Справа № К-6027/06
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2007-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
Справа № К-6027/06
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. -
головуючий,

Амєліна С.Є.
- суддя-доповідач,

Весельської Т.Ф.,

Гуріна М.І.,

Кобилянського М.Г.,

при секретарі Замезі Ю.І.,

з участю позивача ОСОБА_1. та
представника відповідача Олексюк О.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області від 08
липня 2003 року в справі за позовом ОСОБА_1до Прокуратури Одеської області,
Управління державного казначейства України в Одеській області про стягнення
коштів та відшкодування моральної шкоди,

в с т а
н о в и л а :

У лютому 2002 року ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом про стягнення
грошової допомоги, передбаченої статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру»,
в сумі 17 917,50 грн. та 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Одеси від 18 жовтня 2002 року
позов задоволено частково: стягнуто з Прокуратури Одеської області на користь
ОСОБА_1. грошову допомогу в сумі 17 917,50 грн. та 3 000 грн. у відшкодування
моральної шкоди.

Рішенням судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської
області від 08 липня 2003 року рішення районного суду скасовано і в задоволенні
позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач зазначає, зокрема, що має право на таку грошову
допомогу, оскільки вперше вийшов на пенсію згідно Закону України «Про
прокуратуру» звільнившись з Прокуратури Одеської області. Посилаючись на
порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати судове
рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В касаційній інстанції позивач підтримав доводи касаційної скарги.

Представник відповідача
касаційну скаргу не визнав, просив її відхилити посилаючись на те, що судове
рішення відповідає вимогам законодавства.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й
процесуального права колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1.
проходив службу у військовій прокуратуру й займав посаду заступника начальника
відділу військової прокуратури Південного регіону України, з якої звільнений
наказом Міністра оборони України від 08 липня 1994 року №01578 за підпунктом
«в» пункту 65 (за станом здоров'я) Тимчасового положення про проходження
військової служби особами офіцерського складу.

Наказом військового прокурора Південного регіону України
від 29 липня 1994 року №129 ОСОБА_1. виключено зі списків особового складу
Військової прокуратури Південного регіону України, сплачено одноразову грошову
винагороду за січень - липень 1994 року і направлено на облік до Київського
районного військового комісаріату міста Одеси.

З 3 жовтня 1994 року по 04 жовтня 2001 року працював у
Прокуратурі Одеської області. Наказом прокурора Одеської області від 02 жовтня
2001 року №206 на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України
звільнений з посади старшого прокурора відділу нагляду за розслідуванням
кримінальних справ слідчими органів прокуратури у зв'язку з виходом на пенсію.

Стаж роботи на прокурорсько-слідчих посадах складає 37
років 4 місяці 3 дні.

У січні 2002 року позивач звернувся до Прокуратури
Одеської області із заявою про надання грошової допомоги, передбаченої частиною
15 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в задоволенні якої відмовлено
з посиланням на те, що грошову допомогу вже було сплачено при звільненні зі
служби в органах військової прокуратури.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції і відмовляючи в позові апеляційний суд
правильно виходив з того, що позивач не має права на грошову допомогу,
передбачену частиною 15 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Як вбачається з обставин справи, позивач проходив службу на
прокурорсько-слідчих посадах у військовій прокуратурі.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про прокуратуру»
військові прокуратури входять до системи органів прокуратури.

При звільненні у запас з посади заступника начальника
відділу військової прокуратури Південного регіону України ОСОБА_1. мав право на
пенсійне забезпечення, що призначалося на підставі Закону України «Про
прокуратуру».

Згідно з вимогами частини 9 статті 50-1 Закону України
«Про прокуратуру», в редакції чинній на час звільнення з військової
прокуратури, працівникам прокуратури, які мають одночасно право на різні
державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Позивач при звільненні з військової прокуратури обрав
пенсію, що встановлена законом для
військовослужбовців.

За обставин, коли позивачем була обрана пенсія не за
законом для працівників прокуратури він не вправі вимагати сплати йому грошової
допомоги на підставі частини 15 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Право на грошову допомогу не виникає при переході
позивача з військової пенсії на пенсію, що призначається за Законом
України «Про прокуратуру».

З огляду на викладені обставини справи та вимоги
законодавства апеляційний суд прийшов до правильного висновку про відсутність
порушень прав позивача щодо сплати грошової допомоги на підставі частини 15
статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального права, тому передбачених статтею 226
Кодексу адміністративного судочинства України підстав для його скасування та
залишення в силі рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 223, 226, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а
рішення судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Одеської області
від 08 липня 2003 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
до Верховного Суду України за винятковими обставинами протягом одного місяця з
дня їх відкриття.

Судді:

М.І. Цуркан С.Є. Амєлін Т.Ф. Весельська М.І. Гурін М.Г. Кобилянський