Справа № К-22787/06
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2007-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Костенка М.І., Маринчак Н.Є., Усенко Є.А., Шипуліної
Т.М.,

при секретарі Ликовій В.Б.,

за
участю:

представника
позивача - Мирної М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі міста Запоріжжя

на постанову господарського суду Запорізької області від 09 лютого
2006 року

та ухвалу Запорізького апеляційного господарського суду від 26
квітня 2006 року

у справі № 18/16-АП

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі міста
Запоріжжя

про визнання нечинними рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2005 року СПД - ФО ОСОБА_1. звернулась до суду з
позовом до ДПІ у Жовтневому районі м Запоріжжя про визнання нечинними рішеннь
від 21 жовтня 2005 року № /0 та № /0 на загальну суму 18
595, 00 грн.

Постановою господарського суду Запорізької області від 09
лютого 2006 року визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення -
рішення від 21 жовтня 2005 року № /0 та від 21 жовтня 2005 року №
/0 в частині визначення строків сплати на підставі ст. 5 Закону
України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами».

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Присуджено на користь позивача 3, 40 грн. обґрунтовано
сплачених судових витрат.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від
26 квітня 2006 року постанову господарського суду Запорізької області від 09
лютого 2006 року залишено без змін.

Доповнено резолютивну частину постанови господарського
суду Запорізької області від 09 лютого 2006 року від 09 лютого 2006 року
абзацом наступного змісту:

«Позов задоволено частково».

В касаційній скарзі ДПІ у Жовтневому районі м Запоріжжя,
посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати
постанову господарського суду Запорізької області від 09 лютого 2006 року та
ухвалу Запорізького апеляційного господарського суду від 26 квітня 2006 року в
частині визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень №
/0 та № /0 від 21 жовтня 2005 року, ухвалити нове судове
рішення, яким позов залишити без задоволення в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача заперечував
проти задоволення касаційної скарги, просив залишити її без задоволення, а
рішення по справі - без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився,
про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що
відповідно до ч. 4 ст. 221 Кодексу адміністративного судочинства не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів,
враховуючи межі касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

ДПІ у Жовтневому районі м Запоріжжя провела перевірку щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу
кіоску № 1464, що належить СПД - ФО ОСОБА_1., за результатами якої було
складено акт № 008080/08260141/2308 від 15 жовтня 2004 року.

В акті перевірки було встановлено, що при продажу сигарет «Мальборо» за
ціною 35, 00 грн. касовий чек не набирався на реєстраторі розрахункових
операцій та не видавався. Актом перевірки також була встановлена
невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі, що
зазначена у денному звіті реєстратора розрахункових операцій (невідповідність
склала 3 658, 00 грн.).

На підставі вищевикладеного, в акті перевірки було зроблено висновок про
порушення п. 1, п. 2, п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та
п. 1 ст. 7 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності».

21 жовтня 2005 року на підставі акту перевірки ДПІ у Жовтневому районі м
Запоріжжя прийняла наступні податкові повідомлення - рішення:

1) № /0, яким на підставі п. 1 ст. 17, ст. 22 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» застосувала до позивача штрафні санкції в сумі 18 465, 00
грн.;

2) № /0, яким на підставі ст. 8 Закону України «Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності» застосувала до позивача штрафні
санкції в сумі 130, 00 грн.

Рішення
судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що правомірність застосування до
позивача штрафних санкцій на підставі п. 1 ст. 17, ст. 22 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» та на підставі ст. 8 Закону України «Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності» підтверджується матеріалами перевірки,
письмовими поясненнями реалізатора ОСОБА_2. та свідченнями ОСОБА_1.

Крім
того, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції,
частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що визначення в спірних
податкових повідомленнях - рішеннях строків сплати сум відповідно до підпункту
5.3.1 п. 5.3 ст. 5 «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами» є безпідставним з урахуванням того,
що штрафні санкції, застосовані до позивача цими податковими повідомленнями -
рішеннями, не відносяться до податкового зобов'язання.

Колегія
суддів погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій в частині висновків
про неправомірність визначення штрафних санкцій, застосованих на підставі ст. 8
Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності» та на
підставі п. 1 ст. 17, ст. 22 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»,
податковими зобов'язаннями з наслідками, передбаченими ст. 5 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», з огляду на наступне.

У
преамбулі Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами» зазначено, що цей Закон є
спеціальним законом з питань оподаткування, який встановлює порядок погашення
зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими
фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені
та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими
органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та
визначає процедуру оскарження дій органів стягнення. Також він встановлює
спеціальний порядок нарахування, оскарження нарахування, процедуру сплати та
примусового стягнення, яка може застосовуватися лише щодо податків і зборів
(обов'язкових платежів), сплата яких передбачена Законами з питань
оподаткування, тобто він не регулює питання застосування та стягнення
фінансових санкцій за порушення порядку застосування реєстраторів розрахункових
операцій.

Відповідно
до п. 1.2, п. 1.9 статті 1 цього Закону податкове зобов'язання - це
зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових
фондів відповідну суму коштів у порядку та в строки, визначені цим Законом або
іншими законами України.

Податкове
повідомлення є письмовим повідомленням контролюючих та податкових органів про обов'язок
платника податків сплатити суму податкового зобов'язання та погасити суму
податкового боргу.

Таким
чином ця форма акта ненормативного характеру може застосовуватися лише щодо
обов'язків по сплаті податків і зборів (обов'язкових платежів), вичерпний
перелік яких визначено у статтях 14 та 15 Закону України «Про систему
оподаткування».

Враховуючи
те, що фінансові санкції, які застосовуються на підставі п. 1 ст. 17, ст. 22
Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» та на підставі ст. 8 Закону України «Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності» за порушення вимог цих
Законів відповідно, не відносяться до податків і зборів (обов'язкових
платежів), визначених в Законі України «Про систему оподаткування», та до
штрафних санкцій за порушення податкового законодавства згідно з ст. 17 Закону
України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами», суди попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про безпідставність визначення спірних фінансових
санкцій податковими зобов'язаннями та посилання у спірних податкових
повідомленнях - рішеннях на підпункт 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»
щодо строків сплати спірних сум фінансових санкцій.

При
цьому суд апеляційної інстанції вірно посилався на те, що штрафні санкції на
підставі п. 1 ст. 17, ст. 22 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та
на підставі ст. 8 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності» відповідно до положень ст. 25 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та
положень ч. 3 ст. 8 Закону України «Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності» мають застосовуватись саме рішеннями органів
державної податкової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові
рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не
допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та межі касаційного оскарження , касаційна скарга
ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя підлягає залишенню без задоволення, а
постанова господарського суду Запорізької області від 09 лютого 2006 року та
ухвала Запорізького апеляційного господарського суду від 26 квітня 2006 року
підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 220, 221, 223, ч. 1 ст. 224,
ст. ст. 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі міста Запоріжжя залишити без задоволення, а постанову
господарського суду Запорізької області від 09 лютого 2006 року та ухвалу
Запорізького апеляційного господарського суду від 26 квітня 2006 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

Головуючий:
_______________________ Л.І. Бившева

Судді:
_______________________ М.І. Костенко

_______________________ Н.Є. Маринчак

_______________________ Є.А. Усенко

_______________________ Т.М. Шипуліна