Справа № К-12165/06
Суддя: Брайко А.І.
Дата ухвалення: 2007-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ С
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2007р.

Вищий адміністративний су
д України у складі:
головуючого-судді
Брайка А. І.,
суддів
Голубєвої Г. К.,
К
арася О. В.,
С
тепашка О. І.,
Ф
едорова М. О.,

секретар судового засідан
ня Міненко О. М.,

розглянувши касаційну ска
ргу Державної податкової інс
пекції у Шевченківському рай
оні м. Києва

на постанову Київського ап
еляційного господарського с
уду від 20.07.2005р. у справі № 32/52

за позовом Товариства з обм
еженою відповідальністю “Пр
олог-93”
до Державної податкової ін
спекції у Шевченківському ра
йоні м. Києва,
третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідач
а: Державна податкова інспек
ція у Подільському районі м. К
иєва
про визнання недійсним под
аткового повідомлення-рішен
ня,

за участю представників:
позивача Безродний А. Ю.,

відповідача Оборський Я
. В.,
третьої особи Приятелен
ко Т. В.,

встановив:

Товариством з обмеженою
відповідальністю “Пролог-93”
подано позов про визнання н
едійсним податкового повідо
млення-рішення Державної п
одаткової інспекції у Шевчен
ківському районі м. Києва
№ /0 від 30.03.2004р. про виз
начення суми податкових зобо
вязань по податку на додан
у вартість в розмірі 138 045 грн. ос
новного платежу.
Постановою Київського
апеляційного господарськог
о суду від 20.07.2005р. залишено без з
мін рішення Господарського с
уду міста Києва від 30.03.2005р. у спр
аві № 32/52, яким позов задоволено
повністю.
Судові рішення мотивова
ні тим, що податковий кредит п
озивача станом на 01.01.2001р. в сумі
138 045 грн. підтверджується перв
инними документами; до 3-го ква
рталу 2002 року позивачем подав
ались декларації за скорочен
ою формою; безпідставним виз
наченням відповідачем зазна
ченої суми як безповоротної
фінансової допомоги на свою
користь, оскільки подані з жо
втня 2002 року по липень 2003 року по
зивачем декларації з ознакам
и 100 % бюджетного відшкодуванн
я в рахунок майбутніх платеж
ів на 138 045 грн. відповідачем згі
дно пп. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7 Закону Україн
и “Про податок на додану варт
ість” не виконані.
Відповідач, не погоджу
ючись з рішенням суду апеляц
ійної інстанції, подав касац
ійну скаргу в якій просить йо
го скасувати, постановити но
ве рішення про відмову в позо
ві посилаючись на порушення
норм матеріального права, зо
крема: ст. 257 ЦК України, п. 1.22 ст. 1 З
акону України “Про оподаткув
ання прибутку підприємств”,
пп. 15.3.1. п. 15.3., пп. 15.4.1. п. 15.4. ст. 15 Закону У
країни “Про порядок погашенн
я зобовязань платників под
атків перед бюджетами та дер
жавними цільовими фондами”.

Позивач в запереченнях
на касаційну скаргу просить
залишити її без задоволення,
а рішення суду апеляційної і
нстанції без змін, оскільки с
уди попередніх інстанцій при
вирішенні спору вірно засто
сували норми матеріального п
рава.
Перевіривши правильніс
ть застосування судом апеляц
ійної інстанції норм матеріа
льного та процесуального пра
ва, правової оцінки обставин
справи, заслухавши поясненн
я присутніх представників ст
орін та третьої особи, Вищий а
дміністративний суд України
приходить до висновку, що кас
аційна скарга не підлягає за
доволенню по слідуючим довод
ам та мотивам.
Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦК УРСР (ч.
2 ст. 1 ЦК України) до майнових ві
дносин, основаних на адмініс
тративному підпорядкуванні
однієї сторони іншій, а також
до податкових і бюджетних ві
дносин цей Кодекс не застосо
вується.
Відповідно до п. 2.1. ст. 2, пп.
пп. 7.7.1., 7.7.3. п. 7.7. ст. 7 Закону України
“Про податок на додану варті
сть” платником податку на до
дану вартість є особа, обсяг о
податковуваних операцій з пр
одажу товарів (робіт, послуг) я
кої протягом будь-якого пері
оду з останніх дванадцяти ка
лендарних місяців перевищув
ав 3600 неоподатковуваних мінім
умів доходів громадян; суми п
одатку, що підлягають сплаті
до бюджету або відшкодуванн
ю з бюджету, визначаються як р
ізниця між загальною сумою п
одаткових зобовязань, що в
иникли у звязку з будь-яким
продажем товарів (робіт, посл
уг) протягом звітного період
у, та сумою податкового креди
ту звітного періоду.
У разі коли за результат
ами звітного періоду сума, ви
значена згідно з підпунктом
7.7.1 цієї статті, має відємне з
начення, така сума підлягає в
ідшкодуванню платнику подат
ку з Державного бюджету Укра
їни протягом місяця, наступн
ого після подачі декларації;
підставою для отримання від
шкодування є дані тільки под
аткової декларації за звітни
й період; за бажанням платник
а податку сума бюджетного ві
дшкодування може бути повніс
тю або частково зарахована в
рахунок платежів з цього под
атку; таке рішення платника п
одатку відображається в пода
тковій декларації.
Згідно з пп. пп. 15.1.1., 15.3.1. п. 15.3. с
т. 15 Закону України “Про поряд
ок погашення зобовязань пл
атників податків перед бюдже
тами та державними цільовими
фондами” податковий орган м
ає право самостійно визначит
и суму податкових зобовяза
нь платника податків у випад
ках, визначених цим Законом, н
е пізніше закінчення 1095 дня, на
ступного за останнім днем гр
аничного строку подання пода
ткової декларації, а у разі, ко
ли така податкова декларація
була надана пізніше, - за днем
її фактичного подання; заяви
на повернення надміру сплач
ених податків, зборів (обов
язкових платежів) або на їх ві
дшкодування у випадках, пере
дбачених податковими закона
ми, можуть бути подані не пізн
іше 1095 дня, наступного за днем з
дійснення такої переплати аб
о отримання права на таке від
шкодування.
На підставі зазначених
положень з посиланням на від
повідні матеріали справи суд
и попередніх інстанцій право
мірно встановили відсутніст
ь в позивача в період з 01.01.2001р. до
третього кварталу 2002 року пра
ва на бюджетне відшкодування
податку на додану вартість в
рахунок наступних платежів,
виникнення права на таке від
шкодування з жовтня 2002 року по
липень 2003 року, не виконання ві
дповідачем декларацій по
зивача з ознаками 100 % бюджетно
го відшкодування на 138 045 грн.,
не підтвердження даних, вик
ладених в акті перевірки і, як
наслідок, помилкове визначе
ння відповідачем спірної сум
и як безповоротної фінансово
ї допомоги з посиланням на по
ложення п. 1.22 ст. 1 Закону Україн
и “Про оподаткування прибутк
у підприємств”, пп. 15.4.1. п. 15.4. ст. 15 З
акону України “Про порядок п
огашення зобовязань платн
иків податків перед бюджетам
и та державними цільовими фо
ндами”.
За вказаних обставин, з
важаючи на відсутність пор
ушень норм матеріального та
процесуального права, виснов
ок суду апеляційної інстанці
ї про залишення без змін ріше
ння суду першої інстанції, як
им позов задоволено, є вірним
, постанова прийнята відпові
дно вимог чинного законодавс
тва, а вимоги відповідача є не
обґрунтованими та задоволен
ню не підлягають.
Враховуючи викладене,
керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231, 254 КАС
України,
ухвалив:

1. Залишити касаційну ска
ргу Державної податкової інс
пекції у Шевченківському рай
оні м. Києва без задоволення, а
постанову Київського апеляц
ійного господарського суду в
ід 20.07.2005р. у справі № 32/52 без змі
н.
2. Ухвала набирає законно
ї сили з моменту проголошенн
я та може бути оскаржена відп
овідно до вимог ст. ст. 235 237, ч. 1
ст. 238 КАС України.

Головуючий-суддя
(підпис)
Брайко А. І.

Судді
(підпис)
Голубєва Г. К.

(підпис)
Карась О. В.

(підпис) С
тепашко О. І.

(підпис)
Федоров М. О.

З оригіналом згідно
Відповідальний секретар

Міненко О. М.