Справа № К-11674/06
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2007-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2007 року м.
Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого: судді Фадєєвої Н.М.,

суддів: Гордійчук
М.П., Васильченко Н.В., Гончар Л.Я., Маринчак Н.Є.

при секретарі: Безпалому
Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві
касаційну скаргу Амур-Нижньодніпровського районного центру зайнятості, особа,
що приєдналась до касаційної скарги - Дніпропетровський національний університет,
на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 серпня
2005 року у справі за позовом Амур-Нижньодніпровського районного центру
зайнятості до Акціонерного товариства закритого типу виробничого об'єднання
«Дніпропетровський приладобудівний завод», 3-тя особа - Дніпропетровський
національний університет про відшкодування витрат в розмірі 660, 33 грн.
виплачених як допомога по безробіттю, -

встановила:

У квітні 2004 Амур-Нижньодніпровський районний центр
зайнятості звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства закритого
типу виробничого об'єднання «Дніпропетровський приладобудівний завод», 3-тя
особа - Дніпропетровський національний університет про відшкодування витрат в
розмірі 660, 33 грн. виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_1

Позов мотивований тим, що відповідачем в порушенням вимог
чинного законодавства України відмовлено позивачу у відшкодуванні виплати
допомоги по безробіттю.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області
від 05 липня 2005 року відмовлено в задоволення позову Амур-Нижньодніпровського
районного центру зайнятості.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського
суду від 30 серпня 2005 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з судовими рішеннями судів
позивач звернувся з касаційною скаргою.

У поданій касаційній скарзі
Амур-Нижньодніпровський районний центр зайнятості просить скасувати зазначені
судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення
по справі, посилається на порушення судами норм матеріального і процесуального
права.

У відзиві на касаційну скаргу Акціонерне
товариство закритого типу виробничого об'єднання «Дніпропетровський
приладобудівний завод» просить залишити оскаржувані судові рішення без змін, як
законні і обґрунтовані, а касаційну скаргу - без задоволення.

Третьою особою - Дніпропетровським
національним університетом подано до Вищого адміністративного суду України
заяву від 11.07.2007 року № 158 про приєднання до касаційної скарги.

В судове засідання
касаційної інстанції сторони не з'явились, про час і місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 220 КАС України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин
у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу.

Розглянувши касаційну скаргу та обговоривши її доводи за
матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність
підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що
суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних
дій.

Не може бути скасовано судове рішення з мотивів порушення
судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне:
18.07.02р. ОСОБА_1 звернулась до Амур-Нижньодніпровського районного центру
зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітної. Наказом №1864 від
19.07.02р. вказаній громадянці надано статус безробітної. Відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок
безробіття» громадянці ОСОБА_1 було призначено та виплачено допомогу по
безробіттю з 18.07.02р. по 13.01.03р. у розмірі 660, 33 грн.

Відповідач не надавав Дніпропетровському
машинобудівельному коледжу заявку про направлення випускників коледжу для
працевлаштування на Акціонерне товариство закритого типу виробниче об'єднання
"Дніпропетровський приладобудівний завод".

Договором № 15 від 11.10.01р., укладеним між
Машинобудівельним коледжем Дніпропетровського національного університету та
відповідачем про прийняття студентів коледжу на практику, встановлено строк
проходження практики з 18.08.01р. по 31.08.01р.

Договір набуває чинності після його підписання сторонами
і діє до кінця практики згідно з календарним планом (п. 3.3 договору). Тобто
спірний договір діє з 11.10.01р. на майбутнє і на правовідносини, що відбулися
до його укладання не розповсюджується. Календарний план, перелік осіб які
повинні були проходити практику відповідно до договору №15 від 11.10.01р. не
узгоджувались.

Листом № 64 від 20.04.05р. Машинобудівний коледж Дніпропетровського
національного університету повідомив, що випускник коледжу 2002р. спеціальності
"Економіка підприємства" ОСОБА_1 в період з 18.08.01р. по 31.08.01р.
проходила виробничу практику на Відкритому акціонерному товаристві "Дніпроважпапірмаш
ім. Артема".

Відповідно до договору № 15 від 11.10.01р.
працевлаштування випускників коледжу на підприємстві відповідача обумовлене
проходженням ними виробничої практики на підприємстві.

Враховуючи вищевикладені обставини по справі, суд
касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо
правомірної відмови відповідача у працевлаштуванні ОСОБА_1, оскільки вона не
проходила практику на підприємстві відповідача.

Відповідно до вимог чинного законодавства
України, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, суд касаційної
приходить до висновку, що судами попередніх інстанцій вірно застосовано до
спірних правовідносин норми
матеріального і процесуального законодавства, зокрема Закону України «Про
зайнятість населення», Порядку працевлаштування випускників вищих навчальних
закладів, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням.

Судами дана вірна правова оцінка
встановленим у справі обставинам.

За вказаних обставин касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Амур-Нижньодніпровського
районного центру зайнятості залишити без задоволення, а рішення господарського
суду Дніпропетровської області від 05 липня 2005 року та постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 серпня 2005 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім із підстав, у строки та порядку,
визначених ст.ст. 237 - 239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: