Справа № К-25879/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2007 року м. Київ
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :
суддів : Бутенка В.І.(доповідач),
провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом ОСОБА_1в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2на
бездіяльність Державної податкової
інспекції у м. Рівне, Державної податкової адміністрації України та відділу віз
та реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області,
У грудні 2005 року ОСОБА_1. в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2. подала до
суду вказаний позов.
В обґрунтування своїх вимог зазначала, що вона зверталась до Рівненської
об'єднаної державної податкової інспекції, правонаступницею якої є Державна
податкова інспекція у м. Рівне (далі - ДПІ у м. Рівне), із заявою, в якій на
підставі Закону України “Про державний реєстр фізичних осіб-платників податків
та інших обов'язкових платежів” просила зробити в паспорті її сина відмітку про
наявність у нього права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного
номера, однак остання їй у цьому відмовила.
Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1. просила зобов'язати податкову
інспекцію за місцем проживання позивачки зробити в паспорті неповнолітнього
ОСОБА_2. відмітку про право здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного номера, завіривши підписом
відповідальної особи і гербовою печаткою установи, а також зобов'язати
відповідачів здійснювати облік ОСОБА_2. за раніше встановленими формами обліку
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня
2006 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від
07 липня 2006 року, частково задоволено позов ОСОБА_1.
Зобов'язано ДПІ у м. Рівне здійснювати облік ОСОБА_2., як платника податків
та інших обов'язкових платежів, за раніше встановленими формами обліку по
прізвищу, імені, по-батькові без ідентифікаційного номеру. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.
В касаційній скарзі ДПІ у м. Рівне
просить скасувати вказані судові рішення та відмовити ОСОБА_1. в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_2. у задоволенні її позову. При цьому податкова інспекція
посилається на порушення апеляційним судом норм матеріального і процесуального
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно статті 4 Закону України "Про державну податкову службу в
Україні" від 24 грудня 1993 року N 3813-XII (з наступними змінами) та
Положення про Державну податкову адміністрацію України, затвердженого Указом
Президента України від 13 липня 2000 року N 886/2000 (далі - Положення про
Державну податкову адміністрацію України), ДПА України є центральним органом
Відповідно до статті 24 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи, предметом оскарження
в яких є рішення, дії чи бездіяльність Президента України, Кабінету Міністрів
України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади,
Національного банку України, їхньої посадової чи службової особи, виборчої
комісії (комісії з референдуму) члена цієї комісії розглядаються і вирішуються
в окружному адміністративному суді колегією у складі трьох суддів.
Між тим, з матеріалів справи видно, що вона вирішена судом першої інстанції
у складі одного судді, а отже, відповідно до згаданих норм закону справа
розглянута і вирішена неповноважним складом суду.
Вказане порушення вимог процесуального закону залишилось поза увагою і суду
апеляційної інстанції , в той час як у відповідності із ст. 204 КАС України це
було підставою для скасування апеляційним судом судового рішення і направлення
справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Крім того, судами взагалі не надано жодної правової оцінки відповідності
дій відповідачів вимогам "Порядку унесення відмітки до паспорта
громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника
податків та інших обов'язкових платежів", затвердженого Наказом Державної
податкової адміністрації України та Міністерства внутрішніх справ України від
19 жовтня 2004 року N 602/1226.
За правилами ч.2 ст. 227 КАС України, підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на
новий судовий розгляд є порушення норм матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи і не можуть
бути усунені судом касаційної інстанції.
Відповідно до ч.3 ст. 227 КАС України, судові рішення обов'язково
скасовуються з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто і
вирішено неповноважним складом суду.
З огляду на викладене, рішення судів першої та апеляційної інстанцій не
можна визнати такими, що відповідають вимогам закону і вони підлягають
скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.
Під час розгляду судам слід звернути увагу на наведене і у відповідності із
вимогами закону вирішити цей спір.
Керуючись ст.ст. 220, 2201, 221,
223, 227, 230 КАС України,
колегія суддів, -
скаргу Державної податкової інспекції у м. Рівне задовольнити частково.
Рівненського міського суду Рівненської області від 20 березня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 07 липня 2006 року скасувати,
направивши справу до суду першої інстанції на новий судовий розгляд в іншому
складі суду.
Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду касаційної інстанції може
бути оскаржено до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :