Справа № 2-а-1473/2007
Суддя: Сторчак В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул. Островського, 14
П О С Т А Н О В А

І м е н е м Ук р а ї н и

4 вересня
2007 року
Справа № 2-а-1473/07

Вінницький окружний адміністративний суд

в
складі: головуючого - судді Сторчака В.Ю.

суддів: Сауляка Ю.В., Федчука В.В.

при секретарі - Чернюк А.Ю.

за участю
представників сторін:

позивача: ОСОБА_1.

відповідача: Євчук Г.В., Уманець
Д.А.(за дорученням)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1до Управління МВС у Вінницькій області про протиправні
дії Управління МВС України у Вінницькій області при перерахунку пенсії в
заниженому розмірі, -

ВСТАНОВИВ:

До окружного адміністративного суду з позовною заявою до УМВС України у
Вінницькій області звернувся ОСОБА_1, в якій просив суд зобов'язати Управління МВС України у Вінницькій
області визнати протиправними дії пенсійного відділення фінансових ресурсів і
економіки Управління МВС України у Вінницькій області при перерахунку пенсії,
визнати суму 144461,40 грн. як борг
недорахованих занижених пенсійних виплат, визнати суму 5000 грн. як суму заподіяної
моральної шкоди при заниженому розмірі пенсії.

За клопотанням представник УМВС України у Вінницькій області до участі у
справі в якості другого відповідача протокольно було залучено Головне
управління пенсійного фонду України у Вінницькій області, оскільки УМВС України
у Вінницькій області не має на сьогоднішній день права на призначення та
перерахунок пенсії особам, що мають право на пенсійне забезпечення на умовах
Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб».

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1. вимоги викладені в позовній заяві
щодо визнання протиправними дій та
стягнення 149461,40 грн. підтримав, від стягнення суми боргу з пенсійного відділення ВФРЕ УМВС України у Вінницькій області
безпосередньо з ОСОБА_2. та ОСОБА_3. - відмовився, а також відмовився від п.6
вимоги, а саме, щодо визнання норми ст.5
Постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 року, як норми, що суперечить Закону України
№ 2262-12 від 9.04.1992 року, а обґрунтовуючи інші вимоги позовної заяви дав пояснення аналогічні до позовної заяви,
просив суд позов задовольнити.

Представники відповідачів Євчук
Г.В. (УМВС) та Уманець Д.А. (ГУПФУ) в
судовому засіданні проти позову заперечують.

Суд, заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що
позов ОСОБА_1. підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Нарахування пенсії з моменту призначення її
позивачу здійснювалось відповідно до ст. 43
Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу ОВС і деяких інших осіб» (далі - Закон), яка передбачала види
грошового забезпечення, які повинні
включатись до розміру пенсії.

Відповідно до редакції ст. 43
Закону, яка була чинна до 01.01.05. зазначено, що для обчислення пенсій враховуються відповідні
оклади за посадою, військовим
чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років служби, надбавки за вчене звання і
вчену ступінь, кваліфікацію та умови служби.

До суми пенсії мають враховуватись лише додаткові види
грошового забезпечення, які мають характер надбавок і це чітко вбачається з
положень зазначеної статті. Крім того, п.7
Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.92 № 393 також вказується, з яких саме видів грошового забезпечення
має вираховуватись розмір пенсії і в
дужках конкретизується - надбавки за вчене звання і науковий ступінь,
кваліфікацію та умови служби. Таким чином, редакція ст.43 зазначеного Закону,
яка була чинна до 01.01.05 не передбачала таких
видів грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія, як надбавка за
безперервну військову службу, 33,3% премії, 100% надбавка.

З 01 січня 2005 року Законом України
від 15.06.04 № 1769 внесено зміни до ст.43 Закону, якими визначено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед
звільненням, враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії.

На підставі зазначеного УМВС у
Вінницькій області було зроблено перерахунок пенсії, який суттєво відрізняється від попереднього, оскільки Законом було розширено види
грошового забезпечення, що мали враховуватись до пенсії.

Оскільки змін до ст.43 Закону
України до 01 січня 2005 року не було,

тому у УМВС України у Вінницькій
області не було законних підстав для

врахування вищезазначених надбавок та премій до
розрахунку пенсії.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.9 КАС України, у разі
невідповідності

нормативно-правового акта Конституції
України, закону України,

міжнародному договору, згода якого надана Верховною Радою
України, або

іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який
має вищу юридичну

силу. Таке право законодавцем було надано лише з 01.01.05
Законом України

від 15.06.04 № 1769, на підставі чого
і був зроблений зазначений вище

перерахунок пенсії позивача.

Із внесенням змін до ст.43 Закону до
розрахунку пенсії - ОСОБА_1. ввійшли додаткові
види грошового забезпечення, а саме: 100% надбавки встановленої Указом Президента
України від 23.02.02 № 173, 40% надбавки за безперервну
військову службу відповідно до Указу Президента України від 05.05.03 № 389/2003 та 33,3% премії, передбаченої
постановою Кабінету Міністрів
України від 22.05.2000. № 829.

Відносно вимог позивача щодо перерахунку пенсії за попередній період

та включення до розміру пенсії додаткових видів
грошового забезпечення, які

були введені після звільнення позивача зі служби, то законодавством до 1
січня

2005 року
не було
передбачено можливості щодо перерахунку
пенсій за

минулий період у зв'язку із введенням нових
щомісячних видів грошового

забезпечення.

Зазначене підтверджується положеннями постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 15 квітня
2005 року в ц. 8 якої зазначено, «...Звернути увагу судів на те, що законодавством з питань пенсійного забезпечення, яке
діяло до 1 січня 2005 р., не було передбачено можливості перерахунку раніше
призначених пенсій у зв'язку із запровадженням після звільнення військовослужбовців та осіб, котрі мають право на
пенсію згідно із Законом № 2262-ХП, нових щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення, яких вони не
отримували під час служби, а також премій. Закон № 1769-ІУ, який набув чинності 1 січня 2005 р., не має зворотної сили,
тому вимоги щодо перерахунку пенсії з урахуванням запроваджених після звільнення зі служби нових щомісячних
додаткових видів грошового забезпечення
та премій за минулий час, тобто до 1 січня 2005 р., задоволенню не підлягають...».

Тобто фактично даною постановою було
врегульовано порядок застосування ст.63 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

ОСОБА_1отримує пенсію
з 30.12.1985 року.

Пенсія позивачу призначена у розмірні 74% грошового забезпечення.

Відповідно до Порядку подання та
оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з військової
служби та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Пенсійного фонду України
від 30.01.07 № 3-1, зареєстрованої у
Мін'юсті 15.02.07 за № 135/1340, документи для призначення та проведення перерахунку пенсії подаються до
органів Пенсійного фонду України уповноваженими структурними
підрозділами міністерств та інших державних
органів.

Крім того, згідно з листом Пенсійного
фонду України з метою забезпечення законного і правильного призначення та перерахунку пенсій військовим пенсіонерам, недопущення незаконних витрат
державних коштів, а також забезпечення
чіткого розмежування функцій з призначення та перерахунку пенсій від
функцій з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій Пенсійний фонд України звернувся до міністерств та інших
органів центральної виконавчої влади з проханням забезпечити через уповноважені структурні підрозділи перевірку
правильності оформлення та відповідності
чинному законодавству, зокрема, довідок щодо уточнення вислуги років, розміру грошового забезпечення та
ін. та офіційного їх подання до
органів Пенсійного фонду України для здійснення відповідних перерахунків пенсій.

Отже, до компетенції головного управління Пенсійного
фонду України у Вінницькій області входить
проведення призначення (перерахунку) виплати пенсії військовим пенсіонерам на підставі поданих документів. До його повноважень не входить, зокрема, проведення
розрахунку вислуги років, внесення змін до довідок про грошове
забезпечення та ін.

Згідно з розрахунком вислуги, що
міститься в матеріалах пенсійної справи позивача загальна вислуга для призначення пенсії складає 28 р.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких
інших осіб» від 09.04.92 № 2262 пенсія за вислугу років призначається за вислугу 20 років - 50%, а
звільненим у відставку за віком або за станом здоров'я
- 55% відповідних сум грошового забезпечення
(ст. 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 % відповідних сум грошового забезпечення.

Оскільки позивача було звільнено у
запас, тому органом УМВС було призначено
пенсію з урахуванням 50% - за 20 років вислуги + 3 % * 8 =74 % вірно.

Відносно вимог позивача встановлення
доплати від належної суми

пенсії у розмірі 37.5%, то ОСОБА_1. пенсія
нараховується з 30.12.85

року.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу та
деяких інших осіб» від 09.04.92 № 2262
пенсії особам офіцерського складу,
прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та
премії в розмірах, установлених законодавством.

Грошове забезпечення особи
начальницького та рядового складу, що підлягає врахуванню при обчисленні пенсії визначається пенсійним відділом відповідно з поданого пенсіонером грошового
атестату, про що вказано в наказі МВС України № 1276 від 21.10.2003 року
«Про затвердження Інструкції про організацію
роботи з пенсійного забезпечення військовослужбовців ВВ та осіб начальницького та рядового складу ОВС і членів
їхніх сімей», зареєстрованого в
Мін'юсті 16 грудня 2003 року № 1161/8482.

Дана доплата встановлюється Указом
Президента України № 926/96. В підпункті 2 пункту а)
частини 3 даного Указу зазначено, що керівники ОВС мають право в межах асигнувань, що виділяються на утримання цих органів встановлювати особам рядового та
начальницького складу ОВС, які мають
право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за
їх згодою та в інтересах справи на службі, - щомісячну доплату в розмірі від 25
до 50 відсотків пенсії, яка могла бути їм нарахована.

Тобто доплата від належної суми пенсії має такі
особливості:

-
встановлення такої доплати є правом керівника, а не обов'язком;

- встановлення
доплати можливе лише
при наявності відповідних

бюджетних асигнувань.

Дана доплата може бути встановлена лише співробітникам
ОВС.

Крім того, за час проходження служби
в органах внутрішніх справ громадянин ОСОБА_1. не отримував доплату від
належної суми пенсії, і не міг отримувати, оскільки вона була введена після звільнення позивача.

Відповідно до статті 58 Конституції
України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Надбавка до посадового окладу за роботу в умовах режимних
обмежень передбачена Постановою КМУ від 156
червня 1994 року №414. Ця постанова введена в дію з 01.06.1994 і
розповсюджується тільки на тих осіб, які на цей час перебували на службі і,
яким відповідно до умов, визначених в ній оформлено допуск до державної
таємниці.

Враховуючи викладене, особам, яким
під час проходження служби допуск та надбавка не були встановлені, врахувати її при проведенні перерахунку пенсії не має правових підстав.

З даного вбачається, що органом УМВС
пенсія позивачу призначена та виплачувалась
відповідно до норм чинного законодавства.

Щодо
вимог позивача зробити дорахунок пенсії з
врахуванням

доплати 10% від суми пенсії як «Дитині війни», то
дана вимога підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: відповідно до
ст. 6

Закону України «Про соціальний статус дітей війни»
від 18.11.2004 за №2195-

IV, дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна

соціальна допомога, що виплачується замість пенсії,
підвищується на 30%

мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 7 фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій,
передбачених цим Законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

В п. З ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за №1058-ІУ, мінімальний розмір пенсії за
віком, встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим Законом.

У відповідності до рішення
Конституційного Суду України від 09.07.2007 року, положення ст.29 Закону
України «Про державний бюджет України на
2007 рік» щодо доплат до пенсії, відповідно до Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», визнано неконституційною, тобто такою, що не відповідає
Конституції України, це вказує на те, що дії відповідача не є неправомірними.
Закон України «Про державний бюджет України на 2007 рік» є нормативним актом
рівної юридичної сили з іншими Законами України і не може зупиняти дію чинних
законів у частині встановлення ними
пільг, компенсацій і гарантій, які фінансуються з бюджетів усіх рівнів.

Також рішенням
Конституційного Суду України № 6 від 09.07.2007 року поновлено перелік пільг та
соціальних гарантій дітям війни. Крім того, Конституція України визначає Закон
України «Про державний бюджет України на 2007 рік» та Закон України «Про
соціальний захист дітей війни» як акти рівної сили, лише з однією різницею, яка
полягає в тому, що Закон України «Про Державний бюджет» приймається щорічно та має визначений термін.

Тому, враховуючи
вищевикладене вимога позивача, щодо доплати 10% від суми пенсії як «Дитині
війни» підлягає задоволенню з дня ухвалення Конституційним судом
вищезазначеного рішення (з 09.07.2007 року).

Кодексом адміністративного
судочинства України в ст. 99 передбачено,

що адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до

суду, встановленого цим Кодексом або
іншими законами; для звернення до

адміністративного суду
за захистом прав,
свобод та інтересів
особи

встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється з

дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх

прав, свобод чи інтересів.

Всі вищезазначені нормативні акти
були оприлюднені в засобах масової інформації.
Крім того, позивач отримує пенсію
з 30.12.1985 року і йому неодноразово були зроблені перерахунки. Тому позивач
не міг не знати про розмір його грошового
забезпечення. ОСОБА_1. звернувся до суду лише 19.02.2007
року, тобто з пропуском строку звернення до суду.

Відповідно до ст. 100 КАС України
пропущення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за
умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Таким чином, оскільки в діях відповідача не вбачається порушень законності при прийнятті рішень щодо
нарахування пенсії позивачу, за таких обставин суд частково задовольняє
заявлений позов.

Враховуючи наведене, керуючись, Законом України № 2262 від 09.04.1992 р.
“Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”, Законам України № 1769
від 15.06.2004 р., Законом України «Про міліцію» від 1990 року, Законом України
«Про внутрішні війська МВС України» від 1992 року, Указом Президента України №
926/96, Постановами КМУ №393 від 1992 року, № 452 від 1998 року, № 251 від 2003
року, ст.ст. 17, 100, 104, 107, 159, 160, 162, 163, КАСУ суд,-

П О С Т
А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1до Управління МВС України у Вінницькій області та до Головного
управління пенсійного фонду України у Вінницькій області про перерахунок
розміру пенсії - задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України у Вінницькій
області здійснити доплату 10% від суми пенсії як «Дитині війни» починаючи з
09.07.2007 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства України постанова може бути оскаржена протягом 10
днів з дня ї проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня
складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної
інстанції через суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС
України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом,
постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього
строку.

У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя :

Суддя:

Суддя:

Головуючий
/підпис/

Копія вірна

Головуючий:

Секретар: