Справа № 12/2
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2007-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

вул. Десятинна, 4/6
№ 12/2
Окружний адміністративний суд міста
головуючого -судді Цвіркуна Ю.І.,
при секретарі Казнадзей Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київського міського
військового комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України в місті
Києві про визнання права на доплату суми пенсії,
Позивач звернувся до адміністративного
суду із позовом до відповідачів про визнання права на доплату суми пенсії.
В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав і просив зобов'язати відповідачів: - провести перерахунок його пенсії з 01.09.1999 року по 31.12.2002
року з врахуванням 40% надбавки, передбаченої Указом Президента від 14.07.1999
року №847; - провести перерахунок його пенсії з 01.04.2001 року з врахуванням
щомісячної премії у розмірі 33, 3% грошового забезпечення; - провести з
01.01.2003 року перерахунок раніше призначеної пенсії з врахуванням 100%
надбавки, передбаченої Указом Президента України від 23.02.2002 року №173 та з
01.05.2003 року з врахуванням 90% надбавки, передбаченої Указом Президента
України від 05.05.2003 року №389.
Київський міський військовий комісаріат,
повідомлений належним чином, свого представника до суду не направив, посилаючись на те, що він є неналежним
Представник Головного управління
Пенсійного фонду України в місті Києві позов не визнав, аргументуючи тим, що
згідно із положеннями законодавства України підстав для перерахунку пенсії
Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позовних
вимог слід відмовити, виходячи з наступного.
З 1975 року позивач є пенсіонером
із числа військовослужбовців, одержує пенсію на підставі Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших
осіб», назва і положення якого змінювались, і вимагає перерахувати пенсію з
урахуванням премій та надбавок, за рахунок яких збільшилося грошове утримання
військовослужбовців після звільнення позивача з військової служби.
Частина 3 ст.43 Закону України
"Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" в редакції
Закону від 9 квітня 1992 p. N2262-XII передбачала, що пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей обчислюються з грошового
забезпечення цих військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу.
При цьому для обчислення їм пенсій враховуються відповідні оклади за посадою,
військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років, грошова
компенсація замість продовольчого пайка, надбавки за вчене звання і вчену
ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються
Кабінетом Міністрів України.
Тож сам Закон не встановлював
будь-яких обмежень щодо розміру пенсії, а відносив це питання на вирішення
Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 7 постанови Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 року N 393 "Про порядок обчислення
вислуги років, призначення пенсії і грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та
військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам їх сімей" пенсії обчислюються з таких
видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною
перед звільненням, окладу за військові звання, процентної надбавки за вислугу
років, додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісячно. При
цьому розмір додаткових видів грошового забезпечення визначається (за вибором
тих, хто звернувся за пенсією) за 24 останні календарні місяці служби підряд
перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців служби
підряд протягом усієї служби перед звільненням за пенсією незалежно від наявних
З наведених обставин вбачається,
щомісячна надбавка, запроваджена Указами Президента України N 173 від 23 лютого
2002 року "Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб
рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" та N 389 від 5
травня 2003 року "Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України,
Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної
служби України та Управління Державної охорони України за безперервну
службу", відноситься до додаткових видів грошового забезпечення й
приймається в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували її під
час проходження служби і звільнені після її запровадження.
Як встановлено, позивач цієї надбавки
не отримував під час проходження служби, оскільки був звільнений зі служби до
її запровадження, а тому дія вищезазначених Указів на нього не поширюється.
Щодо перерахування пенсії на
підставі Указу Президента України від 14 липня 1999 року N847/99 "Про
додаткові заходи щодо впорядкування грошового забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил України", то даний Указ втратив чинність відповідно до Указу
Президента України від 23 лютого 2002 року N 173.
Згідно з постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 року N 393 щомісячна премія у розмірі 33,3
% не включена до складу грошового забезпечення, з якого має обчислюватися
пенсія. Премія також не входить до додаткових видів грошового забезпечення
військовослужбовців, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів
України від 6 квітня 1998 року N 452 "Про упорядкування додаткових видів
грошового забезпечення військовослужбовців", тому позивач не має права на
перерахунок пенсії з урахуванням 33,3 % премії.
Відповідно до постанови N4 Пленуму
Верховного Суду України від 15 квітня 2005 року "Про окремі питання
застосування судами законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців
(крім військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", законодавством з
питань пенсійного забезпечення, яке діяло з 1 січня 2005 року, не було
передбачено можливості перерахунку раніше призначених пенсій у зв'язку із
запровадженням після звільнення військовослужбовців та осіб, котрі мають право
на пенсію згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб", нових щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення, яких вони не отримували під час служби, а також премій. Закон
України "Про внесення змін до статті 43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб", який набув чинності з 1 січня 2005
року, не має зворотної сили, тому вимоги щодо перерахунку пенсії з урахуванням
запроваджених після звільнення зі служби нових щомісячних видів грошового
забезпечення та премій за минулий час, тобто з 1 січня 2005 року, задоволенню
У ч.2 ст.19 Конституції України
закріплено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до ч.1 ст. 58 Основного
Закону України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в
часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність
В силу п.6 ч.1 ст.92 Конституції
України виключно законами України визначаються форми і види пенсійного
За таких обставин, суд вважає, що
відповідачі, діючи в межах наданих їм повноважень та у спосіб, що передбачений
Конституцією та законами України, у даному випадку не мають достатніх підстав
для перерахування пенсії.
При цьому, з метою однакового
застосування судами загальної юрисдикції положень Конституції та законів
України, судом враховується позиція адміністративних судів у даній категорії
справ. Зокрема, беруться до уваги ухвали Вищого адміністративного суду України від 15.06.2006 року у справі за
позовом гр.ОСОБА_2 до Київського міського військового комісаріату про
перерахунок пенсії та від 06.12.2006 року у справі за позовом гр.ОСОБА_3 до
Львівського обласного військового комісаріату про зобов'язання провести
перерахунок пенсії, що міститься в «Системі комплексного інформаційного
забезпечення «Ліга».
Таким чином, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про відмову у
На основі встановленого, керуючись
ст.ст.86, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 КАС України -з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява і скарга подаються до адміністративного
суду апеляційної інстанції у порядку, що передбачені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суддя: