2-142 був виданий на підставі рішення Крюківського районного суду від
25.04.05, яке вступило в законну силу і згідно до якого з ВАТ "Крюківський
вагонобудівний завод" на користь ОСОБА_1 було стягнуто 12 238 грн.
відшкодування матеріальної шкоди та 122,38 грн. витрат на сплату державного
мита. З матеріалів справи
вбачається, що позивач не здійснював перерахування на рахунок фізичної особи
ОСОБА_1, а здійснював перерахування Державній виконавчій службі у Крюківському
районі м. Кременчука. Стаття 6 закону України „Про виконавче провадження"
передбачає, що вимоги державного виконавця щодо виконання судових рішень є
обов'язковими для усіх органів, організацій, посадових осіб, громадян і
юридичних осіб на території України, включаючи позивача. Утримання податків із
сум, стягнутих при примусовому виконанні рішень суду, законом України "Про
виконавче провадження" не передбачено.

Таким
чином, здійснюючи перерахування Державній виконавчій службі у Крюківському
районі м. Кременчука на виконання наказу суду позивач не мав права утримувати з
нього будь-яких сум. У випадку будь-якого утримання, виконавчий лист не
вважався б виконаним позивачем належним чином.

Оскільки
позивач не перераховував будь-яких коштів безпосередньо платнику податків
ОСОБА_1, його не можна вважати податковим агентом, як це визначено ст. 8 Закону
України „Про податок з доходів фізичних осіб" 889-ІV.

Обґрунтовуючи свою позицію щодо наявності у
позивача ознак податкового агента відповідач посилається на лист Міністерства
юстиції України № 20-35-60 від 18.04.2006 "Щодо порядку нарахування та
виплати працівнику будь-якого доходу, в тому числі заборгованості із заробітної
плати, на підставі рішення суду".

Проте, Міністерство юстиції України в
зазначеному листі підкреслює відсутність норм в законі "Про виконавче
провадження", які передбачають утримання податку з фізичних осіб при
примусовому виконанні рішення, а також пропонує органам державної податкової
служби звертатися з цього приводу до судових органів для прийняття відповідних
рішень суду.

Відповідно
до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено обов'язок
кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 КАС України. В якості таких
випадків ст.72 КАС України передбачає обставини, встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили.

Відповідач
не надав в ході розгляду справи судом першої інстанції та в апеляційному
порядку жодного судового рішення в будь-якій справі, в якому б вказувалося, що
при примусовому виконанні судового рішення і перерахуванні коштів на рахунок
Державної виконавчої служби України боржник повинен утримати прибутковий
податок з громадянина, на користь якого власне і проводиться примусове
стягнення Державною виконавчою службою.

Відповідач
в обґрунтування правомірності спірного податкового повідомлення-рішення
посилається на те, що ВАТ "Крюківський вагонобудівний завод" порушило
п.п. 4.2.10, п.4.2. ст.4, п.п. 8.1.1 п. 8.1 ст. 8, п.п. "а", п.2 ст.
19 Закону України про податок з доходів фізичних осіб".

Кременчуцька
ОДПІ посилається на те, що до складу місячного оподаткованого доходу
включається дохід у вигляду неустойки, штрафу, пені фактично одержаних
платником податку як відшкодування матеріальної шкоди. Особи, які мають статус
податкового агента, зобов'язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати
та сплачувати до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь
платника податку та оподатковується. При цьому, податковий орган визначив
податковим агентом ОСОБА_1, оскільки їй було заподіяну матеріальну шкоду в
розмірі 12 360,38 грн. та визначив відкритому акціонерному товариству
"Крюківський вагонобудівний завод" недоутриманий податок з доходу
фізичних осіб в сумі 1660,11грн.

Згідно
статті 1 Закону України „Про систему оподаткування" механізм справляння
податків і зборів не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами
України, крім законів про оподаткування. Оподаткування доходів фізичних осіб
визначено Законом України „Про оподаткування доходів фізичних осіб"
Відповідно до Порядку нарахування, утримання та сплати податку до бюджету
податок підлягає сплаті (перерахуванню) під час виплати оподаткованого доходу.

Відповідно
до Закону особою, відповідальною за утримання та сплату до бюджету податку є
податковий агент. П 1.15 визначає що податковий агент - юридична особа (її
філія відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи
представництво нерезидента - юридичної
особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу
оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та
сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку,
вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам.
Податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь
платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку, визначену Законом. Податкові агенти зобов'язані
своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати)
до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та
податковується до або під час такої виплати та за її рахунок.

До
загального місячного оподаткованого доходу включається, дохід у вигляді
неустойки, штрафу або пені фактично одержаним платником податку як
відшкодування матеріальної або немайнової шкоди, а також суми, що спрямовуються
на відшкодування прямих збитків понесених платником податку внаслідок
заподіяння йому матеріальної шкоди. Під збитками, ст.22 Цивільного кодексу
України, розуміє втрати яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати які особа зробила чи мусить зробити для
відновлення свого порушеного права. Отже, виходячи з вище викладеного Позивач
не повинен був утримувати з ОСОБА_1 будь-яких податків.

Закон
України „Про виконавче провадження" визначає, що гроші, кошти стягнуті з
боржника зараховуються державним виконавцем на депозитний рахунок відповідного
органу державної виконавчої служби. Боржник добровільно перерахував гроші на
рахунок державної виконавчої служби. Оскільки перерахування здійснювалося не
фізичній особі, банк правомірно прийняв платіжне доручення без вимог сплати
податку на доходи.

Таким
чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно були відхилені
заперечення відповідача з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність.

Колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку, стосовно того, що
вимоги позивача є законними,
обґрунтованими, підтверджені
належними доказами, а тому підлягають
задоволенню.

Враховуючи
вищенаведене, доводи апеляційної скарги є помилковими.

За таких
обставин суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи
вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком
суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази
досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального
і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому
судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200,
205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Кременчуцької ОДПІ на постанову господарського суду Полтавської
області від 12.06.2007 року по справі №
17/13 залишити без задоволення.

Постанову
господарського суду Полтавської області
від 12.06.2007 року по справі № 17/13
залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом місяця з дня набрання ухвалою законної сили, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено та підписано 18 грудня 2007 року.

Головуючий Мельнікова
Л.В.

Судді
Подобайло З.Г.

Сіренко О.І.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя Харківського апеляційного

адміністративного
суду Подобайло
З.Г.