Справа № 22-а-1624/2007
Суддя: Кателін В.П.
Дата ухвалення: 2007-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
22-а-1624/2007 Головуючий суду 1 інстанції-
Апеляційної інстанції - Кателін В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2007 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим
у складі:

Головуючого судді: Філатової Є.В.

Суддів: Шестакової Н.В., Кателіна В.П. При секретарі: Бахтагарєєвій М.В.

розглянувши у відкритому судову
засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУ МВС України
в АР Крим про скасування наказів та зобов'язання відповідача відшкодувати
грошове стягнення, за час дії наказів, за апеляційною скаргою ГУ МВС України в АР
Крим на постанову Ялтинського міського суду
Автономної Республіки Крим від 11 грудня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУ МВС України в АР Крим про зобов'язання відповідача зняти строгу догану та
скасувати попередження про неповну службову відповідність відповідно до наказів
ГУ МВС України
в АР Крим за № 228 від 18.04.2006 року та № 468 від 05.08.2005 року, а також відшкодувати йому грошове стягнення, втрачене у
період дії вказаних наказів у розмірі 5 449, 97 грн.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що зазначені накази були видані безпідставно, в наслідок чого
йому не були сплачені належні грошові кошти.

Постановою
Ялтинського міського суду АР Крим від 11.12.2006 року, позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково.

Визнано
недійсним та скасовано накази ГУ
МВС України в АР Крим № 228 від 18.04.2006 року, та№ 468 від 05.08.2005 року.

Стягнуто з ГУ МВС України в АР
Крим на користь ОСОБА_1 З 585, 27 грн., а також витрати по сплаті судового
збору в розмірі 3, 40 грн., а всього стягнуто 3 588, 67 грн. В іншій частині
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ГУ МВС України в АР Крим на користь
держави судовий збір в сумі 51 грн.

На постанову
суду першої інстанції, ГУ
МВС України в АР Крим принесено апеляційну скаргу, в якій апелянт просить
скасувати її, та ухвалити нову постанову,
якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права.

2

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги та матеріали справи, судова колегія приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з
матеріалів справи, і це підтверджено доказами, ОСОБА_1 працював молодшим інспектором - кінологом кінологічного центру при ГУ МВС
України в АР Крим.

Згідно п. 4.1. Функціональних
обов'язків, молодший інспектор - кінолог безпосередньо підкоряється начальнику
кінологічного центру, його заступнику, старшому інспектору та інспектору -
кінологу. При знаходженні в групах по кінологічному забезпеченню діяльності
міськрайорганів (слідчо - оперативних групах) оперативно підкоряється
керівництву органа (старшому слідчо -оперативному групи).

Як свідчить
наказ Головного Управління МВС України в АР Крим № 468 від 05.08. 2005 року, за
відсутність на робочому місці та невихід на роботу, молодшому •
інспектору-кінологу групи забезпечення Ялтинського міського управління кінологічного центру старшому сержанту
міліції ОСОБА_1 була оголошена сувора догана.

Позивач пояснив
в судовому засіданні, що про існування зазначеного наказу він дізнався лише
тоді, коли відносно нього був виданий другий наказ про дисциплінарне стягнення,
тобто через один рік.

Апелянт в
судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що зазначений наказ був
оголошений перед особовим складом працівників міліції, і позивач повинен був
знати про існування вказаного наказу.

Колегія суддів
не може погодитись з такими твердженнями відповідача, оскільки згідно ст.ст.
14, 21 Закону України „Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ
України" від 22 лютого 2006 року № 3460 - IV, Про
накладення дисциплінарного стягнення
видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу
внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться також до відома особи рядового або
начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під
підпис. Дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з
дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено.

Відповідно до
наказу Головного Управління МВС України в АР Крим № 228 від 18 квітня 2006
року, за самоусунення від виконання службових обов'язків, втрату балансової
службової собаки, відсутність на робочому місці 05 та 25 березня 2006 року,
позивач був попереджений про неповну посадову відповідність.

Як встановлено по справі, 24 березня 2006 року, черговим чергової частини Ялтинського
МУ МВС по телефону була дана вказівка ОСОБА_1 з'явитися до Ялтинського міського
управління 25 березня 2006 року о 07 годині 30 хвилин для забезпечення
громадського порядку під час виборів народних депутатів України, а також депутатів місцевих органів влади. Зазначену вказівку
чергового чергової частини Ялтинського
МУ МВС ОСОБА_1 не виконав, про що він сам підтвердив у судовому засіданні, мотивуючи тим, що наказ про вихід на
роботу в вихідний день для забезпечення громадського порядку
відповідачем не видавався, а вказівку
чергового чергової частини він не повинен виконувати згідно його функціональних
обов'язків та Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. Також в
наказі № 228 від 18 квітня 2006 року вказано, що 05 березня 2006 року
слідчо-оперативна група виїжджала на місце події без кінолога, тобто не в
повному складі.

Згідно
зазначених функціональних обов'язків молодшого інспектора -кінологічного центру, та статті 1 Закону України
..Про Дисциплінарний

3

статут органів внутрішніх справ
України", службова дисципліна в органах внутрішніх
справ досягається створенням належних умов проходження служби особами
рядового і начальницького складу, дотримання останніх Конституції і законів
України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно - правових актів Міністерства
внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та
Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до
статті 45 Конституції України - кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це
право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, максимальної
тривалості робочого часу, мінімальної тривалості відпочинку та оплачуваної
щорічної відпустки, відпочинку в вихідні та святкові дні.

Колегія суддів вважає, що зазначені гарантії людини відповідачем відносно ОСОБА_1
не були виконані, оскільки 05 та 25 березня 2006 року були вихідними днями, щоб
задіяти працівника на роботі в святкові і вихідні дні, роботодавцем повинен був
виданий відповідний наказ, з яким необхідно ознайомити працівника.

Що стосується невиходом на роботу позивачем 25 березня 2006 року, то
відповідно ст.ст. 3,4 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України
-начальники в межах наданих їм повноважень можуть видавати накази, які є
обов'язковими для виконання. Наказ є формою реалізації службових повноважень
особи начальницького складу, згідно з яким визнаються мета і предмет завдання,
строк його виконання та відповідальна особа, якій належить його виконати. Як
свідчать матеріали справи, відповідач не видавав наказ про задіяння позивача на
роботі в вихідний день, тобто 25 березня 2006 року, а віддавати накази
чергового чергової частини Ялтинського МУ МВС про необхідність позивачу
з'явитися на роботу в вихідний день, не входить в його повноваження.

Доводи апеляційної скарги в тому, що при одержані наказу від старшого начальника,
позивач повинен його виконати, а потім повідомити свого безпосереднього начальника, не відповідають вимогам ст. 4 зазначеного
Статуту, оскільки черговий чергової частини не являється прямим
начальником для позивача, про що свідчить п.
4.1. функціональних обов'язків, що молодший інспектор
- кінолог безпосередньо підкоряється начальнику кінологічного центру, його
заступнику, старшому інспектору та інспектору - кінологу. При знаходженні в групах по кінологічному забезпеченню діяльності
міськрайорганів (слідчо -оперативних групах) оперативно підкоряється
керівництву органа (старшому слідчо - оперативному групи). Крім того, як
свідчить Акт про використання службової собаки, з 14 годин 30 хвилин до 16
години 40 хвилин 25 березня 2006 року,
позивач був задіяний в слідчо-оперативній групі по розкриттю злочину в п. Партеніт,
м. Ялта, АР Крим.

Що стосується
втрати службової собаки, то по матеріалам справи встановлено, що місце роботи
позивача у м. Ялті не визначено. Місця для утримання службових собак не
визначено. Службові собаки утримуються за місцем
проживання самих кінологів, відповідно самі кінологи за власні кошти харчують
службових собак, проводять ветеринарне обслуговування, проводять дресирування,
тощо. У зв'язку з отриманням травми від службової собаки, позивач, 15 лютого
2006 року пройшов курс лікування антирабічною вакциною, про що вказано у
довідці Ялтинської міської поліклініки від 11 жовтня 2006 року.

Таким чином
колегія суддів вважає, що відповідачем були порушенні вимоги ст. 1 зазначеного Статуту, яка свідчить про те, що службова
дисципліна в органах внутрішніх справ досягається створенням належних умов
проходження служби особами рядового і начальницького складу,
повсякденною вимогливістю

4

начальників до
підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої
гідності.

Інші доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає не суттєвими, які не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Виходячи з
наведеного та керуючись статтями 198, 200 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ГУ МВС України
в Автономній Республіці Крим відхилити.

Постанову Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 11 грудня
2006 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена в порядку, встановленому статтею 212 КАС України, безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
ухвалою законної сили..