Справа № К-4934/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2007 року м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Бутенка В. І.,

Лиски Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Штульмана І. В.,

розглянувши
в порядку письмового провадження адміністративну
справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії Державної податкової
інспекції у Фрунзенському районі м. Харкова,
за касаційними скаргами Державної податкової інспекції у
Фрунзенському районі м. Харкова та Державної податкової адміністрації України
на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 травня 2004 року та
ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19 серпня 2004 року, -

В С
Т А Н
О В И
Л А :

В квітні 2004 року ОСОБА_1 звернулася до Фрунзенського районного суду м.
Харкова із скаргою на неправомірні дії ДПІ у Фрунзенському районі м. Харкова.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 травня 2004 року,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19 серпня
2004 року, скарга задоволена. Зобов'язано ДПІ у Фрунзенському районі м. Харкова
внести в паспорт ОСОБА_1 відмітку про наявність в неї права здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного номера, завіривши її підписом начальника
ДПІ у Фрунзенському районі м. Харкова і гербовою печаткою ДПІ у Фрунзенському
районі м. Харкова. Анульовано з Державного реєстру фізичних осіб платників
податків та інших обов'язкових платежів присвоєний ОСОБА_1 ідентифікаційний
номер.

У касаційних скаргах на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від
14 травня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19
серпня 2004 року ДПІ у Фрунзенському районі м. Харкова та ДПА України ставлять
питання про скасування судових рішень в зв'язку з неправильним застосуванням
норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи касаційних скарг, заперечення на них,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи скаргу, суди дійшли
обґрунтованого висновку, що відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про
Державний реєстр фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових
платежів» для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються
від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це
відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку
платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб
робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера.

Таким чином, вказаним Законом передбачено, що платник податків в рамках діючого законодавства вправі
виконати конституційний обов'язок сплати податків і зборів без присвоєння ідентифікаційного
номера, обравши альтернативну форму обліку платників податку, тому відмова
податкового органу внести відповідні зміни в паспорт заявника не відповідає
вимогам ч. 2 ст. 1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників
податків та інших обов'язкових платежів».

Однак, суд першої інстанції анулював ідентифікаційний номер заявниці,
присвоєний їй ДПА України, при цьому не залучивши останню до участі в справі.

Суд апеляційної інстанції на цю обставину уваги не звернув, і залишив без
змін рішення місцевого суду.

Статтею 3 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб платників
податків та інших обов'язкових платежів» передбачено, що Державний реєстр
створюється ДПА України, а тому обов'язок внесення змін до Державного реєстру
покладається на ДПА України.

За таких обставин, питання про анулювання присвоєного ідентифікаційного
номера з Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших
обов'язкових платежів вирішене без залучення до участі в справі відповідного
податкового органу, що є порушення процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної
інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм
матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної
інстанції.

Зважаючи на те, що судами першої та апеляційної інстанцій
порушені норми процесуального права і справа розглянута без участі належної
сторони, судові рішення в цій частині
підлягають скасуванню на підставі ч. 2 ст. 227 КАС України з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.
222, 223, 227, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У Х В
А Л И
Л А :

Касаційні скарги Державної податкової інспекції у Фрунзенському районі м.
Харкова та Державної податкової адміністрації України задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 травня 2004 року та
ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19 серпня 2004 року -
скасувати в частині анулювання ідентифікаційного номера ОСОБА_1

Справу в цій частині направити на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

В решті судові рішення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст.. 237 КАС України.

Судді :

В.
І. Бутенко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

М.
О. Сорока

І.
В. Штульман