Справа № 22-а-956/07
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2007-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Постанова

Іменем України

21 червня 2007 року справа № 22-а-956/07

зал судового засідання № 3 у
приміщенні суду за адресою: м. Донецьк,
бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого судді: Ханової Р.Ф.

суддів: Колеснік Г.А.

Сіваченка
І.В.

при секретарі судового засідання

Грішаєвій
Л.П.

за участю представників:

від позивача:

ОСОБА_1 - особисто

від відповідача:

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

ОСОБА_1 м. Свердловськ

на постанову Свердловського міського суду Луганської
області

від

6 квітня 2007 року

по адміністративній справі

№ 2-а-72/07 (суддя В.В. Руденко)

за позовом

ОСОБА_1 м.
Свердловськ

до

Управління
Пенсійного фонду України в м.
Свердловську

про

визнання
протирпавними дій відповідача у відмові
у перерахунку пенсії та у зобов'язанні здійснити перерахунок пенсії

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2007 року позивач звернувся до
суду з позовними вимогами, якими просив суд визнати протиправним рішення
комісії по призначенню та перерахунку пенсій при Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Свердловську Луганської області від 30 жовтня 2006 року про
відмову йому в перерахунку пенсії, та зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок пенсії за документами, які були подані раніше (арк. справи 3).

Постановою Свердловського міського суду
Луганської області від 6 квітня 2007 року частково задоволені позовні вимоги
позивача, визнані неправомірними дії Пенсійного фонду України в м. Свердловську
Луганської області по невиплаті позивачу перерахованої йому пенсії за віком у
розмірі 976 грн. 80 коп., щомісячно, з 1 липня по 1 жовтня 2006 року та за
жовтень 2006 року у розмірі - 977 грн. 99 коп., стягнуто з відповідача на
користь позивача суму недоотриманої ним пенсії за період з 1 липня по 1 жовтня
2006 року у сумі 1800 грн. 04 коп., у задоволенні решти позовних вимог
відмовлено з огляду на їх необґрунтованість.

В апеляційній скарзі (арк. справи 49)
ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі, визнати неправомірними дії відповідача у відмові в перерахунку пенсії з
5 липня 2006 року, зобов'язати відповідача зробити перерахунок пенсії з 1 липня
2006 року та виплатити її йому з вказаного часу.

Відповідач направив клопотання від 18
червня 2007 року № 1987/01-15 про розгляд справи без участі свого представника,
яке задоволене судом.

Апеляційний розгляд справи здійснювався
без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до
пункту 2-1 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу
адміністративного судочинства України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши
доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 18 листопада
2001 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах. На момент призначення
пенсії позивач працював ІНФОРМАЦІЯ_2 і був звільнений з роботи 30 квітня 2002
року за власним бажанням у зв'язку з переходом на пенсію, що підтверджується
трудовою книжкою позивача (арк. справи 6), оригінал якої був досліджений під
час апеляційного розгляду справи. З 1 червня 2006 року по теперішній час
позивач працює сторожем магазину, що підтверджується записом № 24 його трудової
книжки (арк. справи 14) та трудовим договором НОМЕР_1 від 1 червня 2006 року
(арк. справи 13).

5 липня 2006 року позивач звернувся з
заявою до управління (відповідача у справі) про перерахунок пенсії за віком з
урахуванням його страхового стажу після призначення пенсії. Під час
апеляційного провадження встановлено, що це було перше звернення позивача за
перерахунком пенсії у зв'язку зі збільшенням стажу після її призначення.

Розпорядженням керівника управління від
18 липня 2006 року (арк. справи 11) був здійснений перерахунок за заявою
позивача від 5 липня 2006 року (саме зазначена дата була визначена датою
перерахунку), з 1 липня 2006 року, виходячи із загального стажу роботи позивача,
який на 30 червня 2006 року складає 23 роки 8 місяців 12 днів (що складає 512
місяців), у тому числі після 2004 року 1 місяць 8 днів. Зазначеним
розпорядженням сума пенсії з 1 липня 2006 року визначена у розмірі 976 грн. 80
коп., з 1 жовтня 2006 року у розмірі 977 грн. 99 коп., з 19 листопада 2011 року
у розмірі 977 грн. 99 коп. Правомірність даного перерахунку відповідач доводить
оглядовим листом № 9 (арк. справи 18-19).

