Справа № К-37497/06
Суддя: Бим М.Є.
Дата ухвалення: 2007-09-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

головуючого: судді Бим М.Є.

суддів:
Гончар Л.Я., Матолича С.В., Харченка В.В., Чалого С.Я.

при секретарі: Деревенському І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну
скаргу ОСОБА_1на постанову Рогатинського районного
суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2006 року, у справі № 2а-77/06
(22-а-451/2006) за позовом ОСОБА_1до Відкритого акціонерного товариства
«Рогатинавто» та Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі про
визнання нечинними рішення і дій, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2006 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до ВАТ «Рогатинавто» та
Управління Пенсійного фонду України в Рогатинському районі про визнання
нечинними рішення і дій.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому належить
провести перерахунок пенсії по інвалідності з урахуванням 100% підвищеної
ставки у відповідності до Законів України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 29 вересня 2006 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської
області від 15 листопада 2006 року рішення суду першої інстанції скасовано, а
провадження у справі закрито та роз'яснено позивачу право звернення до суду в
порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями ОСОБА_1. подав касаційну
скаргу, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та
направити справу до суду першої інстанції для розгляду,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування
судами норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у
справі, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у 1986 році
працював водієм автоколони Рогатинського АТП-08035, яке було перетворено в 1995
році на ВАТ «Рогатинавто». Позивача було відряджено у 30-ти кілометрову зону Чорнобильської АЕС для ліквідації наслідків аварії, де він
працював водієм по перевезенню вантажів
з 11 жовтня 1986 року по 08
листопада 1986 року. Зазначені обставини ніким зі сторін не оспорюються.
Відповідно до довідки МСЕК №017959 позивача було визнано інвалідом ІІІ групи у
зв'язку із захворюванням, пов'язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС. Пенсія позивачу була призначена, виходячи із заробітної
плати, яку він отримував за час роботи в зоні
відчуження, із застосуванням
кратності 4 (чотири).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції
керувався Постановою ЦК КПРС Президії Верховної ради СРСР Ради Міністрів СРСР
всесоюзної Центральної ради професійних спілок от 7 травня 1986 р. N 524-156
«Про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств і
організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» із змінами та
доповненнями, внесеними постановою Ради Міністрів СРСР всесоюзної Центральної
ради професійних спілок від 05 червня 1986 року №665-195.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи
провадження у справі, суд апеляційної інстанції
обґрунтував своє рішення тим, що ВАТ «Рогатинавто» не являється
суб'єктом владних повноважень, а тому справа підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства на підставі ст.17 КАС України.

Однак з таким висновком суду апеляційної інстанції
погодитись не можна, оскільки даний висновок суду не ґрунтується на нормах
процесуального права.

Згідно ч. 1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства
України компетенція адміністративних судів поширюється на:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу
реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих
повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання
адміністративних договорів;

4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених законом;

5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим
процесом чи процесом. референдуму.

Оскільки вимоги позивача стосуються проведення перерахунку пенсії, який
проводить Пенсійний фонд України або його територіальні управління, тому даний
спір належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обстав колегія суддів приходить до висновку, що
судом апеляційної інстанції невірно застосовані норми процесуального права, що
призвело до неправильного закриття провадження у справі, тому у відповідності
до ч.2 та ч.4 ст.227 КАС України оскаржена ухвала апеляційного суду
Івано-Франківської області від 15 листопада 2006 року підлягає скасуванню.

Оскільки ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської
області від 19.10.2006 р. відкрито
апеляційне провадження у справі, тому відповідно до абзацу 4-го пункту
5-го Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства
України справа підлягає направленню до того ж апеляційного суду для
продовження розгляду.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Скасувати ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської
області від 15 листопада 2006 року, а справу направити до апеляційного суду
Івано-Франківської області для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Судді: