Справа № 2-а-10/2007
Суддя: Зосименко С.Г.
Дата ухвалення: 2007-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-10/07
Індустріальний районний суд м.
складі: головуючого судді Зосименко С.Г.
при секретарі Карпенко В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
у м. Дніпропетровську
справу за позовом ОСОБА_1 до
обласної державної адміністрації, Ліквідаційної комісії
з питань майна облдержадміністрації, Відкритого акціонерного
товариства будівельно-монтажна фірма „Дніпроважбуд”,
третя особа: Регіональне
Фонду державного майна України у Дніпропетровській області про
нечинними та скасування наказу та переліку (додатковому) нерухомого
У вересні 2006 року позивач
звернувся до суду із позовом до
обласної державної адміністрації, ВАТ будівельно-монтажна
„Дніпроважбуд”, який у листопаді 2006 року доповнив, про визнання
та скасування наказу та переліку (додатковому) нерухомого майна . У
заяві позивач та представник позивача у судовому засіданні посилається
те, що ОСОБА_1 зі своєю родиною мешкає
у гуртожитку, який знаходиться
адресою: АДРЕСА_1. Зазначений гуртожиток та інші
гуртожитки було передано Дніпропетровською облдержадміністрацією у
ВАТ БМФ „Дніпроважбуд” на підставі наказу від 28.11.2001 року № 16-В
підтвердження додаткового переліку нерухомого майна” Вважає, що цей наказ
таким, що не відповідає вимогам законодавства України на дату його видання.
розташовані АДРЕСА_1, АДРЕСА_3,АДРЕСА_4,АДРЕСА_5 на момент корпоратизації ВАТ
БМФ „Дніпроважбуд” не були
Державною облдержадміністрацією у власність підприємства відповідно
Переліку нерухомого майна, що передано у власність приватизованому
акціонерному товариству створеному облдержадміністрацією шляхом
Відповідно цього Переліку облдержадміністрація передала ВАТ БМФ
156 об'єктів нерухомості за станом на момент затвердження акта
вартості цілісного майнового комплексу
27.12.1994 року. У цьому
за відповідними інвентарними номерами об'єктів, що передані у
відповідачу, зареєстровані інші об'єкти нерухомості, ніж гуртожитки,
зазначені за тими ж інвентарними номерами у наказі, який оспорює позивач.
гуртожитків у власність ВАТ БМФ „Дніпроважбуд” суперечить вимога
України „Про приватизацію майна державних підприємств”, за ч. 2 ст. 3
закону дія закону не поширюється на приватизацію об'єктів державного
та житлового фондів. Вважає, що гуртожитки у відповідності з
Кодексом України, належать до державного житлового фонду. Тобто
як об'єкти державного житлового фонду, не підлягали приватизації.
вважає, що передачею гуртожитків у
власність ВАТ БМФ „Дніпроважбуд”
конституційні права та інтереси самого
гуртожитків , оскільки постійно підвищуються тарифи за житлово-
послуги, у примусовому порядку мешканців гуртожитків змушують
угоди оренди житлової площі тощо. На підставі цього просив визнати
та скасувати наказ Дніпропетровської обласної державної
адміністрації від 28 листопада 2001 року № 16-В „Про
підтвердження додаткового
нерухомого майна” та Перелік (додатковий) нерухомого майна, що
у власність приватизованому відкритому акціонерному товариству,
облдержадміністрацією шляхом корпоратизації, зобов'язати ВАТ БМФ
виключити вартість гуртожитків, що знаходяться за адресою: м.
АДРЕСА_1; м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_3, м.
Дніпропетровськ,АДРЕСА_4;
м. Дніпропетровськ,АДРЕСА_5 із
фонду Відкритого акціонерного товариства будівельно-монтажної фірми
та передати у комунальну власність міста Дніпропетровська.
суду від 14 грудня 2006 року до участі у справі в якості третьої особи
залучено Регіональне відділення Фонду державного майна України по
суду від 04 квітня 2007 року до участі у справі в якості
співвідповідача було залучено ліквідаційну комісію з питань
обласної державної адміністрації.
Представник відповідача Дніпропетровської
обласної державної адміністрації у
судове
засідання з'явилася. Позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні
відмовити. Суду пояснив, що Дніпропетровській облдержадміністрації
до Указу президента України від 09.09.1994 року № 666/94 були надані
виступати в процесі корпоратизації засновником відкритих
товариств, що створюються на базі загальнодержавної власності та
ефективність використання і збереження майна, закріпленого за
що перебуває у загальнодержавній власності.
Облдержадміністрацією
було винесено розпорядження від 05.08.1999 року № 515,
було уповноважено управління з питань майна облдержадміністрації
питання щодо права власності на нерухоме майно приватизованих
товариств, які створені облдержадміністрацією шляхом
Наказ № 16-В від 28.11.2001 року було видано на виконання Указу
України „Про корпоратизацію підприємств” з метою оформлення та
реєстрації права власності на нерухоме майно, що приватизоване у
цілісного майнового комплексу. Вважає, що цей наказ не суперечить
Закону України „Про приватизацію майна державних підприємств”, оскільки
державного підприємства у відкрите акціонерне товариство було
відповідно до Указу Президента України
від 15.06.1993 року та
Кабінету Міністрів України від
05.07.1993 року № 508, а не у
до Закону України „Про приватизацію майна державних підприємств”
нормативними актами встановлено на які об'єкти його дія не
Державний житловий фонд не зазначено як такий об'єкт. Крім того,
активів і включення гуртожитків до цих активів проводилося також не
Законом України ”Про приватизацію майна державних підприємств”, а згідно
Президента України „Про корпоратизацію підприємств”. Гуртожитки, як об'
державної або комунальної власності не були включені в перелік об'єктів,
не підлягають приватизації, згідно з п. 2 ст. 5 Закону України „Про
державного майна”. Жодний нормативний акт в
період з 1994 року до
року не забороняв органам державного управління включати вартість
в перелік об'єктів приватизації і реалізувати їх у встановленому
так як такі права були надані їм діючим на той час Законом України
власність”, а внесення змін з 03.03.2005 року в Закон України „Про
державного майна”, згідно яких гуртожитки не підлягають
зворотної сили не має. Вважає також, що позивачем порушено термін
до суду за захистом порушеного права.
відповідача Ліквідаційної комісії Управління з питань майна
облдержадміністрації
у судове засідання з'явився. Позовні вимоги не визнав і у
позову просив відмовити. Суду пояснив, що
Дніпропетровської облдержадміністрації було створено згідно розпорядження
облдержадміністрації № 200/І-р від 12.06.2000 року і має статус
особи. Начальник управління з питань майна облдержадміністрації мав
самостійно підтвердити для ВАТ БМФ „Дніпроважбуд” додатковий
нерухомого майна, що передано у власність цьому товариству, який
визнати позивач нечинним. Управління з питань майна
облдержадміністрації,
як самостійна юридична особа, було ліквідовано. В
облдержадміністрації внесені відповідні зміни розпорядженням голови
облдержадміністрації
№ 452-р-05 від 25.10.2005 року. Створена ліквідаційна
управління з питань майна облдержадміністрації згідно з розпорядженням
облдержадміністрації № 423-р-05 від 15.10.2005 року.
відповідача Відкритого акціонерного товариства
„Дніпроважбуд” у судове засідання з'явився. Позовні вимоги не визнав та
відмовити у повному обсязі. Суду пояснив, що ОСОБА_1, звертаючись з
позовом до суду, не має адміністративної процесуальної правоздатності,
передача гуртожитків до статутного фонду акціонерного товариства
прав громадянина ОСОБА_1 не порушувала. Крім того, ОСОБА_1
як позивач ще по трьом гуртожиткам, де він ніколи не проживав .
також порушено строк звернення з даним позовом до суду, оскільки те,
власником гуртожитку є ВАТ БМФ „Дніпроважбуд”
позивачу було відомо як
з 2001 року. Обґрунтовуючи свої заперечення проти заявлених позовних
представник відповідача посилається на те, що перетворення державного
будівельно-монтажного тресту „Дніпроважбуд” у відкрите акціонерне
було здійснено не у відповідності із Законом України „Про
державного майна”, а у відповідності з Указом Президента України
корпоратизацію підприємств” від 15.06.1993 року та Постановою Кабінету
України „Про затвердження Положення про порядок корпоратизації
№ 508 від 05.07.1993 року. Вказаними нормативними актами
на які об'єкти вони не поширюються. Державний житловий фонд не
як такий об'єкт. Право приймати рішення про перетворення і визначення
перетворення надано обласним державним адміністраціям, як засновникам.
було затверджено акт оцінки майна цілісного майнового комплексу
який було складено згідно з вимогами Методики оцінки об'єктів
Вартість цілісного майнового комплексу була зменшена на вартість
державного житлового фонду, що приватизується відповідно до Закону
„Про приватизацію державного майна”. Гуртожитки були побудовані ВАТ БМФ
знаходилися на обліку в його балансі як окремі інвентарні об'
і їх вартість була включена в його статутний фонд. Гуртожитки, як об'єкти
або комунальної власності, не були включені в перелік об'єктів, які
підлягають приватизації згідно п. 2 ст. 5 Закону України „Про приватизацію
майна”. Крім того, згідно п. 2 ст. 2 Закону України „Про
державного житлового фонду” забороняється приватизація кімнат у
на користь громадян. Зазначений Закон не містить заборону
гуртожитками іншим чином, в тому числі у відповідності до ст.
3, 4 Закону України „Про власність”, який діяв на час прийняття рішення про
гуртожитків до інвентарних об'єктів
(активів), які сформували
фонд підприємства і підлягали приватизації. Вважає, що посилання
на наявність у переліку нерухомого майна об'єктів з однаковими
номерами як на доказ незаконності приватизації гуртожитків
тому що в переліку облік нерухомого майна
номерів, а вони у вказаних об'єктів відрізняються.
третьої особи у судове засідання з'явився. Проти задоволення
вимог заперечував. Суду пояснив, що на момент передачі гуртожитків все
вчинено згідно умов діючого на той час законодавства.
Суд,
заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню за наступних
3 статті 8 Конституції України, статтями розділу ІІ „Права, свободи
та обов'язки людини і громадянина” Конституції
України особа забезпечена
оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень.
встановлено матеріалами справи та у судовому засіданні Відкрите акціонерне
товариство будівельно-монтажна фірма „Дніпроважбуд” було створено відповідно
Указу Президента України від 15.06.1993 року № 210/92 „Про корпоратизацію
шляхом перетворення державного підприємства, більш як 75%
фонду якого перебувало у державній власності, у відкрите акціонерне
та Постанови Кабінету Міністрів України „Про затвердження Положення
порядок корпоратизації підприємств” №
508 від 05.07.1993 року (а. с.
Відповідно до Указу Президента засновниками
відкритого акціонерного
що створюється на базі загальнодержавної власності, з боку держави
органи, уповноважені управляти майном. Відповідно до Указу Президента України
09.09.1994 року № 666/94 „Про додаткові
заходи щодо делегування
Донецькій, Запорізькій, Луганській обласним державним
повноважень щодо управління майном, що перебуває у
власності” (а. с. 58-60)
облдержадміністрації
було делеговано такі повноваження центральних органів
виконавчої влади щодо управління майном,
власності, виступати у процесі корпоратизації засновниками
акціонерних товариств, що створюються на базі загальнодержавної
контролювати ефективність використання
за підприємствами, що перебуває у загальнодержавній власності.
до вищезазначених Указів Президента України, Постанови Кабінету
Міністрів України від 05.07.1993 року № 508 „Про затвердження Положення про
корпоратизації підприємств”, Закону України
наказу Державного комітету будівництва , архітектури та житлової
України № 121 від 09.06.1998 року „Про
затвердження Інструкції про
державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що
у власності юридичних та фізичних осіб”,
державні адміністрації”, облдержадміністрацією було винесено
від 05.08.1999 року № 372-р „Про порядок розгляду питань щодо
власності на нерухоме майно
приватизованих акціонерних товариств, які
облдержадміністрацією шляхом корпоратизації”, яке було зареєстроване в
обласному управлінні юстиції 16.08.1999 року за № 515. Цим
уповноважено управління з питань майна облдержадміністрації
питання щодо права власності на нерухоме майно приватизованих
товариств, які створені
облдержадміністрацією шляхом
Таким чином, на момент приватизації майна цілісного майнового
БМФ „Дніпроважбуд” облдержадміністрація
органів виконавчої влади щодо управління майном, яке перебуває у
власності і відповідно наділила
повноваженнями управління з
майна щодо розгляду питань власності на
нерухоме майно приватизованих
товариств, які створені шляхом корпоратизації.
до пунктів 3-10 Положення про порядок
корпоратизації підприємств
с. 55-56) засновником була створена комісія , яка проводила
Комісія, згідно з вимогами Указу Президента України „Про
підприємств” і Методикою оцінки об'єктів приватизації,
Постановою Кабінету Міністрів України № 919 від 12.11.1993 року,
акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу підприємства ,
було затверджено засновником (а. с. 129-132)
Оцінка вартості цілісного
комплексу здійснювалася на підставі
балансу підприємства. Гуртожитки
АДРЕСА_3,АДРЕСА_4,АДРЕСА_5,
побудовані БМФ „Дніпроважбуд” і знаходилися на обліку в його балансі як
інвентарні об'єкти (а. с. 179). Згідно вищезазначеної Методики вартість
майнового комплексу зменшувалася на
вартість майна державного
фонду, що приватизується відповідно до Закону України „Про
державного житлового фонду” (а. с. 179-180). Гуртожитки, як об'
державної або комунальної власності, не були включені в перелік об'єктів,
не підлягають приватизації. Відповідно ст. 2 Закону України „Про
державного житлового фонду” не підлягають приватизації кімнати в
що виключає неможливість приватизації гуртожитків як активів
в складі цілісного майнового комплексу. Жодний законодавчий чи
акт в період з 1994 року до 2005 року не забороняв органам
управління включати вартість гуртожитків і перелік об'єктів
Рішення
про включення гуртожитків до вартості цілісного майнового комплексу, як