18 жовтня 2006 року керівником управління
(арк. справи 12) прийняте розпорядження, яким здійснений перерахунок пенсії,
виходячи із загального стажу 23 роки 7 місяців 4 дні (станом на 30 квітня 2002
року). Зазначеним розпорядженням визначена дату перерахунку 1 жовтня 2006 року,
внаслідок чого сума пенсії з 1 липня 2006 року складає 526 грн. 26 коп., з 1
жовтня 2006 року 527 грн. 98 коп., з 19 листопада 2011 року 527 грн. 98 коп.
Правомірність даного перерахунку відповідач доводить відкликом вищезазначеного
оглядового листа.

Рішенням комісії по призначенню та
перерахунку пенсій при Управлінні Пенсійного фонду України в м. Свердловську
Луганської області (арк. справи 4) від 30 жовтня 2006 року ОСОБА_1 відмовлено в
перерахунку пенсії за заявою від 5 липня 2006 року з огляду на те, що Закон
України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування” № 1058-4 від 9 липня
2003 року набрав чинності з 1 січня 2004 року, то право на перерахунок згідно
частини 4 статті 42 зазначеного Закону виникає за умовою наявності двох років
страхового стажу набутого після 1 січня 2004 року, оскільки зазначений стаж
позивача складає 1 місяць 8 днів, то підстави для такого перерахунку відсутні.

Суть спору у межах даної справи
стосується двох аспектів: правомірності рішення комісії Управління та права
позивача на перерахунок пенсії.

Щодо рішення комісії.

На момент звернення позивача із заявою
до Управління (5 липня 2006 року) регулювання порядку призначення пенсій з
коштів Пенсійного фонду здійснювалося відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №
1058-4. Пунктом 5 статті 45 зазначеного Закону територіальний орган Пенсійного
фонду розглядає документи про перерахунок пенсій та не пізніше 10 днів з дня їх
надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку
пенсії.

Відповідно до абзацу 3 частини 2 статті
63 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”,
підпункту 3.2 пункту 3 Положення про управління Пенсійного Фонду України в
районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30 квітня 2002 року № 8-2, начальник управління
керує діяльністю управління, персонально відповідає за виконання покладених на
управління завдань. Таким чином, від імені територіального органу Пенсійного
фонду приймає рішення його начальник.

Законодавство про пенсійне страхування,
яке діє на сьогоднішній час, не передбачає винесення рішення від імені органу,
який призначає і виплачує пенсії, комісією з призначення пенсій.

Колегія суддів вважає, що комісія з
призначення пенсій може виконувати функцію тільки рекомендаційного характеру і
не має повноважень щодо винесення будь-якого остаточного рішення.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у період
до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію
(стаття 58 зазначеного Закону) він функціонує як центральний орган виконавчої
влади на підставі норм цього Закону та Положення про Пенсійний фонд України,
яке затверджує Президент України.

Прийняття рішення начальником управління
в межах спірних відносин є способом реалізації владних повноважень в розумінні
вищенаведених конституційних принципів.

Оскільки комісія з призначення пенсії
привласнила собі компетенцію, яка їй не належить, а саме, вирішила право
позивача на перерахунок пенсії, винесене нею рішення є протиправним, і
внаслідок чого є таким, що підлягає скасуванню, а апеляційна скарга у цій
частині підлягає задоволенню.

Щодо зобов'язання Управління здійснити
перерахунок пенсії за віком.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон
України від 9 липня 2003 року „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування” № 1058- 4, який, серед іншого, до його преамбули визначає
призначення, перерахунок і виплату пенсій, і відповідно до статті 8 передбачає
право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (підпункт
2 частина 1 статті 8) особам, яким до набрання чинності цим Законом була
призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Такою особою є позивач у справі.

Розділом 6 зазначеного Закону
регулюється, у тому числі, перерахунок пенсій, зокрема статтею 42, яка на
момент звернення позивача з заявою про перерахунок складалася з чотирьох
частин. Спірною у межах даної справи є норми частини четвертої даної статті.
Зазначені норми (абзац перший) передбачають, що у разі якщо застрахована особа
після призначення пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії
з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Згідно абзацу другого
даної статті кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через
два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії.

Страховий стаж в розумінні статті 1 розділу
першого даного Закону - це період (строк), протягом якого особа підлягала
державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на
обов'язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло
раніше, та/або підлягає загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню
згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

З огляду на аналіз зазначених норм
колегія суддів не приймає посилання відповідача на те, що страховий стаж, який
надає право на перерахунок, враховується тільки стаж з 1 січня 2004 року.
Існуюча на момент звернення позивача (5 липня 2006 року) за перерахунком пенсії
норма надавала право на перший перерахунок після призначення тільки за умови продовження праці після призначення
пенсії, наявність інших умов не передбачалася. Наведене доводить правомірність
первісного перерахунку, який здійснений відповідачем 18 липня 2006 року (арк.
справи 11).

Дію частини четвертої статті 42 зупинено
на 2007 рік згідно із Законом від 19 грудня 2006 року № 489-5, яким
встановлено, що у 2007 році перерахунок пенсії відповідно до частини четвертої
статті 42 провадиться з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового стажу
після призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Виходячи із
загальноправового принципу дії норми права у часі, змінені норми спірних
відносин не стосуються, внаслідок чого колегія суддів вважає неправомірним
зменшення розпорядженням від 18 жовтня 2006 року (арк. справи 12) суми
перерахованої пенсії, внаслідок чого позовні вимоги позивача щодо
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок з 1 липня 2006 року за заявою від 5 липня 2006 року підлягають
задоволенню.

Посилання відповідача на огляд № 9
колегія суддів не приймає, виходячи з приписів норм матеріального права, а саме
норм статті 4 Закону України № 1058-4, частиною 3 якої передбачено, що виключно
законами про пенсійне забезпечення визначаються у тому числі умови, норми та
порядок пенсійного забезпечення. До зазначених Огляд № 9 не належить. Приписи
зазначеного Огляду не можуть бути прийняті та застосовані судом також з огляду
на норми процесуального права, а саме принципу законності, зазначеного у статті
9 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки зазначений Огляд № 9
(питання та відповіді) не зареєстрований Міністерством юстиції України і не є
нормативно-правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України.

Колегія суддів також зазначає, що суд
першої інстанції вийшов за межі позовних вимог. Позивачем були заявлені вимоги
немайнового характеру, а судом даний спір вирішений стосовно як майнових, так і
не майнових прав позивача. При цьому суд не обґрунтував вихід за межі позовних
вимог необхідністю повного захисту прав позивача, про захист яких він просив.

Колегія суддів не приймає до уваги вимоги
позивача, викладені у апеляційній скарзі, щодо виплати йому пенсії з 1 липня
2006 року з огляду на те, що ця позовна вимога не заявлялася у суді першої
інстанції (арк. справи 3), а також враховуючи вимоги частини 3 статті 195
Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої суд апеляційної
інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої
інстанції. Відповідно до частини 1 статті 137 Кодексу адміністративного
судочинства України позивач може змінити позовні вимоги протягом всього часу
судового розгляду, подавши письмову заяву, яка приєднується до справи. Заява
позивача про зміну позовних вимог у матеріалах справи відсутня, внаслідок чого
колегія суддів дійшла висновку, що позивач не змінював первісно заявлені
позовні вимоги, серед яких вимога щодо виплати позивачу з 1 липня 2006 року
пенсії ним не заявлялася. Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню частково, а позовні вимоги, які
були заявлені позивачем у позові - задоволенню повністю.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої інстанції повністю з'ясовані обставини, що
мають значення для справи, але порушені норми матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 24, 94, 160, 167,
184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Свердловського міського суду Луганської області від 6 квітня 2007 року у
справі № 2-а-72/07
задовольнити частково.

Скасувати постанову Свердловського
міського суду Луганської області від 6 квітня 2007 року у справі № 2-а-72/07 за
позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Свердловську.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Свердловську задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення комісії по
призначенню та перерахунку пенсій Управління Пенсійного фонду України в м.
Свердловську від 30 жовтня 2006 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку
пенсії.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду
України в м. Свердловську здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 1
липня 2006 року.

Вступна та резолютивна частини постанови
прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 21 червня 2007
року. Постанова у повному обсязі
складена у нарадчій кімнаті 21 червня 2007 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної
інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього
Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Головуючий Р.Ф.
Ханова

Г.А.
Колеснік

І.В.
Сіваченко

З
оригіналом згідно:

Суддя
Р.Ф. Ханова