Справа № 2-а-14687/2007
Суддя: Сторчак В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Вінниця, вул. Островського, 14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2007 року
Справа № 2-а-14687/07

за позовом

Управління пенсійного фонду України в Барському
районі

до

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у Барському районі Вінницької області

про

Включення до акту щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або професійного захворювання

Суддя В. Сторчак

при
секретарі судового засідання І.Гонті, за участю представників сторін:

позивач:

ОСОБА_1, ОСОБА_2,

від відповідача:

Слободян А.І.

СУТЬ СПОРУ:

До
Вінницького окружного адміністративного суду подано адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в Барському районі про включення до акту щомісячної
звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання.

В
обґрунтування позовних вимог позивач
пояснює те, що на стадії проведення звірки витрат, відповідач
відмовляється від відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві громадян країн-учасниць
СНД та членам їх сімей, які отримали каліцтво в країнах СНД і переїхали на
постійне місце проживання в Україну.

В
судовому засіданні позовні вимоги представники позивача підтримали посилаючись на викладені у
позовній заяві обставини та просили задоволити позов у повному обсязі.

Представник
відповідача по справі проти позову заперечує, наполягає на тому, що діє Угода
«Про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівнику
каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров'я, які
пов'язані з виконанням ним трудових обов'язків», що була підписана 9 вересня
1994 року державами колишнього Союзу РСР, в тому числі і Україною. Відповідач
посилається на ст. 2 даної Угоди, в якій зазначено, що відшкодування шкоди,
заподіяної працівнику каліцтвом, професійним захворюванням або іншим
ушкодженням здоров'я, смерті проводиться
роботодавцем сторони, законодавство якої поширювалося на працівника під час
отримання каліцтва, іншого ушкодження здоров'я, смерті. Відповідач вважає що
саме роботодавець відповідальний за
заподіяну шкоду, здійснює її відшкодування у відповідності до свого
національного законодавства.

Заслухавши
доводи сторін по справі та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пенсійне
забезпечення громадян України відповідно до ст. 10 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» здійснюється органами Пенсійного фонду України. Стаття 81
вказаного Закону передбачає, що
призначення та виплата пенсій, в тому числі пенсій по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного захворювання здійснюється органами
Пенсійного фонду.

З
набранням чинності Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності» обов'язок відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема, виплати йому або особам, які перебувають
на його утриманні пенсій по інвалідності в зв'язку із втратою годувальника
покладено на Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань.

Статтею
6 Закону України № 1105 "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"
визначено, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України закріплений в якості страхувальника в сфері
соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання.

Статті
21, 28 даного закону передбачають обов'язок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я або у разі його смерті при настанні
страхового випадку, виплачуючи йому або особам, які перебували на його
утриманні; та пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання та пенсій, у зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку виробництві або професійного захворювання.

Крім
того, ст.1, ст.2 Закону України
"Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» збір та акумулювання коштів на виплату пенсій
по інвалідності та у зв'язку з втратою годувальника, внаслідок нещасного

випадку
на виробництві та професійного захворювання, здійснює Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і які підлягають виплаті при
настанні страхового випадку, а призначення самих пенсій здійснює Пенсійний фонд
України.

Положення
2 п. 5 ст. 24 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" встановлено, що якщо після
призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних
послуг між Фондом соціального страхування від нещасних випадків і страховиками
з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Позивач
додав до матеріалів справи акти щомісячних звірок, що були складені по особових
справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві, в яких зазначені загальні суми витрат, що підлягають
відшкодуванню, відповідно до п.5 Порядку, дані акти були узгодженні з
відповідачем про що свідчить печатка.

З часу
прийняття Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату працездатності», передбачено обов'язок Фонду
соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювань
України проводити відшкодування ПФУ.

Тобто,
витрати понесені Пенсійним фондом України у зв'язку з виплатою пенсій,
передбачених ст. 26 Закону України "Про пенсійне забезпечення",
підлягають відшкодуванню Фондом соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві.

Відповідно зі ст.1 Закону України №1788
"Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. іноземні громадяни і
особи без громадянства, проживаючі в Україні мають право на пенсію нарівні з
громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міждержавними
угодами.

Виплата
пенсій по інвалідності у наслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання здійснюється, відповідно до п.16. ст.34 Закону №1105
від 23.09.1999р., у відповідність із законодавством про пенсійне забезпечення.

