Справа № 2-а-228/2007
Суддя: Цалко А.А.
Дата ухвалення: 2007-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2007 року Ялтинський
міський суд Автономної Республіки Крим у складі: головуючій судді Цалко А.А.,
при секретарі Єршовій Я.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ялті адміністративну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ялтинської міської
Ради про визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету
Ялтинської міської ради № 58 від 23 січня 2007 року,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою, в якій просить суд визнати недійсним і скасувати рішення виконавчого
комітету Ялтинської міської Ради № 58 від 23 січня 2007 року “Про знесення
самовільно збудованих гр. ОСОБА_1 будівель літ. „В”, літ. „Л” за адресою:
АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що прийнятим відповідачем рішенням
ущемляються його права на визнання права власності на господарські будівлі.

Позивач та його представник у
судовому засіданні позов підтримали.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява являється законною та
обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що власником 1/5
частки житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 на підставі договору дарування від
12 вересня 1995 року, зареєстрованого в КП „Ялтинське бюро технічної
інвентаризації” 03 лютого 1999 року (а.с. 11-12).

1/5 частина зазначеного
домоволодіння складає із житлової кімнати № 2-1 площею 13,0 кв.м., житлової
кімнати № 2-2 площею 18,0 кв.м., санвузла № 2-3 площею 3,4 кв.м., веранди 2-4
площею 6,9 кв.м., веранди 2-5 площею 6,9 кв.м., на земельній ділянці
розташовані гараж літ. „В”, сарай літ. „К” та сарай літ. „Л”.

Позивач, який приходиться братом
ОСОБА_2, декілька років утримував домоволодіння, господарські будівлі та
споруди за свій рахунок, управляє та розпоряджається усім майном, що
підтверджується розпискою власниці від 12 серпня 1996 року (а.с. 13),
довіреністю та дорученням, виданими на ім'я ОСОБА_1 12 вересня 2000 року і 22
серпня 2003 року відповідно (а.с. 14, 15).

В зв'язку з тим, що господарські
будівлі: гараж літ. „В”, сарай літ. „К” та сарай літ. „Л” стали ветхими та
нуждалися в капітальному ремонті, позивач, дія на підставі наданого доручення,
26 вересня 1997 року звернувся до Ради самоуправління мікрорайону Васильевка з
заявою про дачу дозволу на проведення будівельних робіт по реконструкції ветхих
дерев'яних будівель в тих же межах на капітальні будівлі.

28 жовтня 1997 року ним була отримана
згода від Ради самоуправління мікрорайону Васильевка на проведення будівельних
робіт по реконструкції дерев'яних споруд за особисті фінансові кошті з метою
підтримання санітарних правил в мікрорайоні та поліпшення житлових умов (а.с.
16).

Наприкінці 1997 року позивач на
підставі вищезгаданих документів почав реконструкцію ветхих будівель на
земельній ділянці при домоволодінні АДРЕСА_1, наданій у користування ще матері
позивача ОСОБА_3 згідно наказу совхоз-заводу
„Гурзуф” ПАО „Масандра” № 183 від 05 серпня 1991 року (а.с. 10).

Згідно викопіювання КП
„Ялтинське бюро технічної інвентаризації” за 15 березня 1975 року гараж літ.
„В” мав розміри на плані 6,15 х 4,6 м; сарай літ. „Л” - 3,45 х 6,70 м (а.с. 9).

Як вбачається з технічного паспорта
на житловий будинок, складеного 30 травня 1998 року, і викопіювання КП
„Ялтинське бюро технічної інвентаризації”, гараж літ. „В” як мав, так і має
розміри 6,15 х 4,6 м., господарський блок літ. „Л-2” - 3,94 х 6,70 м (а.с.
6-8).

Таким чином, зі станом на теперішній
час дані споруди фактично не збільшилися у розмірах і не є новим будівництвом.

Однак, рішенням виконавчого комітету Ялтинської міської Ради № 58 від 23
січня 2007 року ОСОБА_1 зобов'язаний у строк до 20 лютого 2007 року провести
знесення самовільно збудованих будівель літ. „В” і літ. „Л” за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Разом з тим, виконавчий комітет Ялтинської міської ради зобов'язав своїм
рішенням ні власника домоволодіння робити дії відносно власності, тобто зносити
ні його власність.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, - право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена судом.

В силу ст. 331 Цивільного кодексу України, - право власності на нову річ,
яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено
договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів
на підставі договору, є власником цієї речі.

Таким чином, суд вважає, що дії
позивача не можливо визначити як самовільне будівництво, в зв'язку з чим,
відповідач, як суб'єкт владних повноважень, при винесенні оскаржуваного рішення
порушив права і охоронювані законом інтереси позивача на визнання права
власності на господарські будівлі. Крім того, рішення було прийнято без
з'ясування вказаних обставин.

При таких обставинах, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

У
силу п. 2 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, - у разі
задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих
його положень та зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

На підставі
викладеного та керуючись
ст. ст. 6, 9, 17, 160-163 Кодексу
адміністративного
судочинства України; ст. ст. 328, 331, 376 Цивільного Кодексу
України, ст. 4 Закону України “Про власність”,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення виконавчого комітету Ялтинської міської Ради № 58 від 23 січня 2007
року “Про знесення самовільно збудованих гр. ОСОБА_1 будівель літ. „В”, літ.
„Л” за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку
в Апеляційний суд Автономної Республіки Крим через Ялтинський міський суд в
порядку та строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

СУДДЯ