Справа № 2-а-496-1/2007
Суддя: Мельник А.В.
Дата ухвалення: 2008-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-496-1/07
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

03
січня 2008 року Печерський районний суд
міста Києва в складі:

Головуючого - судді Мельника А. В.

при секретарі
Марчук О. Л.

за участю представника позивача Воробйова В. В.

представника відповідача Пузир А. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за позовом Акціонерного
товариства закритого типу „Ярославна” до Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна про
визнання протиправними дій та
зобов'язання провести реєстрацію,

В С Т
А Н О В И В :

Позивач
звернувся до суду з позовом в якому просить зобов'язати відповідача провести
реєстрацію свідоцтва про право власності від 24.07.2007 року на окреме нежиле
приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить позивачу.

Під
час розгляду справи представником позивача було доповнено позовні вимоги, з
урахуванням яких позивач просить також визнати дії відповідача по відмові у
реєстрації свідоцтва про право власності від 24.07.2007 року на вказане окреме
нежиле приміщення такими, що суперечать діючому законодавству.

В
обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 3 липня 2003 року між ним та Фондом приватизації
комунального майна міста
Києва був укладений договір купівлі-продажу нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, також між позивачем
та Фондом приватизації
комунального майна міста Києва 30 березня 2004 року був укладений договір
купівлі-продажу ще одного нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому позивач продав частину приміщення за
вказаною адресою громадянину ОСОБА_1

В ході ремонту та реконструкції
приміщення, яке проводилось з наданням всіх дозволів та рішень Печерської районної ради міста Києва, площа приміщення
була змінена та не відповідала
правовстановлюючим документам. Після закінчення будівництва позивач повинен був отримати нові правовстановлюючі документи. Для цього відповідачем було проведено
інвентаризацію, в якій було зазначено
нову площу приміщення, як окремого приміщення. На підставі цих документів Головним управлінням комунальної
власності міста Києва Київської міської державної адміністрації позивачу було видано свідоцтво про право
власності на окреме нежиле приміщення
за адресою: АДРЕСА_1. Київське міське
БТІ відмовило в реєстрації цього свідоцтва на підставі п. 4 ст. 24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», зазначивши в своїй відповіді, що свідоцтво не має відомостей про
відповідну частку, а крім позивача також існує інший власник приміщення.

Позивач вважає таке твердження
безпідставним, тому що в ході реконструкції змінена площа приміщення і на даний момент неможливо
вирахувати частки, які
належать кожному співвласнику.

На даний час це два окремих приміщення. В приміщенні яке
належить громадянину ОСОБА_1 в даний час проводяться роботи в ході яких площа
приміщення буде змінена і він також отримає нове свідоцтво на право власності на своє окреме
приміщення.

Перед тим як отримати свідоцтво на право власності позивач зробив всі
необхідні дії, складено акт про розподіл приміщення між позивачем та громадянином ОСОБА_1.

Відповідач перед видачею свідоцтва, проводив інвентаризацію
вказаного приміщення як окремого і не зазначав про інших співвласників.

Позивач вважає, що свідоцтво про
право власності на окреме нежиле
приміщення за адресою: АДРЕСА_1, видане Головним управлінням комунальної власності міста Києва
Київської міської державної адміністрації відповідає вимогам ст. 20 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень", тому дії
відповідача по відмові у реєстрації свідоцтва є неправомірними і такими, що
суперечать діючому законодавству, а
свідоцтво підлягає реєстрації в Київському міському БТІ.

В
судовому засіданні представник позивача підтримав позов з викладених в ньому
підстав та просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що в
свідоцтві про право власності на окремі нежилі приміщення з № 1 по № 24 (групи
приміщень № 123) загальною площею 400,70 кв. м., які розташовані за адресою
АДРЕСА_1 від 24.07.2007 року та належать позивачу не зазначено на яку саме
частку вказаного приміщення воно видано, а тому Київське міське БТІ правомірно відмовило в проведенні його реєстрації.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з
наступних підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що між позивачем та Фондом приватизації комунального майна міста Києва 03 липня 2003 року і 30 березня 2004 року було укладено договори
купівлі-продажу двох окремих нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

За договором купівлі-продажу від 30 липня 2003
року, позивач продав громадянину ОСОБА_1 30/100 частин нежилого приміщення
загальною площею 90,9 кв. м., розташованому за адресою: АДРЕСА_1.

В ході ремонту та реконструкції
вищезгаданого приміщення його площа була змінена та не відповідала правовстановлюючим
документам.

Після закінчення будівництва, для отримання нових
правовстановлюючих документів,
відповідачем було проведено інвентаризацію приміщення та зазначено нову площу приміщення, що належить позивачу
як окремого приміщення.

На підставі цих документів, Головним управлінням комунальної
власності міста Києва Київської міської державної адміністрації позивачу було видано свідоцтво
про право власності на окреме нежиле
приміщення з № 1 по № 24 (групи приміщень № 123) загальною площею 400,70 кв.
м., яку розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Листом № 26854 від 20.09.2007 року
Київське міське БТІ
відмовило в реєстрації цього свідоцтва на підставі п. 4 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень», зазначивши, що свідоцтво не містить відомостей про
частку, яку складає приміщення позивача після перепланування від загальної
площі нежитлових приміщень у відповідному будинку, а також посилаючись на те,
що крім позивача існує інший
власник приміщення, на якого зареєстровано відповідну частку належного йому
нежитлового приміщення.

Судом
встановлено, що Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна»
проводить державну реєстрацію майна відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їx обмежень",
«Тимчасового положення про державну реєстрацію об'єктів нерухомого майна та
прав власності на них в місті Києві», затвердженого рішенням Київської міської
ради № 74/74 від 20.06.2002 року та «Тимчасового положення про порядок
реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року.

Державна
реєстрація об'єктів нерухомого майна та прав власності на них -

це
внесення відомостей до міського державного реєстру об'єктів нерухомого майна

у
зв'язку з виникненням, переходом або припиненням прав на об'єкти нерухомого

майна.

Державній
реєстрації права власності підлягають об'єкти нерухомого майна, що розташовані
у місті Києві, будівництво або реконструкція яких закінчені, незалежно від форм
власності та які прийняті в експлуатацію в установленому порядку при наявності
актів прийняття об'єктів в експлуатацію та матеріалів технічної інвентаризації,
підготовлених Київським БТІ.

Згідно
ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно
до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно
та їx обмежень" № 1952-IV
від 01.07.2004 року, «Тимчасового положення про державну реєстрацію об'єктів
нерухомого майна та прав власності на них в місті Києві», затвердженого
рішенням Київської міської ради № 74/74 від 20.06.2002 року та «Тимчасового
положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно»,
затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року,
Комунальне підприємство «Київське міське бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» проводить державну
реєстрацію майна.

Частиною
3 статті 20 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їx обмежень" № 1952-IV від 01.07.2004 року передбачено, що не приймаються на державну реєстрацію
прав документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не
обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, а також із пошкодженнями,
які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст.

Таким
чином, свідоцтво про право
власності на окремі
нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 видане позивачу Головним управлінням комунальної
власності міста Києва Київської міської державної адміністрації, відповідає вимогам ст.
20 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", а
тому суд приходить до висновку, що дії відповідача по відмові у
реєстрації вказаного свідоцтва є неправомірними і такими, що суперечать діючому
законодавству та порушують право власності позивача.

Отже,
за таких обставин, коли судом встановлено, що позивачу на праві власності
належать окремі нежилі приміщення з № 1 по № 24 (групи приміщень № 123)
загальною площею 400,70 кв. м., які розташовані за адресою АДРЕСА_1 від
24.07.2007 року, в їх державній реєстрації позивачу відмовлено та у
встановленому законом порядку не зареєстровано, суд приходить до висновку, що
відповідач порушив права позивача, а тому позов є обґрунтованим та підлягає
задоволенню, а свідоцтво про
право власності підлягає реєстрації в Київському міському БТІ.

Враховуючи
вищевикладене та керуючись Законом України «Про державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно та їx обмежень» № 1952-IV від 01.07.2004 року, ч. 1 ст. 328 ЦК України, ст. ст. 2, 6 - 12, 17 - 19,
70, 159 - 163 КАС України,

В И Р
І Ш И В :

Позов
Акціонерного товариства закритого типу „Ярославна” до Київського міського бюро
технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого
майна про визнання протиправними дій та
зобов'язання провести реєстрацію задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Київського міського бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна по відмові у
проведенні реєстрації свідоцтва про право власності на окремі нежилі приміщення
з № 1 по № 24 (групи приміщень № 123) загальною площею 400,70 кв. м. які
розташовані за адресою АДРЕСА_1 від 24.07.2007 року які належать Акціонерному
товариству закритого типу „Ярославна”.

Зобов'язати Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації
права власності на об'єкти нерухомого майна провести реєстрацію свідоцтва про
право власності на окремі нежилі приміщення з № 1 по № 24 (групи приміщень №
123) загальною площею 400,70 кв. м. які розташовані за адресою
АДРЕСА_1 від 24.07.2007 року які належать Акціонерному товариству закритого
типу „Ярославна”.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, постанова суду набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Заява про апеляційне оскарження постанови
суду може бути подана через Печерський районний суд міста Києва до Київського
апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання
постанови в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається через Печерський районний суд міста Києва до Київського
апеляційного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Головуючий