Справа № 22-А111/2007р.
Суддя: Вовненко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2007-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-А 111 / 2007p. Головуючий 1-й інстанції:
Категорія-39 Суддя-доповідач
апеляційного суду: Галущенко О.І
ПОСТАНОВА

14 лютого 2007р. Судова
колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської
області в складі:

головуючої: Вовненко
Г.Ю.

суддів: Колосовського
СЮ.

Галущенка О.І.

при секретарі:
Фірсової Т.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Миколаєві адміністративну

справу за апеляційною
скаргою

ОСОБА_1 на
постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.11.2006 р. у справі за

адміністративним позовом

ОСОБА_1 до
Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області (далі-
УМВС) про стягнення матеріальної допомоги, вихідної допомоги при звільненні,
компенсації за невикористану відпустку та вартості предметів речового майна,

встановила:

30.10.2006 р. ОСОБА_1. звернувся з позовом до УМВС про стягнення
матеріальної допомоги, вихідної допомоги при звільненні, компенсації за
невикористану відпустку та вартості предметів речового майна..

Позивач
зазначав, що він з 01.11.2005
р. звільнений в запас ЗС України за ст..
64 п. "В" через хворобу з посади уперуповноваженого в ОВС відділу по
боротьбі з МЗУ УБОЗ УМВС.

Але відповідач
не виплатив йому у повному обсязі матеріальну допомогу, яка надається особам
начальницького складу ОВС при звільненні, на підставі п. 10 постанови
Кабінету Міністрів України №
393 від 17.07.1992 р. «Про
порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокові служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та членів їх сімей» (далі- Постанова №393)

Не виплачена
також за 2000 - 2005 p.p.
матеріальна допомога у розмірі місячного грошового забезпечення, яка
надається на підставі п. 2
Указу Президента України №
926/96 від 04.10.1996
р.( далі- Указ №
926);

грошова
компенсація за невидане своєчасно речове майно, яка підлягає виплаті на
підставі п. 3.26 «Положення
про забезпечення речовим майном ОВС МВС України» ( далі- Положення) та грошова компенсація за невикористану
відпустку за 2005 р.

Посилаючись на
ці обставини, позивач просив про стягнення заборгованості, яка утворилась при
звільненні.

Постановою
Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.11.2006 р. постановлено про задоволення позовних вимог частково у
розмірі 10696 грн. 08 коп..

В решті вимог відмовлено.

Апелянт ставить
питання про скасування постанови, як незаконної і просить постановити нову
постанову про задоволення позову у повному обсязі,

2

вважаючи необгрунтованими висновки суду стосовно
відсутності правових підстав для задоволення решти позовних вимог.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Вирішуючи спір, суд виходив з того,
що відповідач не виконав вимоги законодавства, яким врегульовано право
працівника міліції на отримання вихідної допомоги при звільненні, а права на
інші види грошового забезпечення позивач не має.

Але з такими
висновками в повному обсязі погодитись неможливо, оскільки вони суперечать
вимогам закону та не відповідають дійсним обставинам справи.

Як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_1. з 01.11.2005
р. звільнений в запас ЗС України за ст..
64 п. "В" через хворобу з посади уперуповноваженого в ОВС відділу
по боротьбі з МЗУ УБОЗ УМВС.

Відповідач не
виплатив йому у повному обсязі матеріальну допомогу, яка надається особам
начальницького складу ОВС при звільненні на підставі п. 10 Постанови № 393.

Згідно з наданою
довідкою розмір допомоги складає 30196
грн.08 коп.

На час звернення
до суду заборгованість з цього виду грошового забезпечення складає 10696 грн. 08 коп.

Встановивши
зазначені обставини, суд обгрунтовано визнав безпідставними посилання
відповідача на встановлення черговості з отримання цієї допомоги і стягнув на
користь позивача зазначену суму.

Також
обгрунтовано судом відмовлено у стягненні грошової компенсації за неотримане
речове майно та невикористану відпустку.

Зазначена
відмова ґрунтується на тому, що відповідно до ст.. 56 "Положення про проходження служби рядовим і
начальницьким складом ОВС", яке затверджене постановою Кабінету Міністрів
України № 114 від 29.07.1991 p., грошова
компенсація за невикористану у році звільнення відпустку надається лише особам
рядового і молодшого начальницького складу ОВС.

Позивач має
спеціальне звання майор, яке віднесено до старшого начальницького складу, а
тому, права на отримання даної компенсації, він не має.

Зазначену норму
не можна вважати дискримінаційною, оскільки такі особи ОВС мають право на
значно більший розмір допомоги при звільненні.

Не має права відповідач і на
отримання грошової компенсації за невидане речове майно, оскільки Законом
України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" № 1577-ІП від 23.03.2000 р. (з подальшими
змінами), призупинено дію частини другої ст..
9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей" в частині одержання військовослужбовцями продовольчих
пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового
майна.

Законом України № 2463-Ш від 29.05.2001 р. право на
отримання грошової компенсації замість неотриманого речового майна збережено
лише за військовослужбовцями ГУ
внутрішніх військ МВС України.

Що стосується
відмови у виплаті грошової допомоги, передбаченої Указом № 926, то відповідач
заперечень, стосовно її невиплати, суду не надавав.

Згідно з Указом
виплата цієї допомоги здійснюється за рік і не обумовлена подачею відповідної
заяви чи рапорта.

За період з 2000 р. і до року
звільнення позивачу така допомога не нараховувалась і не виплачувалась.

3

За останній рік
роботи він не пропустив строки позовної давності, а тому зберігає право на
отримання такої допомоги за останній рік перед звільненням.

Суд цих
фактичних даних та вимог закону не врахував, а тому його висновки в частині
відмови у виплаті цієї допомоги є необгрунтованими.

За таких
обставин постанова в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нової про
задоволення вимог щодо стягнення грошової допомоги на підставі Указу № 926 за останній рік
роботи у розмірі 3215 грн. 45 коп.

Керуючись ст. ст. 195, 198, 202, 205, 207 КАС
України, судова колегія

постановила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Постанову
Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.11.2006 р. в частині відмови у виплаті грошової
допомоги, передбаченої Указом №
926 - скасувати, постановити в цій частині нову постанову, якою стягнути з
Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області на
користь ОСОБА_1 3215 грн. 45 коп., в іншій частині
постанову місцевого суду -
залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення, але з цього часу на протязі одного місяця
може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
підпис Судді:

Згідно з
оригіналом О.І.Галущенко