Справа № 22ас-515/2007
Суддя: Чуприна В.О.
Дата ухвалення: 2007-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22ас -515/ 2007 оскаржувана постанова прийнята під
Категорія 13 головуванням Чезганової А.М.
Доповідач : Чуприна В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Вінницької області у складі :

Головуючого: Чуприни В.О.

Суддів : Іванюка М.В., Камзалова В.
В.

При секретарі:
Руденко О.М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Вінницької області адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення в
Замостянському районі м. Вінниці на
постанову Замостянського районного суду м. Вінниці від 19 грудня 2006 року за позовом ОСОБА_1до Управління праці та соціального захисту населення
в Замостянському районі м. Вінниці
про стягнення недоплаченої суми разової щорічної допомоги учаснику
бойових дій, -

ВСТАНОВИЛА :

14 вересня 2006
року ОСОБА_1. звернувся до суду з вказаним позовом.

Позовні вимоги
мотивував тим, що є учасником бойових дій і згідно ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» має право на отримання щорічно до 5 травня разову
грошову допомогу у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Незважаючи на це, без урахування розмірів мінімальних пенсій, які встановлювались на 2004, 2005 роки, відповідачем, з
посиланням на Закон України «Про державний бюджет
України» було виплачено відповідно: 120 грн., 250 грн.

Виплачені суми не відповідають мінімальним розмірам пенсій за віком за
вказані роки і тому позивач просив стягнути з відповідача недоплачену частину
разової грошової допомоги за 2004,2005 роки в сумі 1752 грн. 25 коп.

2

Постановою Замостянського районного суду м.
Вінниці від 19

грудня 2006 року позовні вимоги
задоволено повністю.

В апеляційній скарзі Управління праці та соціального захисту населення в Замостянському районі м. Вінниці просить скасувати
зазначену постанову, оскільки вона суперечить вимогам закону та ухвалити нове
рішення по суті звернення відповідача

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд правильно дійшов висновку щодо
неправомірного обмеження права позивача, керуючись при цьому рішенням Конституційного Суду України № 20-рп від 01.12.2004 р.
щодо не відповідності Конституції України та Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» положень частини 2,3 і 4 статті 78 Закону України «Про
державний бюджет на 2004 рік».

Доводи апеляційної скарги про незворотність дії в часі вказаного вище рішення Конституційного Суду України, яке набуло чинності
з дня його ухвалення та відсутності
преюдиціальності, не можуть бути прийнятні щодо самої суті та змісту права соціального захисту ветеранів війни, оскільки відповідно до правової позиції Конституційного Суду України
в рішенні № 20-рп від 01.12.2004 р. - звуження
змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції
не допускається.

Аналогічна позиція була висловлена і в рішенні Конституційного Суду України від 20.03.2002 р. №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій, в якому також зазначено, що положення частини
четвертої статті 28 Закону України «Про бюджетну систему
України» щодо заборони законом про Державний
бюджет України вносити зміни до чинного законодавства означає і неможливість
зупинення дії чинних законів в частині встановлення ними пільг, компенсацій і
гарантій, які фінансуються з бюджетів усів рівнів.

Досилання
апелянта щодо пропущення ОСОБА_1строку звернення

до
адміністративного суду не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в суді першої інстанції відповідач не поставив питання щодо
застосування строку звернення до адміністративного суду,
а згідно до ч.1 ст.100 КАС України підстава для
відмови у задоволенні адміністративного позову може бути за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивач має право
на отримання щорічної разової грошової допомоги в
розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

З урахуванням сум виплаченої допомоги, до задоволення належить 1752 грн. 25
коп. невиплаченої допомоги.

Оскільки розпорядником бюджетних коштів на виконання програм соціального захисту на час прийняття судової постанови є
Управління праці та соціального захисту населення в Замостянському районі м.
Вінниці, то за таких обставин даний суб'єкт владних
повноважень повинен нести відповідальність за вимогами
позивача.

3

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права Керуючись ст.ст. 196,198,200,205,206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення в Замостянському районі м. Вінниці залишити без
задоволення, а постанову Замостянського районного суду м.
Вінниці від 19 грудня 2006 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого адміністративного
суду України.