Справа № К-10171/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
12 вересня 2007 року м. Київ
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
суддів -
Бутенка В.І.(доповідач),
розглянувши в порядку письмового касаційного провадження
справу за позовом суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до Ленінської
районної ради в м. Севастополі, суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2,
треті особи Севастопольська міська рада,
Севастопольська міська державна
адміністрація, Ленінська районна державна адміністрація м. Севастополя,
Управління архітектури і містобудування Севастопольської міської державної
адміністрації, Севастопольське міське головне управління земельних ресурсів
Севастопольської міської державної адміністрації, про визнання рішення незаконним і визнання
недійсними договорів оренди земельних ділянок, -
в с т а н о в и л а :
У листопаді 2004 року СПД ОСОБА_1. звернувся до суду із
В обґрунтування своїх вимог вказував на те, що рішенням
21 сесії Ленінської районної ради в м. Севастополі “Про передачу в оренду
земельних ділянок для розміщення малих архітектурних форм для здійснення
підприємницької діяльності” № 365 від 17.09.2004 року СПД ОСОБА_2. затверджені
проекти відведення 6 земельних ділянок з встановленням в натурі їх меж та площі
для розміщення об'єктів малих архітектурних форм - торгівельних павільйонів в
районі речового ринку 5-го кілометру Балаклавського шосе в м. Севастополі,
однією з яких він користувався вже на протязі 4 років. Зазначав, що він
неодноразово звертався до відповідачів із заявами про передачу йому в оренду
використовуваної земельної ділянки.
Вважав, що при ухваленні цього рішення відповідачем було
перевищено свої повноваження, передбачені ст.9 Земельного кодексу України та
порушено вимоги Закону України “Про оренду землі”, оскільки рішення приймалось
без проведення конкурсу щодо набуття права оренди земельної ділянки, а тому
просив визнати вказане рішення незаконним в частині затвердження СПД ОСОБА_2.
проектів відведення земельних ділянок і передачі їх в оренду.
В подальшому змінював позовні вимоги і остаточно просив
визнати недійсним рішення 21 сесії Ленінської районної ради в м. Севастополі
“Про передачу в оренду земельних ділянок для розміщення малих архітектурних
форм для здійснення підприємницької діяльності” № 365 від 17.09.2004 року, а також визнати недійсними шість договорів
оренди земельних ділянок від 18.11.2004 року, укладених між Ленінською районною
радою м. Севастополя та СПД ОСОБА_2.
Рішенням господарського суду м. Севастополя від 02 лютого
2005 року, залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного
господарського суду від 05 квітня 2005 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, СПД
ОСОБА_1. подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення його позовних вимог.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 10
листопада 2005 року зазначену касаційну скаргу разом із матеріалами справи
передано до Вищого адміністративного суду України.

Колегія суддів вважає, що касаційне провадження у справі
підлягає закриттю з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного
судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового вирішення.

Судами встановлено, що спірні правовідносини виникли в
зв'язку з передачею СПД ОСОБА_2. рішенням Ленінської районної ради в м.
Севастополі спірних земельних ділянок для розміщення об'єктів малих
архітектурних форм - торгівельних павільйонів в районі речового ринку 5-го
кілометру Балаклавського шосе в м. Севастополі та укладенням між
співвідповідачами договорів оренди вказаних земельних ділянок.

Предметом спору у даній справі є право користування спірними земельними ділянками, відновлення
порушеного права зі сторони співвідповідача, який, як і позивач, на підставі
рішень владних органів претендує на користування землею. Тобто між даними
особами існує спір про право, що в свою чергу виключає його розгляд в порядку
адміністративного судочинства.

Зазначення Ленінської районної ради в м. Севастополі як
співвідповідача не змінювало правову природу спірних відносин та не робило
даний спір публічно-правовим.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Дана справа не є публічно-правовим спором і не підпадає
під визначення справи адміністративної юрисдикції (адміністративна
справа), яке наведене у п.1 ч.1 ст.3 КАС України і компетенція адміністративних
судів, встановлена ст.17 Кодексу, на цей спір не поширюється, оскільки
вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органу місцевого самоврядування, зазначеного в якості
відповідача.

За таких обставин касаційне провадження у справі повинно
бути закрито, а справа повернута за належністю до Вищого господарського суду
України.

Керуючись ст.ст. 157, 221, 223, 230 КАС України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційне провадження у справі №
20-5/381 за позовом суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 до Ленінської
районної ради в м. Севастополі, суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2,
треті особи Севастопольська міська рада,
Севастопольська міська державна адміністрація, Ленінська районна
державна адміністрація м. Севастополя, Управління архітектури і містобудування
Севастопольської міської державної адміністрації, Севастопольське міське
головне управління земельних ресурсів Севастопольської міської державної адміністрації, про визнання рішення незаконним і визнання
недійсними договорів оренди земельних ділянок землю - закрити.

Справу повернути за належністю до Вищого господарського
суду України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду
касаційної інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду України лише за
винятковими обставинами протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :