Справа № К-11548/06
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2007-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2007 р. №
К-11548/06

Вищий адміністративний суд України у складі
колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Рибченка
А.О.

суддів: Брайка
А.І.

Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

Федорова
М.О.

при секретарі судового засідання: Ярцевій С.В.

за участю представників:

позивача: Дворніченко
О.О., дов. № 1 від 15.02.2007 р.;

відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну
скаргу Державної податкової інспекції у Біляївському районі Одеської
області

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.06.2005 р.

у справі № 23/236-04-10371 господарського суду
Одеської області

за позовом Приватного підприємства «Одеса-Скан» (правонаступником якого є Товариство з
обмеженою відповідальністю «Рубікон-ІІ»)

до Державної податкової інспекції у Біляївському районі
Одеської області

про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство
«Одеса-Скан» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про
визнання недійсним податкового повідомлення-рішення ДПІ у Біляївському районі Одеської
області № /0 від 26.11.2004 р.

Рішенням
господарського суду Одеської області від 31.01.2005 р. у справі № 23/236-04-10371, залишеним без
змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.06.2005 р.,
позовні вимоги задоволені повністю.

Судові рішення
мотивовані тим, що висновок відповідача про заниження позивачем валового доходу
за І-й квартал 2004 р. в результаті не включення до складу валового доходу
безоплатно наданих товарів по договору купівлі-продажу комплексу дорожнього
сервісу, який передбачає грошову компенсацію за передані об'єкти нерухомого
майна, є безпідставним і законодавчо необґрунтованим, оскільки зроблений
всупереч документально підтвердженим даним і вимогам діючого законодавства.

Не
погоджуючись з вказаними рішеннями судів попередніх інстанцій, ДПІ у
Біляївському районі Одеської області оскаржила їх в касаційному порядку.

В касаційній скарзі скаржник просить
скасувати постанову апеляційного господарського суду з мотивів порушення судом
норм матеріального права, а саме: пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств», та відмовити позивачу в задоволенні позову
в повному обсязі.

В запереченні на касаційну скаргу позивач
просить скаргу відхилити, а постанову Одеського апеляційного господарського
суду від 30.06.2005 р. залишити без змін.

Представник відповідача в судове засідання
суду касаційної інстанції не з'явився, про дату, місце і час касаційного
розгляду повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 4 ст. 221 Кодексу
адміністративного судочинства України не є перешкодою для судового розгляду
справи.

Представником позивача в судовому засіданні
суду касаційної інстанції було заявлено клопотання про заміну первісного
позивача - ПП «Одеса-Скан» на його правонаступника - ТОВ «Рубікон-ІІ.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України, ознайомившись з належним чином завіреними копіями рішення засновника
ПП «Одеса-Скан» від 26.07.2005 р., згідно якого ПП «Одеса-Скан» перетворено в
ТОВ «Рубікон-ІІ» та яке відповідно до п. 1.1 Статуту є його повним
правонаступником, свідоцтвом про державну реєстрацію ТОВ «Рубікон-ІІ, витягом з
статуту ТОВ «Рубікон-ІІ», приходить до висновку про задоволення даного
клопотання та відповідно ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України
здійснює у справі процесуальне правонаступництво, замінивши первісного позивача
у справі - ПП «Одеса-Скан» на його правонаступника - ТОВ «Рубікон-ІІ».

Перевіривши правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду
України прийшла до висновку, що касаційна скарга ДПІ у Біляївському районі
Одеської області підлягає частковому задоволенню, з огляду на слідуюче.

Господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій встановлено, що 26.11.2004 р. ДПІ у Біляївському районі Одеської області
здійснила позапланову документальну перевірку фінансово-господарської
діяльності ПП «Одеса-Скан» з питань дотримання вимог податкового законодавства
при визначенні податку на прибуток за період з 01.01.2004 р. по 01.04.2004 р.,
за результатами якої складено акт № 324/26.

В ході перевірки податковим органом
встановлені порушення позивачем
пп. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4, ст. 8 Закону України «Про оподаткування прибутку
підприємств» в редакції Закону України від 22.05.1997 р. № 283/97-ВР зі змінами
та доповненнями, а саме: заниження податку на прибуток у І-му кварталі 2004 р.
на 473,9 тис. грн.

На підставі висновків даного акту перевірки,
ДПІ у Біляївському районі Одеської області прийняла податкове
повідомлення-рішення від 26.11.2004 р. № /0 про
визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на прибуток в сумі
473900 грн. і застосування штрафних санкцій по цьому податку в сумі 142170 грн.

В акті перевірки податкова інспекція
зазначила, що згідно інформації, отриманої від філії КП «Одеське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» (лист № 66 від 19.05.2004
р.) ПП «Одеса-Скан» в цілому належить комплекс дорожнього сервісу на підставі
договору купівлі-продажу, укладеного між ПП «Одеса-Скан» та ТОВ «Ерідан» від
03.09.2003 р., в який входить 32 об'єкта вартістю 697000 грн. Поряд з цим, в
акті перевірки зазначено, що за даними бухгалтерського та податкового обліку ПП
«Одеса-Скан» фактично придбало у ТОВ «Ерідан» на підставі накладної без номеру
від 05.09.2003 р. нерухомі об'єкти на загальну суму 697000 грн. в кількості 13
найменувань.

Внаслідок цього та, враховуючи висновки звіту
«Про незалежну оцінку нерухомого майна, яке належить на праві власності та яке
значиться на балансі позивача (проведеної за замовленням позивача СПД ОСОБА_1,
дата оцінки 26.01.2004 р.), акт інвентаризації від 01.06.2004 р., протокол
огляду від 21.05.2004 р., висновок судово-бухгалтерської експертизи по карній
справі № 23 у відношенні посадових осіб ПП «Одеса-Скан», відповідач
дійшов висновку, що позивачем отримано безоплатно від ТОВ «Ерідан» 16 об'єктів
вартістю 2310448 грн.

В зв'язку з цим та, враховуючи акт
попередньої перевірки від 29.07.2004 р.
№ 255/23-1008, в якому через відсутність реальної оцінки об'єктів
нерухомості, було частково відображено отриманий дохід у вигляді вартості
товарів (отриманих основних фондів від ТОВ «Ерідан»), безоплатно наданих
платнику податку, на загальну суму 367000 грн., ДПІ вважає, що позивач у І-му
кварталі 2004 року отримав валовий дохід від безоплатно отриманих основних
фондів в сумі 1943448 грн., не врахованих ним при визначенні валових доходів за
вказаний період.

Посилаючись на те, позивачем
придбано комплекс дорожнього сервісу на підставі договору купівлі-продажу від
03.09.2003 р., який є відплатною угодою та передбачає грошову компенсацію за
придбане нерухоме майно (комплекс дорожнього сервісу) в розмірі 697000 грн. суд
першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний господарський суд,
дійшов до висновку про неможливість кваліфікувати отримання нерухомого майна
позивачем як безоплатне, оскільки це не відповідає вимогам пп. 1.23 ст. 1
Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Крім того, в обґрунтування своєї
позиції суди послались на те, що фактично в ході перевірки був лише
встановлений факт неналежного оформлення посадовими особами ПП «Одеса-Скан» первинного
документу, який підтверджує виконання операції з купівлі-продажу комплексу
дорожнього сервісу, та відображення на підставі цього документу даних в
бухгалтерському обліку підприємства, що не призвело до заниження об'єкту
оподаткування податком на прибуток підприємства.

Проте, такий висновок судів є
передчасним, оскільки під час розгляду справи судами не було дано оцінку
наявності в матеріалах справи двох актів приймання-передачі до договору
купівлі-продажу комплексу дорожнього сервісу (додаток № 1) від 05.09.2003 р.:
згідно одного з них позивач прийняв від ТОВ «Ерідан» об'єкти нерухомого майна в
кількості 32 найменувань, які і були зареєстровані в бюро технічної
інвентаризації (а.с. 17), а згідно іншого -
в кількості 13 найменувань, які були відображені в бухгалтерському та
податковому обліку позивача (а.с. 161).

В судовому рішенні суд першої
інстанції вказує, що наданий позивачем акт приймання-передачі від 15.09.203 р.
до договору купівлі-продажу оформлений з дотриманням вимог, передбачених діючим
законодавством для первинних документів та підтверджує виконання господарської
операції по придбанню позивачем у ТОВ «Ерідан» 32 найменувань об'єктів
нерухомості, які складають в сукупності комплекс дорожнього сервісу вартістю
697000 грн.

Однак, такий висновок не можна
визнати обґрунтованим за відсутності належної оцінки, даній судом, іншому акту
приймання-передачі, що мається в матеріалах справи.

Згідно з ч. 2 ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень
судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий
судовий розгляд є порушення норм матеріального чи процесуального права, які
призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи і не можуть бути
усунені судом касаційної інстанції.

Враховуючи те, що суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, а порушення судами норм процесуального права призвело до
неповноти судового розгляду, і як наслідок могло призвести до неправильного
вирішення справи та не можуть бути усунені судом касаційної інстанції,
постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа,
відповідно до ч. 4 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України,
направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду необхідно
врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні
обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її
розгляду та вирішення спору по суті, і в залежності від встановленого
правильного визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до
спірних правовідносин, та прийняте обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 227, 230,
231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у Біляївському районі Одеської області задовольнити
частково.

Рішення господарського суду Одеської області
від 31.01.2005 р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від
30.06.2005 р. скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути переглянута Верховним Судом України з підстав та в
порядку, передбачених статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий (підпис) Рибченко А.О.

Судді (підпис) Брайко А.І.

(підпис) Голубєва
Г.К.

(підпис) Карась О.В.

(підпис) Федоров
М.О.

З оригіналом згідно

Суддя Рибченко
А.О.