Справа № 22-а-1324/2007
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2007-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 22-а -1324/07 Головуючий
у 1-й інстанції: Шевченко Т.М.
Суддя - доповідач: Межевич М.В.
суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого -
судді Межевича М.В., суддів Бараненка І.І. та Малиніна В.В., при секретарях
Ковальчук А.І. та Антошині А.В., розглянувши апеляційну скаргу Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Києві на постанову
Голосіївського районного суду м. Києва від 28 березня 2007 року у справі за
адміністративним позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Києві до Територіального управління Держгірпромнагляду по Київській
області та місту Києві, третя особа: ОСОБА_1 та Комунальне підприємство по
утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва про визнання
недійсним п. 6 розділу «Висновки комісії» акту по формі Н-5 в частині визнання
нещасного випадку, пов»язаного з виробництвом, що трапився з ОСОБА_2, -
В С Т А Н О В И Л А:
У січні 2007 року Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Києві (далі - позивач)
звернулось в суд з позовом, в якому просять визнати недійсним п. 6 розділу
«Висновки комісії» акту по формі Н-5 в частині визнання нещасного випадку,
пов»язаного з виробництвом, що трапився з ОСОБА_2
Постановою Голосіївського районного суду м.
Києва від 28 березня 2007 року в задоволенні позову відмовлено. Рішення
вмотивовано тим, що нещасний випадок з
ОСОБА_2 стався протягом робочого часу на території підприємства під час
виконання ним робіт і інтересах підприємства і що Фонд та його робочі органи не
можуть звертатися до суду з позовом про оскарження акту по формі Н-5 в частині
визнання нещасного випадку пов»язаного з виробництвом.
Не погоджуючись з вищезазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову
суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким зобов»язати відповідача
провести повторне розслідування даного нещасного випадку у відповідності до
діючого законодавства. При цьому посилався на порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, учасників процесу, що з»явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст.198 ч.1 п.1 та ст. 200
КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої
інстанції та підтверджується матеріалами справи 04.01.2006 року стався нещасний випадок зі слюсарем-сантехніком КПЖГ Дніпровського
району м. Києва ОСОБА_2,
який пов»язаний з виробництвом, про що
19.07.2005 р. було складено відповідачем акт додаткового спеціального розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та
акт за формою Н-1. Причиною нещасного
випадку визнано втрата рівноваги ОСОБА_2, що призвела до його падіння та
отримання закритої черепно-мозкової травми.

З висновком комісії не погодився
член комісії - страховий експерт з
охорони праці ФССНВ у м. Києві М.Кірей та виклав окрему думку, в якій вказав,
що відповідно до п. 17.18 "Порядку розслідування
та ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій на виробництві" даний нещасний випадок не
вважається страховим і на нього складається акт за формою НПВ, оскільки смертельне травмування потерпілого
сталося внаслідок природного погіршення
стану здоров'я без впливу шкідливих виробничих факторів та інших чинників: у своїй окремій думці.

З системного аналізу доказів, які містяться в матеріалах
справи, а саме: висновку судово-медичної експертизи від 19.01.2006 р.; акту
судово-медичного дослідження (обстеження) трупа № 51/2 від 20.01.2006 р.; листа
№ 662 від 05.05.2006 р. Київської міської психоневрологічної лікарні № 2; з
листа № 133 від 06.05.2006 р. Поліклініки № 3 м. Києва - вбачається, що смерть
ОСОБА_2 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми з переломами черепа
кісток зводу черепа з крововиливом під оболонку головного мозку, останній у
лікаря психіатра, невролога на обліку не перебував, а також те, що в крові
ОСОБА_2 спирту (алкоголю) не виявлено.

Голосіївський
районний суд м. Києва, з врахування вище встановленого та на підставі аналізу
положення п. 14 Порядку розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних захворювань і
аварій на виробництві" (далі - Порядок), затверджених Постановою КМ України № 1112 від 25.08.2004 р.,
дійшов обґрунтованого висновку про те, що: нещасний випадок з ОСОБА_2 стався
протягом робочого часу на території
підприємства під час виконання ним робіт в інтересах підприємства, що його
смерть настала внаслідок травмування і що супутніх причин смерті
потерпілого, зокрема епілептичних
приступів, судово-медичними експертами не встановлено. А тому суд підставно
вважав, що Територіальне управління
Держгірпромнагляду по Київській області та м. Києву в межах своєї компетенції повно та об'єктивно провів розслідування
даного нещасного випадку.

Колегія суддів також погоджується і з
висновком суду про те, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та його робочі органи, в т.ч. і позивач не можуть звертатися до
суду з позовом щодо оскарження складання акту та підтвердження фактичних
обставин нещасного випадку на виробництві, оскільки при цьому не зачіпаються і
не порушуються їх права.

Такий висновок витікає з положень: пункту 59
Порядку, згідно якого право на оскарження змісту актів форми Н-5, Н-1 (або
форми НПВ) роботодавці, потерпілий або члени його сім»ї чи особа, яка
представляє його інтереси. Зазначений
перелік є вичерпним і розширеному трактуванню не підлягає; статті 55 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", яка передбачає порядок вирішення спорів щодо сум
страхових внесків, розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів,
та з інших питань, а також статті 36 цього Закону, яка передбачає розгляд справ
про страхові виплати, і не передбачає права позивача на звернення до суду з вимогами про визнання недійсними
висновків комісії, викладених в Акті по формі Н-5 в частині визнання нещасного
випадку пов»язаного з виробництвом, який трапився з ОСОБА_1

Конкретний же механізм щодо
оскарження обставин та причин нещасного випадку законодавцем визначено у пункті
58 Порядку, згідно якого у разі незгоди з висновками спеціальної комісії щодо
обставин та причин нещасного випадку керівник Держнаглядохоронпраці або його територіального органу має право
призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування такого випадку
спеціальною комісією в іншому складі і за результатами її роботи скасувати
висновки попередньої спеціальної комісії.

Доводи апеляціної скарги не спростовують
висновків суду, викладених в рішенні.

Оскільки постанова Голосіївського
районного суду міста Києва від
28.03.2007 року прийнята з правильним застосуванням норм матеріального
та процесуального права і суд дав правильну оцінку обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції не знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування рішення суду першої інстанції у даній справі.

Керуючись
ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Києві залишити без задоволення, а постанову
Голосіївського районного суду м. Києва від 28 березня 2007 року, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: