Справа № К-7661/06
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2007-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2007
№ К-7661/06

Вищий адміністративний с
уд України у складі колегії с
уддів:
Карася О.В. (головуючого),

Брайка А.І., Голубєвої Г.К., Р
ибченка А.О., Федорова М.О.
при секретарі: Міненко О.М.

за участі представників: по
зивача Селдушевої Т.А. та в
ідповідача - Патраша В.І.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційн
у скаргу Державної податково
ї інспекції у м. Алушта на ріш
ення Господарського суду АР
Крим від 25.01-21.02.2005 та постанову Се
вастопольського апеляційно
го господарського суду від 11.
05.2005 по справі № 2-7/3037-2005
за позовом Закритого ак
ціонерного товариства «Панс
іонат «Канака»
до Державної
податкової інспекції у м. Алу
шта
про визнання
недійсними податкових повід
омлення-рішення
ВСТАНОВИВ:
Заявлено позовні вимоги
про визнання недійсним пода
ткового повідомлення-рішенн
я від 13.07.2004 № /0/2501 та від 06.10.2004 № 0002
232301/2/3704, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання по ПД
В у сумі 107 158 грн. (в. т. ч. 53 579 грн. о
сновного боргу та штрафні са
нкції у розмірі 53 579 грн.) та у су
мі 167 863 грн. (в. т. ч. 53 579 грн. основн
ого боргу та штрафних санкці
й у розмірі 53 284 грн. відповідно
:
1) за заниження в липні 2002 рок
у податкових зобов'язань по П
ДВ у сумі 52 988,86 грн. із-за розірва
ння договору оренди і поверн
ення позивачем орендарю аван
су орендної плати у сумі 1 877 384 р
ублів Російської Федерації ч
и 317 933,16 грн. (в т.ч. ПДВ 52 988,86 грн.);
2) за завищення податкового
кредиту: у жовтні 2001 року на 89 г
рн., травні 2002 року - 34 грн., червн
і 2002 року 78 грн., липні 2002 року
- 58 грн., жовтні 2002 року 331 грн.,
усього 590 грн., тому що позивач
включив до складу податково
го кредиту затрати по оплаті
мобільних телефонів, які на с
воєму балансі не має, і затрат
и, які не підтверджені докуме
нтами.
Зменшивши свої позовні вим
оги, донарахування податку у
сумі 590 грн. позивач не оскаржу
вав.
Рішенням Господарського с
уду АР Крим від 25.01-21.02.2005 залишени
м без зміна постановою Севас
топольського апеляційного г
осподарського суду від 11.05.2006 по
справі № 2-7/3037-2005 позов задово
лено частково. Визнано недій
сними податкові повідомленн
я-рішення від 13.07.2004 № /0/2501 та ві
д 06.10.2004 № /2/3704 в частині донара
хування ПДВ і штрафних санкц
ій у сумі 105 887 грн. В іншій части
ні провадження по справі при
пинено.
При цьому судом першої інст
анції встановлено, що оскарж
уване податкове повідомленн
я-рішення від 13.07.2004 № /0/2501 прий
няте відповідачем за результ
атами планової комплексної д
окументальної перевірки поз
ивача, про що складений Акт ві
д 12.07.2004 № 52/23-2-8/30122156/1502.
Зазначене податкове повід
омлення-рішення оскаржувало
сь в адміністративному поряд
ку, де 01.10.2004 прийнято і направле
но платнику податків рішення
№ 1955/10/25-007, яким скарга платника
податків частково задоволен
а: податкові повідомлення-рі
шення від 13.07.2004 № /0/2501; від 29.07.2004 №
/1/2657, та рішення від 29.07.2004 № 3537/10
/23 скасовані у частині застос
ування штрафних санкцій у ро
змірі 295 грн., в іншій частині з
алишені без змін.
06.10.2004 було прийнято податкове
повідомлення-рішення №/2/37
04, яким позивачу визначено под
аткове зобов'язання по ПДВ у с
умі 53 579 грн., штрафні санкції - 53
284 грн., усього 106 863 грн.
Суд першої інстанції мотив
ував своє рішення тим, що пози
вач правомірно скоригував св
ої податкові зобов'язання по
ПДВ за липень 2002 року, тому, що
зменшилась вартість наданих
позивачем послуг по оренді п
риміщень у звязку з розірв
анням договору оренди. Також
пославшись на п. "а" п. 5.3 Порядк
у направлення органами держа
вної податкової служби Украї
ни податкових повідомлень пл
атникам податків, затверджен
ого наказом ДПА України від 21
.06.2001 № 253 -, судом зазначено, що у ра
зі часткового скасування ран
іше прийнятого рішення про н
арахування суми податкового
зобов'язання підрозділ пода
ткової служби складає та нап
равляє платнику податків згі
дно зі цим Порядком нове пода
ткове повідомлення, при цьом
у раніше надіслане податкове
повідомлення вважається від
кликаним.
Підставою ж коригування по
даткових зобовязань позив
ача стали досліджені судами
фактичні обставини справи, а
саме:
договір оренди від 12.09.2001 тимч
асового користування будинк
ами (на 49 роки), укладений із ВАТ
«Уренгойтрубопроводстрой»
(«УТПС») зі сплатою до 31.12.2001 1 900 000
рублів РФ за весь час оренди, п
ро що складено Акт у жовтні 2001
року.
29.12.2001 від орендаря надійшла н
а рахунок орендодавця орендн
а плата у сумі 1 900 000 грн. (у т.ч. ПД
В у сумі 316 666,67 грн.), та надана под
аткова накладна від 28.12.2001, що пі
дтверджується банківськими
документами, накладною, акта
ми звірки.
01.07.2002 сторони договору домови
лись про розірвання договору
оренди та повернення оренда
рю коштів у сумі 1 877 484 рублів РФ
. Орендовані будинки були пов
ернути орендодавцю, про що св
ідчать акти прийому-передачі
від 01.07.2002, податкова накладна в
ід 31.07.2002 на повернення будинків
.
01.08.2002 позивачем повернута оре
ндна плата у сумі 1 877 384 рублів Р
Ф, що еквівалентно 318 047,62 грн., (ме
моріальний ордер від 01.08.2002 №1016).

В податковій декларації по
ПДВ за липень 2002 року і уточне
нь до неї, витягу з Книги облік
у продаж товарів (робіт, послу
г) за липень 2002 року - позивач зм
еншив свої податкові зобов'я
зання по операції продажу ВА
Т «УТПС» послуг оренди на сум
у 317 933,16 грн., у т.ч. ПДВ 52 988,86 грн.
Колегія суддів Севастопол
ьського апеляційного господ
арського суду підтримуючи по
зицію господарського суду пе
ршої інстанції пришла до вис
новку про правомірне задовол
ення позову.
Не погодившись із рішенням
Господарського суду АР Крим
від 25.01-21.02.2005 та постановою Севас
топольського апеляційного г
осподарського суду від 11.05.2005 по
справі № 2-7/3037-2005 відповідач (дал
і ДПІ) подав касаційну ска
ргу, в якій просить скасувати
судові рішення та прийняти н
ове рішення, яким в задоволен
ні позову відмовити у звяз
ку із порушенням та неправил
ьним застосуванням норм мате
ріального права: п. 4.5 ст. 4 та пп
. 7.3.1 ст. 7 Закону України «Про по
даток на додану вартість».
Позивач заперечення на кас
аційну скаргу не надав, в судо
вому засіданні проти скарги
заперечив та просив касаційн
у скаргу залишити без задово
лення, а судові рішення без зм
ін.
Перевіривши правильність
застосування судами першої т
а апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуаль
ного права, юридичної оцінки
обставин справи, доводи каса
ційної скарги та пояснення п
редставників сторін, колегія
суддів вважає, що касаційна с
карга не підлягає задоволенн
ю з наступних підстав.
В силу п. 4.1 ст. 4 Закону Україн
и від 03.04.1997 № 168 «Про податок на до
дану вартість» (зі змінами), (д
алі Закон України № 168) - база оп
одаткування операцій з прода
жу послуг визначається виход
ячи з договірної (контрактно
ї) вартості. А згідно зі п. 4.5 цьо
го Закону - у разі коли після п
оставки послуг здійснюється
будь-яка зміна суми компенса
ції за поставку послуг, включ
аючи перерахунок у випадках
повернення проданих товарів
, нарахований у зв'язку з такою
поставкою податок перерахов
ується відповідно до змін ба
зи оподаткування. При цьому п
родавець зменшує суму податк
ового зобов'язання на суму на
дмірно нарахованого податку
, а покупець відповідно збіль
шує суму податкового зобов'я
зання на таку ж суму в період,
протягом якого була зменшена
сума компенсацій продавцю.

Зазначений порядок не заст
осовується для перегляду цін
за операціями, якщо хоч одна і
з сторін такої операції не є п
латником податку. І оскільки
орендар позивача не є платни
ком ПДВ, тому порядок ч. 1 п. 4.5 ст
. 4 цього Закону не застосовує
ться до операції, яка стала пі
дставою для донарахування ДП
І податку.
Як встановлено пп. 5.6.2 наказу
ДПА України від 30.05.1997 № 166, законо
давство пов'язує зміну (кориг
ування) податкового зобов'яз
ання не з поверненням коштів
, а зі зміною бази оподаткуван
ня, що відбувається у зв'язку з
розірванням договору. Тому п
осилання скаржника (відповід
ача) на те, що позивач не у тому
податковому періоді зменшив
податкові зобов'язання (в пер
іод повернення коштів, а не в п
еріод розірвання договору і
повернення предмету оренди)
суперечать зазначеним вимог
ам.
Таким чином, оскільки факти
чні обставини справи, які вст
ановлені судами свідчать про
те, що позивач коригував зобо
в'язання по ПДВ - зменшив подат
кові зобов'язання через змен
шення бази оподаткування у з
в'язку з розірванням договор
у оренди і поверненням предм
ету оренди, судами вірно визн
ачено, що позивач діяв відпов
ідно до пп. 5.6.2 наказу ДПА Украї
ни від 30.05.1997 № 166: - як загальний ви
падок, контрактна вартість о
перацій з надання послуг зме
ншилась з будь-якої причини (р
озірванням договору оренди).

Тобто після повернення тов
ару (а не грошей, як вважає від
повідач-скаржник) власник ма
є право продати такий товар і
отримати за нього вартість, у
тому числі ПДВ. І тому донарах
ування йому контролюючим орг
аном податку і застосування
штрафу є порушенням вказаних
вище Закону України та наказ
у.
Суд касаційної інстанції т
акож погоджується із обґрунт
уванням судів про те, що п. 4.5 За
кону України № 168 пов'язує змен
шення податкового зобов'язан
ня з перерахунком (а не поверн
енням грошей) суми компенсац
ії за поставку товарів у випа
дках повернення проданих тов
арів. Відповідно, оскільки пе
рерахунок суми компенсації з
а надані послуги відбувся у л
ипні 2002 року, коли сторони дого
вору домовилися про розірван
ня договору оренди і поверне
ння позивачем орендарю кошті
в, тому в цьому податковому пе
ріоді позивач скоригував под
аткові зобов'язання правомір
но.
Також згідно п. "а" п. 5.3 Порядк
у направлення органами держа
вної податкової служби Украї
ни податкових повідомлень пл
атникам податків, затверджен
ого наказом ДПА України від 21
.06.2001 № 253, - судами правомірно заз
начено, що у разі часткового с
касування раніше прийнятого
рішення про нарахування сум
и податкового зобов'язання п
ідрозділ податкової служби с
кладає та направляє платнику
податків згідно зі цим Поряд
ком нове податкове повідомле
ння, при цьому раніше надісла
не податкове повідомлення вв
ажається відкликаним. Тобто
податкове повідомлення-ріше
ння від 13.07.2004 № /0/2501 суди вірно
визнали таким, що було відкли
кане у день складання та напр
авлення платнику податків но
вого податкового повідомлен
ня і відповідно правомірно в
цій частині припинили прова
дження.
Виходячи із системного ана
лізу Закону України «Про под
аток на додану вартість», суд
касаційної інстанції погодж
ується із обґрунтуванням сво
єї позиції судами першої та а
пеляційної інстанцій, які ді
йшли вичерпних юридичних вис
новків і правильно застосува
ли до спірних правовідносин
сторін норми матеріального п
рава. Тому рішення Господарс
ького суду АР Крим від 25.01-21.02.2005 т
а постанова Севастопольсько
го апеляційного господарськ
ого суду від 11.05.2005 по справі № 2-7
/3037-2005 належним чином мотивован
і і за своїм змістом та формою
відповідають вимогам процес
уального закону і не підляга
ють скасуванню.
З огляду на викладене та кер
уючись ст. ст. 160, 220, 221, 223, 224, 230 Ко
дексу адміністративного суд
очинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Держ
авної податкової інспекції у
м. Алушта залишити без задово
лення.
Рішення Господарського су
ду АР Крим від 25.01-21.02.2005 та постан
ову Севастопольського апеля
ційного господарського суду
від 11.05.2005 по справі № 2-7/3037-2005 залиш
ити без змін.
Ухвала набирає законної с
или з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає, крім
як з підстав, у строк та в поря
дку, визначеними ст. ст. 237-239 КАС
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
А.І. Брай
ко

Г.К. Голуб
єва

А.О. Рибче
нко

М.О. Федор
ов