Справа № К-1918/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
16 серпня 2007 року у м. Києві колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
головуючого-судді: Бутенка В.І.,
суддів:
Лиски Т.О., Панченка О.І., Штульмана І.В., Юрченка В.В.,
при секретарі - Замезі Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в
порядку касаційного письмового провадження адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Любомльагрохім» про визнання дій
посадових осіб неправомірними та відшкодування моральної шкоди за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Любомльського районного суду Волинської області від
1 червня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 30 серпня
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України
з касаційною скаргою на рішення Любомльського районного суду Волинської області
від 1 червня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 30
серпня 2004 року у справі за його позовом до відкритого акціонерного товариства
«Любомльагрохім» про визнання дій посадових осіб неправомірними та
відшкодування моральної шкоди.
Зазначає, що в вересні 2003 року він
звернувся до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства
«Любомльагрохім» про визнання неправомірними дій посадових осіб та
відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що з 1 грудня 1979 року по 27
квітня 1993 року він працював у відповідача, який є правонаступником
Любомльської «Райсільгоспхімії» трактористом та виконував роботу по вивозу і
внесенні мінеральних добрив, отрутохімікатів на
поля сільськогосподарських підприємств Шацького району. Однак при
вирішенні питання про призначення йому пільгової пенсії, відповідач надав
пенсійному фонду довідки за № 130 від 10 грудня 2002 року та № 135 від 17
грудня 2002 року на підтвердження стажу його роботи, в яких зазначений стаж
його роботи трактористом менше на 9 та 5
років відповідно, ніж він відпрацював в дійсності. Вважав, що такі дії та бездіяльність
відповідача перешкоджають призначенню йому пільгової пенсії та просив
зобов»язати голову правління ВАТ «Любомльагрохім» видати довідку про підтвердження його
трудового стажу на посаді тракториста та стягнути з відповідача на його користь
моральну шкоду в сумі 1690 грн.
Рішенням Любомльського районного суду Волинської
області від 1 червня 2004 року в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 30
серпня 2004 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, а рішення
Любомльського районного суду Волинської області від 1 червня 2004 року залишено
без змін..

Листом Верховного Суду України від 3 жовтня
2005 року справа була направлена до Вищого адміністративного Суду України для
розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду
України від 10 квітня 2007 року було відкрито касаційне провадження у справі.

Вказуючи на допущені, на його думку, судами першої та апеляційної
інстанцій порушення норм чинного
процесуального та матеріального законодавства, що призвело до постановлення
неправильних
судових рішень, скаржник
просить скасувати постановлені
судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та
постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає розгляду у порядку адміністративного
судочинства з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 2 ст..2 КАС України
до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Пункт 1 ч. 1 ст. 3 КАС України визначає, що
справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного
суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 15 ч. 1 зазначеної статті визначено,
що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність
суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної
Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Статтею 17 КАС України передбачено, що компетенція
адміністративних судів, зокрема, поширюється на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідач у справі, ВАТ «Любомльагрохім» не
є суб'єктом владних повноважень.

Робота в якості тракториста, ким працював
позивач, не відноситься до публічної служби.

Питання видачі довідок про роботу
урегульовано ст..49 КЗпП України, відповідно до якої власник або уповноважений
ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його
роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності,
кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Справа розглянута судами першої та
апеляційної інстанцій не у порядку глави 31-А ЦПК України 1963 року, а за
правилами позовного провадження, оскільки позивач у своїх позовних вимогах ставить
питання не лише про видачу довідки про його роботу у відповідача, які
відповідачем до цього вже двічі позивачу видавались, а довідку про
підтвердження обставин його роботи, які би давали позивачу на отримання
пільгової пенсії, з чим відповідач не погоджується, вважаючи, що, оскільки такі
обставини не встановлені, то законних
підстав для видачі такої довідки немає.

Тобто у даній справі має місце спір про
право, який, оскільки відповідач не є суб»єктом владних повноважень, повинен
розглядатись за правилами цивільного процесу.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає,
що зазначена справа повинна розглядатись в касаційному провадженні у порядку не
адміністративного, а цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 214
КАС України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо
справа не підлягає касаційному розгляду у порядку адміністративного
судочинства.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.157 КАС
України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в
порядку адміністративного судочинства.

Керуючись
ст. ст. 157, 210, 214, 220,
222, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до
відкритого акціонерного товариства «Любомльагрохім» про визнання дій посадових
осіб неправомірними та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 1 червня
2004 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 30 серпня 2004
року закрити.

Ухвала
остаточна і оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст..237 КАС України.

Головуючий: Бутенко В.І

Судді:
Лиска
Т.О.

Панченко
О.І.

Штульман І.В.

Юрченко
В.В.