Справа № 2-а-427/2007
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2007-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„11”
жовтня 2007р.
м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд

В особі головуючого судді

Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання позивача:
представника позивача: представника відповідача:

Минько Н.З. не з'явився Миронець З.С. Фурманець О.М.

Розглянувши
у відкритому с удовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до
Регіонального управління Департаменту з питань адміністрування акцизного збору
і контролем за виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА України в
Рівненській області (надалі - РУ ДААК ДПА України в Рівненській області) про
визнання нечинним рішення регіонального управління від 09.11.2006 року № 170095
- 000121 ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
- суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1звернулась до суду
з позовом, відповідно до якого просить скасувати рішення начальника РУ ДААК ДПА
України в Рівненській області №
/21 від 09.11.2006 р. про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі
1700,00 грн.

В обґрунтування
позовних вимог зазначає,
що перевірка була проведена з грубим порушенням Конституції України, та закону України "Про державну
податкову службу в Україні” від
04.12.1990 року (надалі - Закону).

Так згідно ст. 19
Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
забов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб
передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. З Закону України
„Про державну податкову службу в України”, органи державної податкової служби України у своїй
діяльності керуються Конституцією України,
законами України, іншими нормативно-правовими актами органів державної влади.
Ст. 11-1 Закону передбачає підстави та
порядок проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок
своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).
Жодна із підстав, передбачених ст. 11-1
Закону, згідно якої можна було б здійснити перевірку магазину була
відсутня. Крім того, продавець вказаний в акті перевірки в магазині не працює.
Під час перевірки не був запрошений суб'єкт господарювання.

В
судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги,
просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

В
судовому засіданні представник відповідача позов не визнав і
пояснив, що 26 жовтня 2006 року працівниками РУ ДААК
ДПА України в Рівненській області відповідно до ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні" №509-ХП
від 04 грудня 1990 року із змінами та
доповненнями та інших нормативно правових актів, згідно направлень на
проведення перевірки №313/401, 314/401 та наказу №180-К від 26.10.06р.
була проведена перевірка господарської одиниці - магазину-кафе, що розташований
в м. Березне по вул. Корольова,4 та належить суб'єкту підприємницької діяльності - ОСОБА_1.

В ході проведення
перевірки виявлено факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензій на роздрібну торгівлю тютюновими виробами.
Встановлений факт являється порушенням вимог частини
6 статті 15 Закону України від 19.12.1995 року №481/95-ВР „Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" зі змінами та
доповненнями (Далі-Закон №481/95-ВР).

За результатами даної перевірки складено
відповідний акт за №1/21-430 від 26.10.2006 р. Зауважень до акту перевірки зі сторони суб'єкта
підприємницької діяльності не було. Тобто суб'єкт підприємницької діяльності погодився із фактами
викладеними у акті перевірки, які підтверджують допущення ним
зазначеного вище порушення вимог чинного законодавства.

Представник відповідача
вважає, що посадові особи РУ ДААК ДПА України в Рівненській області діяли на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України і прийняте рішення є правомірним. Просить в позові
відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача та
представника відповідача, дослідивши подані ними письмові докази, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

Так згідно ст. 19
Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
забов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб
передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. З Закону
України „Про державну податкову службу в України”, органи державної податкової служби України у своїй
діяльності керуються Конституцією України,
законами України, іншими нормативно-правовими актами органів державної влади.

В частині 7 статті 11-1 Закон від 1990.12.04,
"Про державну податкову службу в Україні зазначено, що позаплановими
перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових органів,
визначених законами України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", "Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", а в інших випадках - за рішенням суду.

Стаття 11-2. передбачає умови допуску
посадових осіб органів державної податкової служби до проведення планових та
позапланових виїзних перевірок.

Відповідно до ст. 11-2 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні" посадові особи органу державної
податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової
виїзної перевірки за наявності підстав для
їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання
платнику податків під розписку:

1)
направлення на
перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу державної

2) податкової служби, мета, вид (планова
або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення

3) перевірки,
посади, звання та
прізвища посадових осіб
органу державної податкової
служби, які

4)
проводитимуть перевірку.
Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника

5)
органу державної податкової служби,
скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

6)
копії наказу керівника
податкового органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави
проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Ненадання цих документів платнику податків
або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, є
підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової служби до
проведення планової або позапланової виїзної перевірки".

Отже, у разі відсутності
вищезазначених документів СПД мають право не допустити перевіряючих до перевірки.

26 жовтня 2006 року
ОСОБА_2ознайомилась з наказом та направленнями на проведення перевірки та проставила свій підпис на направленні №313/401 від
26.10.06 року, однак ОСОБА_2не є СПД в
якого мала проводитись перевірка, та
навіть не перебувала з ним в трудових відношеннях, що підтверджується
довідкою № 162, наданою комбінатом громадського харчування.

Отже
працівниками ДПІ не дотримано вимог закону щодо порядку проведення перевірки
і вона фактично проведена без повідомлення та участі СПД, а тому отримані
докази з порушенням порядку їх отримання такими не являються.

Керуючись
статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
нечинним рішення начальника РУ ДААК ДПА України в Рівненській області №
170095001/21 від 09.11.2006 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного
суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне
оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя І.С.Чалий