Справа № 22-а-916/2007
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2007-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Яризько В.О.
оскарження рішення суддя
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада
2007 року

№ 22-а-916/07

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді - Сіренко О.І.

Суддів - Григоров А.М., Подобайло З.Г.

при секретарі: Попов О.Г.

за участі:

представник позивача - не з'явився

представник відповідача - Бєлоусов
С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 на постанову Господарського суду Харківської області від 19 березня 2007 року по
справі № АС-42/40-07

за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1.

до ДПІ у Орджонікідзевському
районі м.Харкова

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, суб'єкт підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_1., звернувся до суду з позовною заявою до Державної податкової
інспекції у Орджонікідзевському районі м. Харкова про визнання недійсним
рішення.

Постановою Господарського суду Харківської області від
19.03.07р. позовні вимоги про визнання недійсним рішення задоволено частково. А
саме, рішення скасовано у частині 830 грн., з яких 680,00 грн. було скасовано
органами ДПС при застосуванні процедури апеляційного оскарження, а 150,00 грн.
скасовано судом, як неправомірно застосовані фінансові санкції за не
роздрукування та невидачу фіскального документу.

З постановленим судом рішенням, позивач, суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1. частково не згоден, подав
апеляційну скаргу, вважає, що висновки суду прийняті з порушенням норм
матеріального права з таких підстав, а саме, судом не були прийняті до уваги
порушення порядку прийняття рішення про застосування фінансових санкцій за
актом перевірки.

Оскаржене рішення прийняте у супереч встановленому на
підставі законом способу, без урахування права особи на участь у процесі
прийняття рішення. Такі обставини судом не враховані, чим порушені вимоги КАС України.

Керуючись вищенаведеним, позивач, суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа
ОСОБА_1. просить постанову господарського суду Харківської області від
19.03.07р. скасувати та прийняти нову постанову, в якій позовні вимоги
задовольнити.

Заслухавши представників сторін, які з'явилися в судове
засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено та підтверджено у
суді апеляційної інстанції наступне.

Позивач, СПДФО ОСОБА_1., просить визнати недійсним
рішення ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова № /0 від
14.08.06р., згідно якого застосовані штрафні санкції в сумі 6455,00 грн. на
підставі Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а також просить стягнути
судові витрати в сумі 853,40 грн., в т.ч. 3,40 грн. судового збору, 850,00 грн.
витрат на отримання правової допомоги..

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перевірка, за
результатами якої складений акт перевірки та прийнято спірне рішення, проведена
з порушенням чинного законодавства щодо проведення перевірок.

Також заперечує проти фактів порушень, встановлених актом
перевірки, а саме вказує на те, що продавцем був виданий касовий чек на суму
покупки 30,00 грн., що підтверджується касовим чеком, в той день більше не було
покупки такого товару, що підтверджується касовою стрічкою за 01.08.2006р.

Стосовно виявленої невідповідності суми коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, зазначеній у денному звіті РРО вказує, що
на місці проведення розрахунків було 30,00 грн., що відповідало х-звіту, але
перевіряючі в порушення порядку проведення перевірки практично провели обшук у
кіоску та змусили продавця надати до перевірки усі наявні гроші, які
знаходилися у її особистих речах. Гроші, які належать їй особисто (у розмірі
1050 грн. ), були пораховані разом з виручкою у касі, тому виникла така
розбіжність у готівкових коштах.

Стосовно незабезпечення роздрукування фіскальних звітних
чеків (z-звітів) за 28.01.06р., 10.04.06р. та 23.07.06р. вказує, що у зазначені
числа на території ринку було припинено електропостачання. Вказує на те, що
квитанції по книзі обліку розрахункових операцій у ці дні не виписувались,
оскільки відключення електропостачання
відбувалося наприкінці робочого дня (після 18 години),
коли реалізація товару не здійснювалась, а щоденний звіт був
роздрукований наступного дня до початку роботи торгівельної точки, що передбачено
у самій книзі КОРО та підтверджується номерами поточних чеків за денними
звітами.

Відповідач проти позову заперечує повністю, свої
заперечення виклав у відзиві на позов.

Працівниками ДПА у Харківській області 01.08.2006р. була
проведена перевірка господарської одиниці позивача - кіоску, розташованого по
вул. Бекетова, 21, в м. Харкові, на території ДП "Тракторозаводський
ринок", щодо контролю за здійсненням розрахункових оперцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу, про що складений акт перевірки на бланку
000582.

В ході проведення перевірки встановлені наступні порушення:

- нероздрукування та невидача розрахункового документа
при продажу 1

карточки «sіm-sіm» від UМС, вартістю 30,00 грн.;

- невідповідність суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків, сумі

коштів, що вказана у денному звіті РРО у розмірі 1057,00грн;

- незабезпечення щоденного друку фіскальних звітних чеків
(z-звітів) за

28.08.06р., 10.04.06р., 23.07,06р.

В акті перевірки зроблений висновок про порушення
позивачем п.1, 2, 9, 13 ст. 3 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг".

На підставі висновків акту перевірки начальником ДПІ у
Орджонікідзевському районі м.Харкова прийнято рішення від 14.08.2006р. №
/0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 6455,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи позивач оскаржив
вказане рішення до ДПА у Харківській області.

Рішенням ДПА у Харківській області № 747/Д/25-010 від
06.10.06р. за результатами розгляду скарги встановлено, що позивач не
забезпечив щоденний друк фіскального звіту за
28.08.06р., 10.04.06р., 23.07,06р., за що ДПІ у Орджонікідзевському
районі м. Харкова застосовані штрафні санкції на підстваві п.4 ст. 17 закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» в загальній сумі 1020,00 грн. Однак ДПА в
Харківській області зазначило, що повинна бути застосована штрафна санкція на
підставі вказаної норми в сумі 340,00 грн., у зв'язку з чим своїм рішенням ДПА
у Харківській області скасувала рішення ДПІ у Орджонікідзевському районі м.
Харкова в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 640,00 грн.

В даному рішенні допущена арифметична помилка, оскільки в
рішенні зазначено : "податковою інспекцією неправомірно було застосовано
штрафні (фінансові) санкції відповідно до п.4 статті 17 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" у розмірі 1020,00 грн., замість
фінансових санкцій у розмірі 340,00грн.", при цьому далі
по тексту зазначається, що
Державна податкова адміністрація у Харківській області скасовує рішення ДПІ у
Орджонікідзевському районі м. Харкова від 14 серпня 2006 року №/0 в
частині застосування штрафних санкцій за незберігання фіскальних звітних чеків
за 3 дні у розмірі 640,00 грн., в іншій частині вказане рішення ДПІ у
Орджонікідзевському районі м. Харкова залишає без змін, а скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1. - без задоволення, тобто рішення ДПІ у Орджонікідзевському
районі м. Харкова від 14 серпня 2006 року №/0 повинно бути скасоване
в частині застосування штрафних санкцій в сумі 680,00 грн., а не 640,00 грн.

Як зазначив відповідач у судовому засіданні, ним не
приймалось нове рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, але по
обліку проведена сума застосованих штрафних санкцій з урахуванням рішення ДПА у
Харківській області.

Також позивач оскаржував рішення ДПІ у
Орджонікідзевському районі м. Харкова до ДПА України, але скарга позивача
залишена без задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, вказана перевірка
проведена згідно плану проведення перевірок щодо контролю за здійсненням СПД
розрахункових операцій у сфері готівкового обігу на серпень 2006р.,
затвердженого заступником голови ДПА у Харківській області, а також згідно
направлень на перевірку, копії яких надані до матеріалів справи.

Згідно ст. 15 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та
послуг" контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення
планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Статтею 16 вказаного закону передбачено, що контролюючі
органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або
позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Планові або
позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових
операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій,
здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про державну
податкову службу в Україні" органи державної податкової служби у випадках,
в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право
здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків
за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

В цьому ж Законі дано визначення позапланової перевірки,
згідно якого позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не
передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за
наявності певних обставин.

Проведена перевірка була передбачена в плані роботи ДПА в
Харківській області, отже проведена перевірка є плановою перевіркою з питань
дотримання позивачем порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших
вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій
у сфері торгівлі громадського харчування та послуг".

Працівником позивача перевіряючі фактично були допущені
до проведення перевірки, що підтверджується складеним актом перевірки,
складанням на вимогу перевіряючих опису готівкових коштів.

Оспорювана перевірка проводились працівниками ДПА у
Харківській області з питань контролю за здійсненням розрахункових операцій в
сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності
відповідно до плану здійснення перевірок щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності, затвердженого заступником голови ДПА у Харківській
області від 28.07.2006р.

Стосовно посилань на те, що ДПА у Харківській області не
має право проводити перевірки позивача, суд зазначає, що відповідно до ст. 2
Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від
04.12.1990 № 509-ХІІ завданнями органів державної податкової служби є
здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю
обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових
фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів,
установлених законодавством.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що державні
податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, державні податкові інспекції в містах з районним поділом (крім
міст Києва та Севастополя) виконують функції, передбачені статтею 8 цього
Закону, крім функцій, зазначених у пунктах 2, 3, 8, 11, 12, 13, 16, а також
пункті 15 цієї статті у частині забезпечення виготовлення марок акцизного
збору.

У разі коли зазначені в частині першій цієї статті органи
державної податкової служби безпосередньо здійснюють контроль за платниками
податків, інших платежів, вони виконують щодо цих платників ті ж функції, що й
державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у
містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції.

Згідно з ч. 1 ст. 8 цього ж Закону Державна податкова
адміністрація України здійснює безпосередньо функції, пов'язані зі здійсненням
контролю за додержанням законодавства про податки, інші платежі, валютні
операції, порядку розрахунків із споживачами з використанням електронних
контрольно-касових апаратів, комп'ютерних систем і товарно-касових книг,
лімітів готівки в касах та її використанням для розрахунків за товари, роботи,
послуги, а також контролю за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію
суб'єктів підприємницької діяльності та ліцензій, патентів, інших спеціальних
дозволів на здійснення окремих видів підприємницької діяльності.

Аналіз вказаних норм Закону України "Про державну
податкову службу в Україні" свідчить про те, що органи державної
податкової служби (в т.ч. і ДПА у Харківській області) є уповноваженими
державою органами для здійснення функцій контролю за додержанням податкового
законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до
бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів, порядку розрахунків із
споживачами з використанням електронних контрольно - касових апаратів,
комп'ютерних систем.

Враховуючи викладене суд першої інстанції правомірно
вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо неправомірності проведення спірної
перевірки.

Порушення порядку проведення перевірки не може бути
підставою скасування рішення, яке прийнято на підставі висновків такої
перевірки, без з'ясування обставин чи мали місце викладені в такому акті факти
порушень законодавства.

У судовому засіданні, в суді першої інстанції, в якості
свідків були допитані працівники ДПА в Харківській області, що проводили дану
перевірку, ОСОБА_2, ОСОБА_3, а також реалізатор позивача ОСОБА_4.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4. повідомила про те, що
працює в кіоску ФО П ОСОБА_1. реалізатором. У день перевірки вона прийшла на
роботу приблизно о 15-00 год., до цього часу кіоск не працював. До кіоску
підійшов молодий чоловік та купив sіm-картку на суму 30,00грн., вона видала покупку та пробила
одразу чек. Через декілька хвилин до кіоску увійшов цей чоловік разом із
жінкою, вони представилися та розпочали перевірку. Перевіряючі зняли х-звіт та
запропонували пред'явити всі готівкові кошти.

Свідок вказує на те, що в касі знаходилось 30,00 грн.,
перевіряючі сказали, що треба достати всі гроші, що знаходяться в кіоску, під
тиском перевіряючих вона достала із сумочки свої гроші та описала їх. Про те,
що гроші належать особисто їй, в пояснення вона не зазначила, тому що була
налякана погрозами перевіряючих. Після складання акту та опису готівкових
коштів до кіоску прийшов підприємець.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що дійсно
01.08.2006р. проводив перевірку кіоску
ОСОБА_1. Ним у
вказаному кіоску була
придбана карточка поповнення
рахунку на суму 30,00 грн., при цьому касовий чек виданий не був. Свідок
пояснив, що інших покупців біля кіоску він не бачив. Після здійснення покупки,
він разом з іншим перевіряючим обійшли кіоск, реалізатор була на вулиці, вони
разом увійшли до кіоску, представилися, пред'явили документи на проведення
перевірки.

Реалізатор власноручно склала опис готівкових коштів.
Свідок вказав, що ні він, ні інший перевіряючий не торкалися грошей, всі гроші
реалізатор перераховувала самостійно.

Коли акт перевірки був складений, до кіоску прийшов
представник підприємця та почав говорити, що частина грошей не належить
приватному підприємцю. Реалізатор письмових пояснень не надавала.

Свідок пояснив, що реалізатор відмовилась підписувати акт
перевірки. Всі гроші, що були пораховані реалізатором знаходились в одному
місці - в коробочці біля касового апарату, оскільки сам апарат не має скриньки.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що
01.08.2006р. проводила перевірку кіоску позивача. Інший перевіряючий придбав у
кіоску картку поповнення рахунку за 30 грн. Свідок вказала, що не бачила, щоб хтось здійснював покупку в кіоску
перед ними, чи після. Після здійснення покупки, вони пред'явили документи на
перевірку та розпочали проведення перевірки, був знятий х-звіт. Готівкові кошти
перераховувала реалізатор, яка власноручно склала опис готівкових коштів. Гроші
знаходились в коробочці біля апарату, оскільки касовий апарат не має скриньки
для зберігання грошей. Від реалізатора ніяких зауважень по ходу проведення
перевірки не надходило.

Судом першої інстанції встановлено, що в кіоску позивача
була здійснена покупка карточки "sіm-sіm" UМС вартістю 30,00 грн.

Позивачем до матеріалів справи наданий касовий чек про
здійснення покупки карточки сим-сим вартістю 30,00 грн., касовий чек має номер
5122, дата та час видачі - 01.08.2006р. о 15:37 год. Позивачем також наданий z-звіт за
01.08.2006р., в якому відображено здійснення вказаної покупки.

Як вбачається з акту перевірки перевірка була розпочата о
15 год. 37 хв. У судовому засіданні перевіряючі пояснили, що не бачили
покупців, які б здійснювали покупку перед ними.

Таким чином, суд вважає, що при проведенні перевірки
перевіряючими помилково зроблений висновок про те, що на суму покупки не був
виданий касовий чек, а відповідачем неправомірно застосовані штрафні санкції на
підставі п.1 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в сумі 150, 00
грн.

Стосовно виявленої невідповідності суми коштів на місці
проведення рохрахунків сумі, що зазначена в денному звіті РРО, суд зазначає, що
реалізатор позивача власноручно склала опис наявних купюр та монет, в якому
зазначено, що купюри та монети знаходяться на місці проведення розрахунків та
належать ФО П ОСОБА_1., дані кошти отримані за реалізовані станом на 01.08.06р.
15:37 год. товари. В даному описі зазначено, що на місці проведення розрахунків
власних грошей реалізатора немає, що підтвердила реалізатор своїм підписом.
Згідно даного опису на місці проведення розрахунків знаходиться 1117,00 грн., а
згідно х-звіту станом на 15:37 год. 01.08.2006р., який був зроблений під час
проведення перевірки, сума готівкових коштів складає 30,00 грн.

Суд першої інстанції правомірно критично ставиться до
показань свідка ОСОБА_4., оскільки свідок не змогла пояснити в чому конкретно полягав
тиск з боку перевіряючих на неї, суд вважає, що свідок при складанні опису
готівкових коштів мала змогу зазначити в ньому, що частина грошей і яка саме
належить їй особисто.

Невідповідність суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів зазначеній в денному звіті РРО склала
1087,00 грн., оскільки сума покупки не повинна вираховуватися з суми готівкових
коштів, так як ця сума відображена
в звіті РРО.
Однак перевіряючими невірно
були встановлені всі фактичні дані та вказано про
невідповідність на суму 1057,00 грн. та виходячи з даної суми відповідачем
застосовані штрафні санкції на підставі ст. 22 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» в розмірі 5285,00 грн. Суд зазначає, що розглядає позов в межах
позовних вимог та розглядає рішення, виходячи з сум штрафних санкцій, що ним
застосовані.

Суд першої інстанції вважає правомірним застосування до
позивача штрафних санкцій на підставі ст. 22 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» в розмірі 5285,00 грн.

Стосовно незабезпечення щоденного друку фіскальних
звітних чеків за 28.08.06, 10.04.06, 23.07,06, суд зазначає, що позивачем
надана довідка ДП "Тракторозаводський ринок" № 143 від 16.08.06р., з
якої вбачається, що 28.01.06р. з 18-00 до 21-00 год., 08.04.06р., 09.04.06р.,
29.04.06р. з 18-00 до 20-00 год., 10.04.06р. на території ринку, де і
знаходиться кіоск позивача, була відсутня еклектроенергія.

Відповідно ст. 5 цього Закону на період виходу з ладу
реєстратора розрахункових операцій та здійснення його ремонту або у разі
тимчасового, але не більше 72 годин (7 робочих днів), відключення
електроенергії проведення розрахункових операцій здійснюється з використанням
книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки або із
застосуванням належним чином зареєстрованого резервного реєстратора
розрахункових операцій.

В даному випадку роздрукування z-звіту здійснюється після відновлення електропостачання.

Судом встановлено, що 28.01.06р., 10.04.06р. в кіоску
позивача була відсутня електроенергія, що підтверджується відповідною довідкою,
відключення електроенергії відбулось наприкінці робочого дня, тому позивачем z-звіти за дані
числа були зроблені наступного дня, що підтверджується касовою стрічкою, тому
суд вважає неправомірним застосування штрафних санкцій в сумі 680 грн.
застосованих на підставі п.4 ст. 17 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг».

Суд зазначає, що позивачем не надано доказів відсутності
електроенергії або документального підтвердження інших причин щодо
нероздрукування фіскального звіту за 23.07.06р. В цій частині позовних вимог не
надано обґрунтування.

Таким чином, перевіряючими встановлено, що позивачем не
виконаний щоденний друк фіскального звітного чеку за 23.07.06р., позивачем
вказана обставина не спростовується, отже відповідачем правомірно застосовані
штрафні санкції на підставі п.4 ст. 17 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» в сумі 340,00 грн.

Враховуючи те, що рішення ДПІ у Орджонікідзевському
районі м. Харкова від 14.08.2006р. № /0 скасовано рішенням ДПА у
Харківській області № 747/Д/25-010 від 06.10.06р., але відповідачем не прийнято
нове рішення, а з № /0 вбачається, що до позивача застосовані штрафні
санкції в загальному розмірі 6455,00 грн., суд визнає частково недійсним
рішення ДПІ у Орджонікідзевському районі м. Харкова від 14.08.2006р. №
/0 в частині застосування штрафних санкцій у сумі 830,00 грн.

Згідно ст.87 КАС України судові витрати складаються із
судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних
з розглядом справи, належать в тому числі витрати на правову допомогу.

Статтею 90. КАС України передбачено, що витрати,
пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які
надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно ч.3 ст.94 КАС
України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати
здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Судом встановлено, що позивачем була укладена угода № 40
про надання юридичної допомоги з адвокатом ОСОБА_5. З даної угоди вбачається,
що адвокат надає клієнту юридичну допомогу в господарському суді Харківської
області про скасування рішень-повідомлень по акту від 01.08.2006р.

Суд зазначає, що предметом розгляду даної справи є
рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /0 від
14.08.2006р., яке прийнято на підставі акту перевірки від 01.08.2006р.

По даній справі повідомлення-рішення не оскаржувались,
суду невідомо чи 01.08.2006р. складався один акт перевірки діяльності ОСОБА_1.
чи декілька. Отже, суд вважає, що з тексту договору № 40 від 04.01.2007р. не
вбачається, що він укладений в рамках надання правової допомоги саме по цій
справі.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції відмовив в
стягнення судових витрат на користь ФО П ОСОБА_1.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно дійшов
висновку, що вимоги позивача підлягають
задоволенню лише частково.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду,
не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції.

При цьому колегія суддів зазначає, що переглядає справу
згідно ст.. 195 КАС України в межах апеляційної скарги. В частині задоволення
позову постанова суду першої інстанції не оскаржена.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального
та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Харківської області від 19 березня 2007 року по
справі № АС-42/40-07 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Повний текст виготовлено та підписано 19
листопада 2007 року

Головуючий Сіренко
О.І.

Судді
Григоров А.М.

Подобайло
З.Г.