Справа № 22а-300/2007
Суддя: Фарятьєв С.О.
Дата ухвалення: 2007-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
22а-3 00/07 Головуючий
Категорія: 38 Доповідач: Фарятьєв
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007 року судова колегія судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого:
Фарятьєв а С.О.

суддів:
Лісіциної А.І., Іванової І.П.

при секретарі:
Харитоновій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Луганську апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Артемівської районної у м. Луганську ради на постанову Артемівського районного
суду м. Луганська від 26 грудня 2006 року по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської
районної у м. Луганську ради, Головного управління праці та соціального захисту
населення Луганської облдержадміністрації про стягнення заборгованості з
матеріальної допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2006 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПСЗН
Артемівської районної у м. Луганську ради, обґрунтовуючи його тим, що він є
інвалідом війни 2-ї групи і відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на одноразову
щорічну допомогу до 5 травня у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком.

Однак за період 2004, 2005, 2006 років така допомога виплачувалась йому не
в повному обсязі, в зв'язку з чим утворилась заборгованість у сумі 5231 грн. 60
коп., яку він і просив суд стягнути з УПСЗН Артемівської районної у м.
Луганську ради.

Ухвалою суду від 14 вересня 2006 року у якості
співвідповідача до участі у справі було залучене Головне управління праці та
соціального захисту населення Луганської облдержадміністрації.

Оскаржуваною постановою Артемівського районного суду м. Луганська від 26
грудня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Суд стягнув з Управління
праці та соціального захисту населення Артемівської районної у м. Луганську
ради на його користь заборгованість з щорічної одноразової грошової допомоги до
5 травня за 2005, 2006 роки у сумі 4652 грн., в решті позову відмовив за
пропуском строку звернення до адміністративного суду.

В апеляційній скарзі УПСЗН Артемівської районної у м. Луганську ради, яку
його представник уточнив на засіданні судової колегії апеляційного суду,
просить постанову суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову
позивачу у задоволенні позову, оскільки вважає постанову суду незаконною.

Заперечень на
апеляційну скаргу вищевказаного відповідача позивач суду не надав.

Заслухавши доповідача, пояснення представника УПСЗН,
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність і законність
оскаржуваної постанови, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає
апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1
ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 частково суд керувався ч.5 ст. 13
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту",
згідно з якою інвалідам війни 2-ї групи щорічно до 5 травня виплачується разова
грошова допомога у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком. Крім того, згідно
з ч.ч.2, 3 ст.2 цього ж Закону, права та пільги для ветеранів і членів їх
сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього
Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти

органів
державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і
пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними, а також
відповідно до ст. 22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому, суд враховував, що рішенням Конституційного Суду України від
01.12.2004 року за № 20-рп визнано такою, що не відповідає Конституції України
ст.44 Закону України „Про Державний бюджет України на 2004 рік", якою
встановлювався розмір щорічної разової допомоги до 5 травня у розмірах, менших,
ніж передбачено Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

На підставі зазначених Законів, з огляду на тотожність ст.ст. 44, 34, 30
Законів України "Про Державні бюджети України" відповідно на
2004-2006роки та виходячи з рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004
року за № 20-рп суд правильно дійшов до висновку, що вищезазначеними законами
були звужені зміст та обсяг існуючого права позивача на отримання разової
грошової допомоги в розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком, яке передбачено
ч,5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" і стягнув з відповідача на його користь
заборгованість з такої допомоги до 5 травня у розмірі 4652грн. за 2005-2006
роки.

Обґрунтованими є також і висновки суду про відмову позивачу у позові в
частині стягнення вищевказаної допомоги за 2004 рік, оскільки він пропустив
передбачений ч.2 ст. 99 КАС України річний строк звернення з позовом до
адміністративного суду.

Постанова суду відповідає вимогам ст.ст. 159-163 КАС
України і матеріалам справи, висновки суду не спростовуються доводами апелянта,
а тому судова колегія вважає, що підстав для скасування чи зміни оскаржуваної
постанови не має.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення
Артемівської районної у м. Луганську ради залишити без задоволення.

Постанову Артемівського районного суду м. Луганська від 26 грудня 2006 року
по справі за позовом ОСОБА_1до Управління праці та соціального захисту
населення Артемівської районної у м. Луганську ради, Головного управління праці
та соціального захисту населення Луганської облдержадміністрації про стягнення
заборгованості з матеріальної допомоги залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена
з дня її проголошення у касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого
адміністративного суду України.