Справа № К-19357/06
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2007-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 листопада 2007 року м.Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого:
судді Фадеєвої Н.М.

суддів: Бим
М.Є., Маринчак Н.Є., Кравченко О.О., Шкляр Л.Т.

при секретарі:
Капустинському М.В.

за участю представників:

дачно-будівельного кооперативу
«Науковий робітник»-Короя .І.Д.,

українсько-болгарського спільного
підприємства «Вітінформ»-
генерального директора - Воскобойникова В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за касаційною скаргою
дачно-будівельного кооперативу «Науковий робітник» на постанову господарського
суду Одеської області від 01 лютого 2006
року та ухвалу Одеського апеляційного
господарського суду від 04 квітня 2006 року, у справі №1/329-05-9100А за позовом українсько-болгарського спільного
підприємства «Вітінформ» до колективного підприємства «Одеське міське бюро
технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», третя особа дачно-будівельний кооператив «Науковий
робітник», про визнання неправомірними
дій відповідача та скасування
реєстрації,-

ВСТАНОВИЛА:

Українсько-болгарське
спільне підприємство „Вітінформ"
звернулось до суду з позовом до колективного підприємства «Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», третя особа дачно-будівельний кооператив «Науковий
робітник», в якому з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив визнати неправомірними дії КП „Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" по реєстрації за ДСК «Науковий
робітник» права власності на 19/1000 часток
домоволодіння №53 по Французькому бульвару в м. Одесі та просив зобов'язати
відповідача скасувати державну реєстрацію
права власності ДСК «Науковий
робітник» на 19/1000 часток домоволодіння
№53 по Французькому бульвару в м. Одесі.

Постановою Одеської області від 01 лютого
2006 року, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 04 квітня 2006 року, позовні вимоги задоволені.

У касаційній скарзі дачно-будівельний кооператив «Науковий робітник» просить зазначені судові рішення скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального
права.

В запереченнях на касаційну скаргу Українсько-болгарське спільне підприємство „Вітінформ"
просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін,
як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає виходячи
з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Цивільного кодексу України державна
реєстрація прав на нерухомість і
правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним
органом.

Отже, в розумінні статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України дана справа відноситься до адміністративної юрисдикції і
інстаційно підсудна Вищому адміністративному суду України як суду касаційної
інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що Одеським міським бюро технічної інвентаризації і
реєстрації об'єктів нерухомості було видано ДСК „Науковий робітник"
18.04.1994р. реєстраційне посвідчення на 19/1000 часток домоволодіння за №53 по бульвару Французькому в м. Одесі
(адміністративна будівля) на підставі довідки ДСК „Науковий
робітник" за №16 від 01.04.1994р. за підписом голови кооперативу Бутко А.І. та бухгалтера Цеханової Л.М., в якій зазначено, що ДСК „Науковий
робітник" являється власником будівлі №1»А» по Французькому бульвару №53 в м. Одесі, так як колективом кооперативу пай
в сумі 2174 руб. виплачено
повністю в 1935 році
.

Також на підставі названої довідки за №16 від 01.04.1994р.
Одеське
міське бюро технічної
інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості видало 01.12.2004р. ДБК
«Науковий працівник» технічний паспорт на 19/100 будівлі №53 по Французькому бульвару.

Тобто, відповідачем
реєстрація права власності дачно-будівельного кооперативу «Науковий
робітник» на спірний
об'єкт була проведена без наявності у останнього правовстановлюючих документів,
на підставі довідки сумнівного змісту про сплату дачно-будівельним кооперативом «Науковий робітник» в 1935 році паю за цей об'єкт.

Під час видачі
зазначеного реєстраційного посвідчення діяли положення Інструкції Міністерства комунального
господарства Української РСР від 31.01.66р. „Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР" (надалі Інструкція). Відповідно до п.1 цієї Інструкції, реєстрацію
будинків з обслуговуючими їх будівлями
і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної
інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів
трудящих, а положеннями п.7 названої Інструкції передбачено, що реєстрація
провадиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком
№1. До реєстрації повинні бути
подані оригінали правовстановлюючих документів та копії з них, засвідчені у встановленому порядку, копії цих документів
залишаються в справах бюро технічної інвентаризації.

Більш того, положеннями
розділу IV Інструкції
встановлений порядок реєстрації
права власності на будинок або домоволодіння, згідно з яким, бюро технічної
інвентаризації в своїй роботі по реєстрації будинків і домоволодінь спочатку зобов'язані
з'ясувати підстави виникнення і порядок переходу до установи, підприємства, організації чи громадянина права
власності, правильність оформлення документів, число учасників спільної
власності і частку, яка належить кожному із
співвласників (п. 21 „б" Інструкції), скласти письмовий висновок на підставі правовстановлюючих документів,
перелічених в додатку №1 (п.22 Інструкції), внести
відомості про право
власності до реєстрової книги (п.23 Інструкції), а вже потім видавати реєстраційне посвідчення.

Додаток №1 до Інструкції містить перелік
правовстановлюючих документів, на підставі
яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР. Але, такий документ як довідка про
виплату паю не зазначена у цьому переліку в якості правовстановлюючого
документу, який є підставою для проведення реєстрації.

До того ж, перелік
правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація будинків та
домоволодінь, що наведений в додатку №1 до Інструкції є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає.

Слід також зазначити, що
в довідці ДСК «Науковий
працівник» про
виплату паю вказано, що об'єктом реєстрації являється адміністративна будівля під Літ. „А", а
реєстраційне посвідчення видане відповідачем
на домоволодіння, що суперечить вимогам п.2 Інструкції, згідно з яким під домоволодінням розуміється два і більш
будинків з приналежними до них
надвірними будівлями (чи без таких), що розташовані на одній земельній ділянці під одним порядковим номером по вулиці,
провулку, площі.

Крім того, 10.11.1994р. між позивачем та третьою особою
було укладено договір оренди нежитлових приміщень загальною
площею 27,9 кв.м., розташованого за адресою м. Одеса, Французький бульвар, 53, д.1, а також прилеглої земельної ділянки
площею 49,7 кв.м. У цьому договорі оренди зазначено, що право власності ДБК
«Науковий працівник» на дані приміщення
підтверджується свідоцтвом МБТІ та довідкою ДБК «Науковий працівник» про
виплату паю від 01.04.1994р.№16.

Під час дії цього договору оренди в
орендованому позивачем приміщенні виникла
пожежа, що підтверджується наявним у матеріалах справи актом про пожежу від 19.02.1996р., протоколом огляду міста
пожежі від 20.02.1996р., додатковим
протоколом огляду міста пожежі, висновком про причини пожежі від 21.02.1996р.

Згідно висновку від 21.02.1996р. «Про причини
пожежі, яка сталася 17 лютого 1996 року в м. Одесі по Французькому бульвару, 53
в приміщення бару-магазину СП «Вітінформ», причиною пожежі стало коротке
замикання електропроводки, яка знаходиться під напругою при її аварійному
стані.

Після пожару між
позивачем (Орендар) і третьою особою (Орендодавець) укладалося 01.08.1996р. доповнення
до договору оренди від 10.11.1994р., згідно
якого
позивач зобов'язався виконати всі необхідні ремонті роботи після пожежі в орендованому приміщенні площею 27,9кв.м.

Згідно наявного у матеріалах справи
додатку від 25.12.1999р. до договору оренди позивач після
здійснення ремонтних робіт прийняв у тимчасове володіння і користування добудоване
ним нежитлове приміщення площею 60 кв.м. і знову зобов'язався провести ряд
будівельних, перебудівельних, сантехнічних робіт, а також робіт по впорядкуванню газо-
та електропостачання, які значно збільшують балансову вартість орендованого приміщення.

Таким чином зазначені
обставини, а також наявний у матеріалах справи технічний паспорт КП „ОМБТІ та
РОН" від 14.09.2005р. свідчать про те, що під час оренди площа орендованого позивачем приміщення
збільшилась на 60,3 кв.м.

Згідно ст.272 Цивільного кодексу України
(1963 року, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) в разі
проведеного з дозволу наймодавця поліпшення найнятого майна наймач має право на
відшкодування зроблених для цієї мети необхідних витрат, якщо інше не
передбачено законом або договором. Зроблені наймачем без дозволу наймодавця
поліпшення, якщо їх можна відокремити без шкоди для майна і якщо наймодавець не
погодиться відшкодувати їх вартість, можуть бути вилучені наймачем. Вартість
поліпшень, які зроблені наймачем без дозволу наймодавця і які не можна
відокремити без шкоди для майна, відшкодуванню не підлягає.

Відповідно до ст.331 Цивільного кодексу
України від 16.01.2003р., особа набуває право власності на новостворене нею
нерухоме майно з моменту прийняття його
до експлуатації та державної реєстрації.

Не можна залишити поза
увагою, що у висновку про причини пожару від 21.02.1996р. посадова особа УМВС
України в Одеській області вказала, що будівля №53 в м.Одесі по Французькому
бульвару, в якому розміщено бар-магазин належний СП «Вітінформ», є
одноповерховою розміром 3х9 м., з південної сторони примикає до одноповерхового житлового
будинку, квартиронаймачем якого є грОСОБА_1.

Разом з тим Одеське міське
бюро технічної інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості видало
ДБК «Науковий робітник» 01.12.2004р.
технічний паспорт на 19/100 будівлі №53, зазначивши в ньому, що належна
ДБК «Науковий робітник» частина будинковолодіння є двоповерховою. Тобто,
відповідачем видано технічний паспорт третій особі на приміщення, які позивачем добудовані до
будівлі, без наявності у третьої особи відповідних документів про набуття нею
права власності на ці приміщення.

За таких обставин суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку, що Одеське міське бюро технічної
інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості при видачі дачно-будівельному кооперативу «Науковий робітник» реєстраційного посвідчення і технічного паспорту
про право власності цього кооперативу на спірний об'єкт діяло всупереч існуючим
на той час нормативним актам, які регулювали порядок проведення бюро технічної
інвентаризації реєстрації будинків та
домоволодінь, оскільки відповідачем
реєстрація права власності за ДБК «Науковий робітник» на спірний об'єкт
була проведена без наявності правовстановлюючих документів.

Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку, що судами
першої та апеляційної інстанцій при ухваленні судових рішень неправильно застосовано норми матеріального
чи процесуального права. Зазначена обставина відповідно до ст.224 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою
для залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 224, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу дачно-будівельного кооперативу «Науковий
робітник» залишити без задоволення, а постанову господарського суду Одеської
області від 01 лютого 2006 року та ухвалу Одеського апеляційного
господарського суду від 04 квітня 2006 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: