Справа № 2-а-12460/2007
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2007-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул. Островського, 14
тел/факс (0432) 61-86-28, e-mail:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2007 року
м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд

в складі: головуючого - судді Мельник - Томенко Ж.М.

при секретарі -Пивовар І.М.

за участю сторін:

позивача - Юзвака А.М., представник за дорученням,

відповідача - Лимара В.В., представник за дорученням,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому районі до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Могилів-Подільському
районі Вінницької області про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України у Чернівецькому
районі звернулося до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Могилів-Подільському районі Вінницької області про
стягнення коштів та зобов'язання вчинити дії, а саме: зобов'язати відповідача
включити в акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким
сплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання кошти в сумі
14044 грн. 44 коп. за період з 01.09.2004 року по 01.08.2007 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, не
виконуючи вимоги Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності», відмовився приймати до заліку витрати на
виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в
загальній сумі 14044 грн. 44 коп.

У судовому засіданні представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві
та просив суд задоволити позов повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не
визнав, надав письмове заперечення, в яких зазначив, що ст. 4 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності» встановлено, якщо міжнародним договором України згода на
обов'язковість якого надана Верховною Радою України встановлено інші норми, ніж
ті, що передбачені законодавством про страхування від нещасного випадку, то
застосовуються норми міжнародного договору. Згідно ст. 2 Угоди про взаємне
визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом,
професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, які пов'язані з
виконанням ними трудових обов'язків, визначено, що відшкодування шкоди,
заподіяної працівнику внаслідок трудового каліцтва, іншого ушкодження здоров'я,
смерті проводиться роботодавцем сторони, законодавство якої поширювалося на
працівника під час отримання каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті.
Відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності
Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана 13.03.1992
року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх
сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони
проживають. Усі витрати, пов'язані із здійсненням пенсійного забезпечення за
цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. За таких підстав, відповідач вважає, що позов не підлягає
задоволенню.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню в
повному обсязі, з наступних підстав.

Судом встановлено, що спір між Управлінням Пенсійного
фонду України у Чернівецькому районі та Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Могилів-Подільському районі виник на стадії проведення звірки витрат по
особовій справі потерпілих та підписання акту щомісячної звірки з підстав
неприйняття останнім до заліку витрат на виплату пенсії громадянам, нещасний
випадок з якими стався за межами території України. Так, зокрема, це стосується
громадянина ОСОБА_1, який отримав трудове каліцтво працюючи робочим
госпрозрахункового відділку Парфянського нижнього складу Заільменської сплавної
контори НПЛО «Новгородське» м. Стара Русса, Новгородської області (Росія), внаслідок чого отримав інвалідність ІІ групи,
а з 30.01.1995 року встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково. Громадянина
ОСОБА_2, який отримав трудове каліцтво працюючи електрозварювальником
Уренгойської вишкомонтажної контори, смт. Уренгой, Пуровського району,
Тюменської області (Росія), внаслідок чого отримав інвалідність ІІ групи з
28.01.1986 року, а з 25.10.1988 року йому встановлено ІІ групу інвалідності
безстроково. Громадянина ОСОБА_3, який отримав трудове каліцтво працюючи
машиністом мостових та козлових кранів Атакського МЗ ЗБВ, смт. Атаки,
Окницького району (Молдова), внаслідок чого став інвалідом ІІ групи, а з
26.04.1989 року йому встановлено ІІІ групу інвалідності безстроково.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Фонд
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України визначений у якості страхувальника від нещасного випадку та
професійного захворювання.

Ст. 2 даного Закону передбачено, що особи, право яких на отримання відшкодування шкоди
раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством
України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування
на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними
трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного
випадку відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст.21 вищевказаного Закону визначено, що у разі настання страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством
порядку відшкодовує пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання.

Даним Законом (п.5 ч.2 ст.24)
передбачено, що у разі, якщо після призначення застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При цьому, страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

п. 2 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та
пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного
випадку на виробництві або професійного захворювання, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України від 04.03.2003 року
Порядок визначає механізм відшкодування
на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання, які призначені особам,

що застраховані згідно із Законом України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам
внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних
з виконанням ними трудових обов'язків.

Таким чином, враховуючи норми вказаних
нормативно-правових актів, суд приходить до висновку про доцільність
задоволення даного позову повністю, зобов'язавши Фонд включити до акту звірки
витрат по особових справах потерпілих в сумі 14044 грн. 44 коп., оскільки
позовні вимоги позивача є обґрунтовані та підтверджуються матеріалами справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 71, 86,
159, 163, 186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дії виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Могилів-Подільському районі по невключенню в акт звірки суми в
розмірі 14044 грн. 44 коп. протиправними.

Зобов'язати відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Могилів-Подільському районі включити в акт щомісячної
звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання в сумі 14044 грн. 44 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне
оскарження або після розгляду апеляційної скарги у випадку її подання будь-якою
зі сторін.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної
інстанції шляхом подання заяви про оскарження постанови до Вінницького
окружного адміністративного суду в 10-денний строк з дня складання постанови у
повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя
Мельник-Томенко Ж.М.