Справа № К-9709/06
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 вересня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого

Цуркана М.І.

Суддів:

Амєліна С.Є.

Гончар Л.Я.

Рибченка А.О.

Чумаченко Т.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1до Львівського обласного військового комісаріату (ОВК) про
перерахунок пенсії, яка переглядається за касаційною скаргою ОСОБА_1. на
рішення апеляційного суду Львівської області від 18 квітня 2005 року

у с т а н о в и л а :

У серпні 2004 року ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до Львівського ОВК
про перерахунок пенсії, посилаючись на те, що в порушення вимог Закону України
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», розмір його пенсій
призначеної як військовослужбовцю звільненому зі служби у 2002 році не
перерахований у зв'язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 22 грудня 2004 року
позов задоволено частково.

Постановлено зобов»язати ОВК перерахувати ОСОБА_1. пенсію з врахуванням:
щомісячної премії в розмірі 33,3 % за підтримання бойової готовності і
бездоганне виконання службових обов»язків; 40% надбавки за службу у Збройних
Силах України згідно Указу Президента України №847 від 14.07.1999року; 100%
надбавки грошового забезпечення згідно Указу Президента України №173 від
23.02.2002 року «Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».

У задоволенні вимог про врахування
надбавки за безперервну службу
запровадженої Указом Президента України №383 від 5.05.2003 року
відмовлено.

Новим рішенням апеляційного суду Львівської області від 18 квітня 2005 року
рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову скасовано, в цій частині постановлено відмовити у задоволенні вимог, а в решті
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1., з посиланням на порушення апеляційним судом
норм матеріального права, просить рішення останнього скасувати та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами встановлено, що при звільненні ОСОБА_1. з дійсної військової служби
в запас, за станом здоров'я, йому призначена пенсія у відповідності із
правилами Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»
(в новій редакції - Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб»).

Також встановлено, що позивач при
звільненні з військової служби та призначенні
пенсії не отримував надбавки
запровадженої Указом Президента України №173 від 23.02.2002 року «Про посилення
соціального захисту військовослужбовців та осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ».

Згідно зі статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за
цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з грошового забезпечення. При
цьому для обчислення пенсій враховуються
відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна
надбавка за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену ступінь,
кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови
Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та
членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів
грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед
звільненням; окладу за військове або спеціальне звання; процентної надбавки за
вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця
(надбавки за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

З наведеного вбачається, що
надбавка передбачена Указом
Президента України №173 від 23 лютого
2002 року відносяться до додаткових видів грошового забезпечення й приймаються
в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували їх під час
проходження служби.

Крім того, Закон України «Про внесення змін до статті 43 Закону України
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і
рядового складу органів
внутрішніх справ та
деяких інших осіб», який
набув

чинності з 1 січня 2005 року, не має зворотної сили, тому вимоги щодо
перерахунку пенсії з урахуванням запроваджених після звільнення зі служби нових
щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій за минулий час,
тобто до 1 січня 2005 року, задоволенню не підлягають.

Оскільки позивач ставить питання про перерахунок пенсії до 1 січня 2005
року при цьому надбавку за Указом
Президента України №173 від 23 лютого
2002 не отримував під час проходження служби, а премія розміром 33,3% не
відноситься до додаткових видів грошового забезпечення і не підлягає врахуванню
при обчислені розміру пенсії, то, з огляду на викладене, апеляційний суд в цій
частині правильно відмовив йому в задоволені позову.

Обґрунтованою є і відмова у покладенні на відповідача обов»язку врахувати
надбавку розміром 40% за службу у Збройних Силах України згідно Указу
Президента України №847 від 14.07.1999року, оскільки така надбавка врахована
при призначенні пенсії.

Доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування матеріального
права висновків судів не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному
трактуванні позивачем наведених правових норм.

За правилами частини 3 статті 220-1, частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України, якщо суди не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень,
то суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, а судові рішення залишає
без змін.

Керуючись наведеним, статтями 223, 230 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити, а рішення апеляційного суду Львівської
області від 18 квітня 2005 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та
у порядку визначеними статтями 237 - 239
Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий М.І. Цуркан

Судді:
С.Є. Амєлін

Л.Я.Гончар

А.О.Рибченко

Т.А.Чумаченко