Справа № 22а-2510/2007
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2007-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий суддя у 1-ій інстанції
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада
2007 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Уханенка С.А.

суддів - Мартиненко О.В., Стежко В.А.

при
секретарі - Портненко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною
скаргою Куйбишевської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької
області на постанову Куйбишевського районного суду Запорізької області від 26
липня 2007 року у справі №2а-30/2007 за позовом ОСОБА_1 до Куйбишевської
міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області про скасування рішення Куйбишевської МДПІ про визначення
ОСОБА_1 податкового зобов'язання, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2007 року
позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому просив скасувати рішення Куйбишевської
міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області про нарахування
ОСОБА_1 податкового зобов'язання в сумі
2181,40 грн. В обґрунтування своїх вимог
позивач зазначив, що 18 січня 2006 року він на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом успадкував після смерті матері ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1, зокрема, право на земельну частку (пай), яка перебуває у
колективній власності КСП «Водяне» Куйбишевського району Запорізької області,
розміром 8,46 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в
натурі, що належав померлій на підставі
сертифікату про право на земельну частку (пай) серії РН № 200700,
виданого Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області 21
грудня 2005 року та зареєстрованого 21 грудня 2005 року в Книзі реєстрації
сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 536. В натурі зазначеного
майна на момент успадкування не
визначено. ОСОБА_1 в установленому законом порядку подав до Куйбишевської МДПІ
декларацію про доходи, одержані за 2006 рік. Проте в червні 2007 року позивач
отримав податкове повідомлення від 04 червня 2007 року №/0/806 про
визначення податкового зобов'язання в сумі 2181 грн. 40 коп., та був
зобов'язаний його сплатити в тридцятиденний строк з дня отримання повідомлення.
Позивач ОСОБА_1 вважає, що визначення Куйбишевською МДПІ податкового
зобов'язання в сумі 2181 грн. 40 коп. в частині оподаткування спадщини у
вигляді права на земельну частку (пай) не має законних підстав, оскільки
Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» серед об'єктів
оподаткування об'єкт спадщини у вигляді права на земельну частку (пай) не
зазначений.

Постановою Куйбишевського
районного суду Запорізької області від 26 липня 2007 року задоволена позовна
заява ОСОБА_1 та скасовано рішення Куйбишевської міжрайонної державної податкової
інспекції Запорізької області в частині визначення ОСОБА_1 податкового
зобов'язання у сумі 2181 грн. 40 коп. відповідно до податкового повідомлення
від 04.06.2007 року № /0/806

Не погодившись з постановою суду, Куйбишевська МДПІ подала
апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду скасувати та відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_1 у зв'язку з порушення норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши
законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач після смерті матері ОСОБА_2,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, набув право власності на ½ частину спадкового майно на підставі свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого 18.01.2006 р. Куйбишевською державною нотаріальною конторою
Запорізької області. До складу спадкового майна увійшло, у тому числі, ½
частина права на земельну частку
(пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Водяне»
Куйбишевського району Запорізької області, розміром 8,46 в умовних кадастрових
гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, що належав померлому на
підставі сертифікату про право на
земельну частку (пай) серії РН № 200700, виданого Куйбишевською районною
державною адміністрацією Запорізької області 21 грудня 2005 року та
зареєстрованого 21 грудня 2005 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на
земельну частку (пай) за № 536.

21 лютого 2007 року
ОСОБА_1 подала до Куйбишевської МДПІ декларацію про доходи, одержані з 01 січня
по 31 грудня 2006 року, в якій зазначив
вартість такого успадкованого земельного
сертифікату, але не сплатив з неї податок з доходів фізичних осіб.

В червні 2007 року
ОСОБА_1 отримав податкове повідомлення від 04.06.2007 року № /0/806 про визначення податкового зобов'язання в сумі 2181 грн. 40
коп. у зв'язку з успадкуванням ним права на земельну частку (пай), та був
зобов'язаний його сплатити в тридцятиденний строк з дня отримання повідомлення.

Відповідно до ст.6
Закону України «Про систему оподаткування» об'єктами оподаткування є доходи
(прибуток), додана вартість продукції, майно фізичних і юридичних осіб та інші
об'єкти, визначені законами України про оподаткування.

Суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що сертифікат про право на земельну частку (пай),
відповідно до вимог ст. ст.1,2 Закону України «Про цінні папери і фондову
біржу», не є цінним папером.

Згідно з п.17
Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну
частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами
при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі
(на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну
частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельний часток (паїв) у натурі
(на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів про право
власності на землю.

Доводи МДПІ що
оподаткуванню підлягає отримана ОСОБА_1 спадщина як об'єкт комерційної
власності - корпоративні та майнові права, що засвідчує земельний сертифікат,
який отриманий ним від спадкодавця, що є, на думку відповідача, тотожним змісту
корпоративних прав, колегія суддів не приймає, оскільки це є оціночним
судженням відповідача, яке не ґрунтується на законі.

Статтею 167 ГК України
дано визначення поняття корпоративних прав, а саме, це права особи, частка якої
визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією,
отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у
разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними документами.

Статтею 7 Закону
України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено, що майно
КСП належить на праві спільної часткової власності його членам. При цьому
суб'єктом права власності на такому підприємстві є саме підприємство як
юридична особа, а його члени - в частині майна, яке вони одержують при виході з
підприємства. Ні майновий, ні земельний паї не дають його власнику права на
управління будь-яким підприємством чи одержання якихось прибутків від
діяльності господарської організації.

Суд також дійшов
вірного висновку, що пунктом 14 Перехідних положень Земельного кодексу України
встановлена заборона до 01 січня 2007 року щодо внесення права на земельну
частку (пай) до статутних фондів господарських товариств.

Позивач ОСОБА_1 не є
членом КСП «Водяне» Куйбишевського району Запорізької області, а також не є
засновником ТОВ «Водяне» - правонаступника зазначеного колективного
сільськогосподарського підприємства. До цього часу ОСОБА_1 не реалізував ані
права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі, ані права
витребувати майно в натурі. Крім того, його право на земельну частку (пай) до
статутного фонду товариства-правонаступника не віднесено.

Таким чином, висновок
суду першої інстанції, що право на земельну частку (пай) - це є майнове право,
і з метою оподаткування його не можна розглядати як об'єкт комерційної
власності поряд з корпоративним правом, оскільки в ст.13 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» наведено вичерпний перелік того, що належить
до групи об'єктів комерційної власності відповідає обставинам справи.

За таких обставин,
колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно з'ясовані всі обставини
даної справи, не були допущені порушення норм матеріального та процесуального
права, у зв'язку з чим апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 198,
200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну
скаргу Куйбишевської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької
області - залишити без задоволення.

Постанову
Куйбишевського районного суду Запорізької області від 26 липня 2007 року -
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий суддя:

Судді :