Справа № 22а-2393/2007
Суддя: Стежко В.А.
Дата ухвалення: 2007-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
(справа №2а-17/07)
П ОС Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада
2007 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Стежко В.А.,

суддів -
Коршуна А.О., Уханенка С.А.,

при
секретарі - Портненко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційною
скаргою Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області на
постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рога від 27 квітня 2007 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Контрольно-ревізійного управління в
Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на
предмет спору на стороні відповідача - Контрольно-ревізійний відділ в м.
Кривому Розі про зміну підстави звільнення та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до
Контрольно-ревізійного управління (далі - КРУ) в Дніпропетровській області про
зміну формулювання підстав звільнення та відшкодування моральної шкоди в
розмірі 5000 грн.

Вона посилалась на те, що в
листопаді 2005 року захворіла, а 17 квітня 2006 року була визнана інвалідом 2 групи.

Під час хвороби наказом
відповідача від 28.02.2006 року № 67-0 позивачка була звільнена з посади
контролера-ревізора об'єднаного КРВ в Тернівському і Жовтневому районах м.
Кривого Рогу на підставі п.2 ст.36 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку
трудового договору.

ОСОБА_1 вважала своє звільнення
незаконним та передчасним, оскільки відповідач необґрунтовано достроково
припинив відпустку по догляду за дитиною ОСОБА_2, щоб звільнити з роботи хвору
позивачку, прийняту на період відпустки ОСОБА_2 до 24.06.2006 року. Звільнення
проведене з порушенням вимог ст.. 184 КЗпП України, з огляду на те, що ОСОБА_1
є одинокою матір'ю. Відповідач не мав права її звільняти або повинен був вжити
заходи до її працевлаштування. Однак, позивачка була звільнена без попередження
і пропозицій щодо працевлаштування, в період перебування в лікарні.

Не вимагаючи поновлення на роботі,
ОСОБА_1 просила змінити дату і підстави звільнення, зазначивши що звільнена 17.04.2006 року за
п.2 ст.40 КЗпП України, та просила відшкодувати їй моральну шкоду в розмірі
5000 грн., завдану незаконним звільненням.

Представник відповідача позов не
визнав, посилаючись на те що на день звільнення позивачки не було вакантних
посад, а пізніше вона вже була визнана непрацездатною.

Постановою Саксаганського
районного суду м. Кривого Рогу від 27.04.2007 року позов задоволено частково,
КРУ в Дніпропетровській області зобов'язане внести зміни до наказу № 67-0 від
28.02.2006 року та до трудової книжки ОСОБА_1, зазначивши підставу звільнення -
п.2 ч.1 ст.40 КЗпП України, дату звільнення - 18.04. 2006 року. З відповідача
на користь позивачки стягнуто 200 грн. на відшкодування моральної шкоди.

КРУ в Дніпропетровській області
подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову про задоволення
позовних вимог ОСОБА_1

Апелянт посилається на те, що суд
не взяв до уваги доводи КРУ про неможливість працевлаштування позивачки з
огляду на те, що на час її звільнення була вакантна посада старшого контролера
ревізора, однак, конкурс на заняття цієї посади повинен був відбутися лише у
березні 2006 року. Після звільнення ОСОБА_3 була встановлена МСЕК 2 група
інвалідності з протипоказаннями до праці.

Колегія суддів, перевіривши
законність та обґрунтованість оскарженої постанови, вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова - частковому скасуванню з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції і не заперечується сторонами, 27.02.2006 року наказом КРУ В
Дніпропетровській області була достроково припинена відпустка по догляду за дитиною
до досягнення віку 3-х років ОСОБА_2, а наступним наказом від 28.02.2006 року
ОСОБА_1 звільнена з посади контролера-ревізора у зв'язку з закінченням
строкового трудового договору, укладеного на час перебування ОСОБА_2 у
відпустці по догляду за дитиною до 24.06.2006 року. Під час звільнення і після
нього ОСОБА_1 перебувала на лікарняному, який було закрито 17 квітня 2006 року
у зв'язку з визнанням позивачки непрацездатною та встановленням їй
інвалідності. Листки непрацездатності ОСОБА_1 своєчасно передавала відповідачу,
тому він був обізнаний про її тяжку хворобу. Відомо було роботодавцю і те, що
позивачка одна утримує сина ОСОБА_2 1994 року народження, проте, він звільнив
одиноку матір, без попередження, без працевлаштування, не ознайомивши з наказом
про звільнення і не вручивши трудову книжку. На день звільнення у відповідача
була вакантна посада старшого контролера-ревізора.

З урахуванням наведених обставин
суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про порушення КРУ в
Дніпропетровській області вимог ч.3 ст.84 КЗпП України при звільнені контролера
- ревізора Шутко О.В. за п. 2 ст. 36 КЗпП України, оскільки законом передбачене
обов'язкове працевлаштування одиноких матерів в разі їх звільнення після
закінчення строкового трудового договору.

Листок непрацездатності з дня
звільнення - 28.02.2006 року по день встановлення 2-ї групи інвалідності 17
квітня 2006 року відповідач оплатив позивачці добровільно, тому районний суд
обґрунтовано змінив їй лише дату звільнення та його підставу, зазначивши, що
ОСОБА_1 звільнена 18.04.2006 року за п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Правильним є і висновок суду про
право незаконно звільненої особи на відшкодування моральної шкоди. Однак,
визначений судом розмір моральної шкоди - 200 грн., - не відповідає обставинам,
за яких завдана працівнику моральна шкода і не компенсує одинокій матері
страждання, спричинені позбавленням джерела існування її і дитини під час
тривалої хвороби після перенесених нею хірургічних операцій.

На підставі ч.1 ст. 195 КАС
України колегія суддів вважає за необхідне змінити розмір відшкодування
моральної шкоди, збільшити його з 200 грн. до 5000 грн. (в межах позовних
вимог). В решті оскаржену постанову слід залишити без змін.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 198, ст.
201 КАС України колегія суддів, -

П о с т а н в и л
а:

Апеляційну
скаргу Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області частково
задовольнити.

Постанову
Саксаганського районного суду м. Кривого Рога від 27 квітня 2007 року в частині
відшкодування моральної шкоди в сумі 200 грн., змінити. Стягнути з
Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області на користь
ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди в сумі 5000 грн. В решті постанову залишити
без змін.

Постанова
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складання в повному обсязі.

Головуючий:

Судді :