Справа № К-5360/06
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2007-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2007 року м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів: Бутенка В.І.,

Сороки М.О. (доповідача),

Штульмана
І.В.,

Весельської Т.Ф.,

Панченка О.І.,

провівши в порядку касаційного провадження
попередній розгляд адміністративної справи за скаргою ОСОБА_1 на дії прокурора Ленінського
району м. Вінниці,

встановила:

У листопаді 2003 року
ОСОБА_1. звернувся до суду із вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.10.2003 р. отримав від прокуратури
відповідь на свою заявою з повідомленням про те, що вона залишена без розгляду.
Вважав таку відповідь незаконною та просив суд визнати дії відповідача
неправомірними та зобов'язати
прокуратуру розглянути його заяву.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Вінниці від 9 лютого 2004 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 3 серпня 2004 року, у
задоволенні скарги відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1.,
посилаючись на порушення
судами норм матеріального і процесуального права, просить судові рішення скасувати.

Судом
встановлено, що 22.08.2003
року скаржник звернувся до
прокуратури із
заявою про те, що його неодноразово незаконно госпіталізували і утримували у
психіатричній лікарні та вчиняли проти нього насильницькі дії.

Скаржник
перебуває на обліку
з діагнозом шизофренія параноїдної форми, а його госпіталізація була проведена без
порушень вимог законодавства.

Прокуратурою
проводилась перевірка звернень скаржника, про що він був письмово
повідомлений 23.10.2003р. та 12.11.2003
р.

Висновок
суд про те, що ОСОБА_1. на його звернення відповідачем надавались письмові
обґрунтовані відповіді, відповідає фактичним обставинам справи. З таким
висновком погодився суд апеляційної інстанції і доводи касаційної скарги його
не спростовують.

Згідно
ч. 3 ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України)
підставами касаційного оскарження судового рішення є порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Відповідно до вимог ст.
220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального і процесуального права та відсутні передбачені ст. 227 КАС України підстави для
їх обов'язкового скасування.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
ст. ст. 220, 220-1, 221, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія
суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а
рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 9 лютого 2004 року і ухвалу
апеляційного суду Вінницької області від 3 серпня 2004 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судові рішення Вищого адміністративного суду
України, які ухвалені в порядку касаційного провадження, можуть бути оскаржені
лише за винятковими обставинами - з мотивів неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права; визнання судових
рішень міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, такими,
що порушують міжнародні зобов'язання України - протягом одного місяця з дня
відкриття таких обставин шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно, відповідальний
секретар: Єрко
С.М.