Сумісною
Постановою правління Пенсійного фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України 04.03.2003року №5-4/4, зареєстрованим
в Міністерстві юстиції України 16 травня 2003р. за №376/7697 затверджено
"Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання", що
встановив механізм погодження та відшкодування таких витрат.

Згідно
п. 2 вказаного Порядку останній визначає механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України та Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних
з виплатою відповідних пенсій.

Пунктом
5 цього Порядку встановлено, що органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10 числа
місяця, наступного за звітним, на підставі списку осіб, яким призначено пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, та списку
померлих осіб і осіб, знятих з обліку з інших причин, які отримували пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або профзахворювання провадять з відділеннями
виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в районах та містах обласного
значення звірку витрат за особовими справами потерпілих, складається акт
щомісячної звірки витрат за особовими справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання,
та до 15 числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідним головним
управлінням Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що
головні управління Пенсійного
фонду та управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань на підставі
поданих актів узагальнюють і узгоджують
Довідку про відшкодування Фондом соціального страхування
від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою
відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та Фонду
соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що
Фонд соціального страхування від нещасних випадків на підставі вищевказаної
Довідки на централізованому рівні до 25 числа (пункт 7 Порядку).

Отже, лише на підставі даних
особових справ інвалідів, занесених до актів звірки, робочі органи Фонду
соціального страхування від нещасних випадків, визначають суму витрат, що
підлягають відшкодування.

Згідно ст.85 Закону України №1788
від 05.11.91р. пенсії виплачуються з місцем фактичного проживання пенсіонера,
незалежно від прописки. У свою чергу, відповідно до п.41 Порядку надання і
оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення", зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 26.06.02р. під № 536/6824 при переїзді пенсіонера на постійне
або тимчасове проживання в іншу місцевість, його пенсійна справа направляється
до органу, що призначає пенсію, по новому місцю проживання.

Пенсійне законодавство напряму
зв'язує виплату відповідної пенсії з фактичним місцем проживання пенсіонера.
Отже, страхові виплати повинні проводитися відповідним відділенням ФССНВ по
місцю фактичного проживання застрахованої особи, за умови звернення
останньою з відповідною заявою.

Таким чином, право Пенсійного фонду
на відшкодування витрат виникає після призначення та виплати Пенсійним фондом
пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, а також пенсій по втраті годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які в
силу ст.25 Закону № 1105 повинні здійснюватись Фондом соціального страхування
від нещасних випадків за рахунок коштів цього Фонду.

З квітня 2001 року управлінням
Пенсійного фонду України в Барському районі Вінницької області було включено в
акти звірки видатки, пов'язані з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання та
пенсій у зв'язку з втратою годувальника,
який помер в
наслідок нещасного випадку
на виробництві або
професійного захворювання( а.с. 11-55).

Відшкодуванню підлягають пенсії, призначенні відповідно до пунктів «а»,
«в», «г» статті 26, 37,38,92 Закону України «Про пенсійне забезпечення»
в разі настання страхових випадків, визначених
Переліком обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2001 р. № 1094 «Деякі питання
розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на
виробництві та порядок відшкодування Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному
фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 03 березня 2003 року № 5-4 та
правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від
04 березня 2003 року №4.

Згідно
п.4 вищеназваної постанови
відшкодуванню підлягають суми, що виплачуються до Законів України
«Про пенсійне забезпечення» , «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» і постанов
Кабінету Міністрів України, а саме: сума
виплачених пенсій (основний розмір); сума виплаченої щомісячної цільової
грошової допомоги на прожиття; сума витрат з виплати і доставки пенсій; сума
допомоги на поховання, виплаченої сім'ї померлого або особі, яка здійснила
поховання особи, яка отримувала пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, в частині, що підлягає
відшкодуванню відповідно до пункту 4 Порядку.

Згідно
ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні
ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на матеріали справи суд дійшов висновку, що відповідач не довів
правомірність своїх рішень, а отже позовні вимоги є
обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та законодавству і тому підлягають
задоволенню.

Згідно
ч.2 ст.162 Кодексу у разі задоволення адміністративного позову суд може
прийняти постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії,
іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів
людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167,
255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Барському районі Вінницької
області включити в акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання кошти на суму 70776,77 грн.

Відповідно до ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України
постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня ї проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному
обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. При
цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя