Справа № К-3691/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака В.І.

суддів:
Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього А.Ф.

Заїки М.М.,

при секретарі Мудрицькій
Ю.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Чернігівської міжрайонної
державної податкової інспекції на рішення Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 15.12.2003 р. та рішення апеляційного суду Чернігівської області
від 13.02.2004 р. по справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб
Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції, -

встановила:

У листопаді 2003 року ОСОБА_1 звернулася до
суду зі скаргою на бездіяльність посадових
осіб Чернігівської МДПІ, які відмовляються зробити їй відмітку в паспорті про те,
що вона має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного
номера.

Рішенням Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 15.12.2003 р. визнано бездіяльність посадових
осіб ДПІ в м. Чернігові неправомірно. Зобов'язано ДПІ в м. Чернігові внести в
базу даних податкового обліку ДПІ в м. Чернігові інформацію відносно ОСОБА_1.
про відмову від ідентифікаційного номера по релігійним переконанням та зробити
про це запис в паспорті.

Рішенням апеляційного
суду Чернігівської області від 13.02.2004 р. вказане судове рішення скасоване.
Визнано бездіяльність посадових осіб Чернігівської МДПІ неправомірною.
Зобов'язано Чернігівську МДПІ внести в базу даних податкового обліку інформацію
відносно ОСОБА_1. про відмову від ідентифікаційного номера з релігійних
переконань та зробити відмітку в паспорті ОСОБА_1. щодо права здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

У касаційній скарзі Чернігівська МДПІ, не погоджуючись з рішенням судів першої та апеляційної
інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та
процесуального права, просить скасувати судові рішення судів першої та
апеляційної інстанції та постановити нове рішення про відмову в задоволенні
скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки судове
рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана
вірно, доводи касаційної скарги є необґрунтованими, підстав для скасування
судового рішення відповідно до статей 225 - 229 Кодексу адміністративного
судочинства України, не має.

Частиною 1 статті 35 Конституції України
встановлено, що кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це
право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої,
безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і
ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України «Про Державний реєстр
фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів» від 22.12.1994
р. № 320/94 (із змінами, внесеними Законом України від 16.07.1999 р. № 1003)
для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні
державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників
податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться
відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера.

Судами вірно зроблено висновок про те, що
відсутність у Законі України «Про Державний реєстр
фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів» чіткої вказівки про те, який орган та на підставі яких
документів повинен вносити відмітку у паспорти осіб, які відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера, не може бути підставою для відмови у
скарзі.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були доведені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції залишити без
задоволення, а рішення апеляційного суду Чернігівської області від 13.02.2004
р. по справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Чернігівської
міжрайонної державної податкової інспекції - без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий
(підпис)

Судді (підписи)