власності
підприємства, фактично було прийнято 27.12.1994 року, коли

Дніпропетровським
облвиконкомом був затверджений акт оцінки вартості майна

державного
підприємства - будівельно-монтажного тресту
„Дніпроважбуд”, а потім

створена
на базі цього майнового комплексу ВАТ БМФ „Діпроважбуд”. Приватизацію

було
завершено у 1997 році. Таким чином,
гуртожитки перейшли у власність

підприємства
у 1995 році відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів

України
№ 508 від 5.07.1993 року „Про затвердження Положення про порядок

корпоратизації
підприємств”. Згідно п. 15 Положення з моменту державної

реєстрації
відкритого акціонерного товариства активи та пасиви державного

підприємства
переходять до акціонерного товариства. З витягу про реєстрацію

права
власності на нерухоме майно (а. с. 27)
гуртожиток АДРЕСА_1 у

м.
Дніпропетровську належить на праві власності ВАТ БМФ „Дніпроважбуд”.

Відповідно
до п. 11 Положення про порядок
корпоратизації підприємств у разі

виявлення
невідповідності зазначених документів вимогам цього Положення, інших

актів
чинного законодавства засновник вносить до них необхідні зміни і

доповнення. Встановивши, що у Переліку нерухомого майна,
що передано у

власність
приватизованому акціонерному товариству , створеному

облдержадміністрацією
шляхом корпоратизації, (а. с. 17-22) відсутні будівлі

гуртожитків, Управлінням з питань майна Дніпропетровської
облдержадміністрації

було
видано наказ № 16-В від 28.11.2001 року „Про підтвердження додаткового

переліку нерухомого майна”, згідно з яким було
підтверджено для ВАТ БМФ

„Дніпроважбуд”
додатковий перелік нерухомого майна. З Переліку (додатковому)

нерухомого
майна, що передано у власність відкритому акціонерному товариству,

створеному
облдержадміністрацією шляхом корпоратизації (а. с. 15) вбачається,

що
згідно з наказом комітету економіки виконкому Дніпропетровської обласної

ради
народних депутатів № 114 від 27.01.1995 року про створення ВАТ БМФ

„Дніпроважбуд”
на базі будівельно-монтажного тресту
„Дніпроважбуд”,

засновником
якого виступила облдержадміністрація в
процесі корпоратизації,

Дніпропетрвоська
облдержадміністрація передала ВАТ БМФ „Дніпроважбуд” такі об'

єкти
нерухомості з станом на момент затвердження акта оцінки вартості цілісного

майнового
комплексу 27.12.1994 року: гуртожиток АДРЕСА_1, гуртожиток

по
АДРЕСА_3, гуртожиток поАДРЕСА_4, гуртожиток по АДРЕСА_5 у м. Дніпропетровську
згідно з розпорядженням голови

облдержадміністрації
від 05.08.1999 року № 372-р. Таким
чином, даний наказ

було
видано на виконання Указу Президента України „Про корпоратизацію

підприємств”
з метою оформлення та державної реєстрації права власності на

нерухоме
майно, що приватизоване у складі цілісного майнового комплексу у

процесі
корпоратизації.

Суд
не може прийняти до уваги посилання позивача у позову та представника

позивача
у судовому засіданні на наявність у переліку нерухомого майна об'єктів

з
однаковими інвентарними номерами як на доказ незаконності приватизації

гуртожитків,
оскільки в переліку облік нерухомого майна здійснювався згідно

порядкових
номерів, а вони у вказаних об'єктів
відрізняються.

Таким
чином, суд не вбачає підстав для визнання нечинними та скасування наказу

Дніпропетровської
обласної державної адміністрації від 28
листопада 2001 року

№
16-В „Про підтвердження додаткового переліку нерухомого майна” та Переліку

(додатковий)
нерухомого майна, що передано у власність приватизованому

відкритому
акціонерному товариству, створеному облдержадміністрацією шляхом

корпоратизації

Позовні
вимоги щодо зобов'язання ВАТ БМФ
„Дніпроважбуд” виключити вартість

гуртожитків,
що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1;

м.
Дніпропетровськ, АДРЕСА_3, м. Дніпропетровськ,АДРЕСА_4; м.

Дніпропетровськ,АДРЕСА_5
із статутного фонду Відкритого акціонерного

товариства
будівельно-монтажної фірми
„Дніпроважбуд” та передачі у комунальну

власність
міста Дніпропетровська задовленню не підлягають, оскільки є по суті

вимогами
про віндикацію майна, що знаходиться у власності відкритого

акціонерного
товариства в державну власність, що суперечить ст. 328 ЦК України

,
так як ВАТ БМФ „Дніпроважбуд” є добросовісним набувачем і зазначене майно не

може
бути витребуване у нього, крім випадків
передбачених ст.ст. 388-390 ЦК

України
. Позивач та його представник не надали суду доказів обґрунтованості

законних
підстав витребування майна від добросовісного набувача та передачі

його
у комунальну власність.

Крім того, завертаючись до суду з даним
позовом, ОСОБА_1 є неналежним

позивачем,
так як ОСОБА_1 був раніше лише користувачем
кімнати у

гуртожитку
за адресою: АДРЕСА_1. З ордера на

житлову площу у гуртожитку № 34 від 03.02.1998 року
(а. с. 16) вбачається, що

кімната
у гуртожитку була надана дружина позивача і позивач в ордері був

зазначений
як член її сім'ї. Згідно довідки ВАТ БМФ „Дніпроважбуд” № 69 від

02.07.2007
року (а. с. 120) родина ОСОБА_1 була
знята з реєстрації за

адресою:
АДРЕСА_1 у січні 2005 року у зв'язку із

переїздом
на інше місце проживання за адресою: м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_6. Це
підтверджується і копією паспорту позивача (а. с.

137),
з якої вбачається, що 30.01.2007 року позивач був зареєстрований за

адресою:
м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_6. Згідно ордеру на

житлове
приміщення № 02926 від 10.03.2006 року (а. с. 146) ОСОБА_1 була

надана
2-х кімнатна квартира за адресою: м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_6 на склад сім'ї з
3-х осіб. Тому суд не може

прийняти
до уваги посилання представника позивача на те, що передачею

гуртожитків
у власність ВАТ БМФ „Дніпроважбуд” порушені конституційні права та

інтереси
позивача, як жильця цих гуртожитків. З довідки
Дніпропетровської

міської
ради № 576АР від 10.07.2007 року (а. с. 145) вбачається, що ОСОБА_1

є
депутатом Дніпропетровської міської ради ІV та V скликань. Але це не дає

право
ОСОБА_1 звертатися із адміністративним позовом до суду в інтересах

інших
осіб, які звертались до нього, як до депутата міськради. Відповідно до ч.

3
ст. 56 КАС України представники беруть участь в адміністративному процесі на

основі
договору або закону Позивачем чи його представником не надані суду

документі,
які б підтверджували повноваження позивача як представника інших

осіб.

Таким
чином, зібрані у справі докази та їх
оцінка вказують на відсутність

підстав
для задоволення позовних.

Керуючись
Конституцією України, ст. ст. 328, 388-390 ЦК України, Житловим

Кодексом
України, Законом України „Про власність”, Законом України „Про

приватизацію
державного майна”, Закону України „Про приватизацію державного

житлового
фонду”, Указом Президента України „Про корпоратизацію підприємств”,

Постановою
Кабінету Міністрів України „Про затвердження Положення про порядок

корпоратизації
підприємств” , ст. ст. 11, 12, 56, 158, 159, 160, 163 КАС

України,

ПОСТАНОВИВ:

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Постанова
може бути оскаржена в апеляційному порядку через Індустріальний

районний
суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня її

проголошення,
а у разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст.

160
КАС України - з дня складання у повному обсязі заяви про апеляційне

оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в

порядку
ч. 5 ст. 186 КАС України.

Суддя

С.Г. Зосименко