Справа № 2-а-11720/2007
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2007-09-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул. Островського, 14
тел/факс (0432) 55-15-10, e-mail:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2007 року м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд

в складі головуючого: судді Мельник-Томенко Ж.М.

при
секретарі Пивовар І.М.

за участю:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1до Управління Пенсійного Фонду України у Хмільницькому районі
Вінницької області про визнання дій неправомірними, зобов'язання вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про визнання дій по відмові в перерахунку пенсії відповідно до
ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірними,
зобов'язання зробити перерахунок пенсії з 01 січня 2007 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що йому згідно вимог Закону
України «Про соціальний захист дітей війни» присвоєно статус дитини війни.
Згідно ст.6 цього Закону йому має бути підвищена пенсія на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

З метою реалізації цього права він звернувся до відповідача із відповідною
заявою, проте відповідач йому відмовив, посилаючись на ст.111 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік». Позивач вважає таку відмову
незаконною, оскільки Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року
№6-рп дану статтю Закону визнано неконституційною.

В судове засіданні позивач не з'явився,
надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що з 01.01.2004 року
мінімальний розмір пенсії за віком визначається ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» Ч.3 цієї статті встановлено,
що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим ч.1 цієї
статті, застосовується виключно для розмірів пенсій, призначених згідно цього
Закону. А тому вважає, що питання визначення величини підвищення пенсії для
дітей війни законодавчо не врегульовано. На цій підставі в позові просив
відмовити.

В судове засіданні представник відповідача не з'явився, надіславши заяву
про розгляд справи за його відсутності, в позові просив відмовити в повному
обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України,
особа яка бере участь в справі, має право заявити клопотання про розгляд справи
за її відсутності. Оскільки таке клопотання заявили всі особи, які беруть
участь у справі, судовий розгляд справи здійснювався в порядку письмового
провадження.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач відповідно до положень Закону України «Про соціальний захист дітей
війни» визнаний таким, що має право користуватись пільгами відповідно до вимог
цього Закону, про що Управлінням соціального захисту населення Хмільницької міської
ради Вінницької області зроблено відмітку в посвідченні виданому управлінням
пенсійного фонду України у м.Хмільнику серії АГ № НОМЕР_1. Відповідачем право
позивача на пільги, встановлені Законом України «Про соціальний захист дітей
війни», не заперечується.

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни
пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога,
що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
установлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної
допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім
тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки,
встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного суду України
у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо
відповідності Конституції України (конституційності) положень статей 29, 36,
частини другої статті 56, частини другої статті 62, частини першої статті 66,
пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44, 45, 46 статті 71, статей
98, 101, 103, 111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік" (справа про соціальні гарантії громадян) від 09.07.2007 року №
6-рп/2007 визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є неконституційними), положення
ст.111 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007
рік" за якою підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, яка виплачується замість
пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" виплачується
особам, які є
інвалідами (крім тих,
на яких поширюється дія
Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту"), у розмірі 50 відсотків від розміру
надбавки, встановленої для
учасників війни.

Рішення Конституційного Суду України
у цій справі
має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді
ними позовів у зв'язку з правовідносинами,
які виникли внаслідок дії положень
статей зазначених законів,
що визнані неконституційними.
Положення статті 111 Закону України
"Про Державний бюджет
України на 2007
рік", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України
цього Рішення.

За таких обставин відповідач повинен нарахувати та виплатити позивачу
підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком з 09.07.2007
року.

У зв'язку з вищенаведеним вимоги позивача щодо визнання дій відповідача по
відмові в здійсненні перерахунку пенсії неправомірними та зробити перерахунок
виплаченої пенсії з 01.01.2007 року по 08.07.2007 року задоволенню не
підлягають, оскільки відповідач в даний період здійснював виплату підвищення до
пенсії у розмірах, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України
на 2007 рік», діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений
чинними на час проведення виплат законами України.

Згідно ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі
задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову, зокрема, про
визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень і про скасування
рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку
суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи протиправність дій відповідача, з метою захисту прав позивача
від порушень з боку суб'єкта владних повноважень, суд прийшов до висновку про
необхідність захисту цих прав шляхом зобов'язання відповідача нарахувати та
виплатити позивачу підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком з 09.07.2007 року.

А тому і в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених
вимог. Оскільки квитанцією № ПН 318 від 31.07.2007 року підтверджено розмір
судового збору сплаченого позивачем, що складає 3,40 грн., дана сума частково
має бути стягнута з Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 9, 11, 71, 86, 94, 159,
162, 163, 186, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління пенсійного Фонду України у м.Хмільнику
щодо відмови в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» з 09.07.2007 року.

Зобов'язати управління пенсійного Фонду України у м.Хмільнику нарахувати та
виплатити ОСОБА_1підвищення до пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з
09.07.2007 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1документально підтверджені судові витрати в розмірі
1,70 грн.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або у термін, встановлений для подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Мельник-Томенко Ж.М.