Справа № 2-а-3608/2007
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2007-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а - 3608 / 07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 листопада 2007року
м. Житомир

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі

головуючої - судді Євпак В.В.

при секретарі судового засідання
Курдиш М.В.

за участю представника позивача

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі адміністративну справу за позовом Овруцької міжрайонної
державної податкової інспекції до ОСОБА_1про стягнення податкової
заборгованості в розмірі 2056 грн. 08 коп.,

встановив:

Позивач
просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1. податкову заборгованість в розмірі
2056 грн. 08 коп. Вимоги мотивує тим, що відповідачка отримала 06.05.2005 року
спадщину у вигляді права на земельний паю та майновий пай вартість яких складає
15816 грн. Остання подала до Овруцької МДПІ податкову декларацію в якій
зазначила отримання нею доходу у вигляді вищезазначеної спадщини на суму 15816
грн. Відповідно до Закону відповідачка має сплатити податок у вигляді 13% від
вартості отриманого нею доходу. Овруцькою МДПІ було прийнято повідомлення-рішення
про стягнення податку, але останній сплачений не був.

В
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному
обсязі. Вважає, що отримані відповідачкою у спадщину земельний та майновий паї
є комерційною власністю, а тому їх вартість підлягає оподаткуванню.

Відповідачка
в судове засідання не з”явилась. Про день, час та місце розгляду справи
повідомлена вчасно та належним чином, про що свідчить розписка в отриманні
судової повістки. Про причини неявки суд не повідомила.

Суд,
розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторони, встановив:
відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.03.2005 року, відповідачка ОСОБА_1., 1928 року народження
після смерті свого чоловіка ОСОБА_2. успадкувала майно у вигляді права на земельну частку (пай) вартістю 8419
грн. та майновий пай вартістю 7397
грн., що знаходиться в КСП ім. Леніна в смт. Народичі Народицького району
Житомирської області.

Оскільки
відповідачка є спадкоємцем першої черги, то відповідно до п.13.2.1 ст.13 Закону
України „Про податок з доходів фізичних осіб”, в редакції на час прийняття
спадщини, оподаткування об'єктів рухомого і нерухомого майна здійснювалось за
нульовою ставкою.

Позивач, вважаючи земельну частку (пай) та майновий пай об'єктом комерційної власності,
нарахував позивачці податок в
сумі 2056 грн. 08 коп. і направив
податкове повідомлення
№/0 від 29.05.2006 року про
його сплату.

Дійсно оподаткування за ставкою 13% підлягали
об'єкти комерційної власності, а
саме цінний папір (крім депозитного (ощадного), іпотечного сертифіката),
корпоративне право, власність на об'єкти бізнесу як такий, тобто власність на
цілісний майновий комплекс, інтелектуальну власність або на право отримання
доходу за нею.

Судом не встановлено, а
позивачем не надано відповідних доказів, що зазначені об”єкти спадщини у
вигляді права на земельну частку (пай) та право на майновий пай є об”єктом
комерційної власності, оскільки не підпадають під ознаки комерційної власності
зазначені в Законі, а саме не є цінним
папером, об”єктом бізнесу, інтелектуальною власністю.

Не є об”єкти спадщини і
корпоративним правом. Так відповідно ст.167 ГК України
корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному
фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь
цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої
відповідно до закону, а також інші
правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Зміст
корпоративних прав складає комплекс правомочностей управлінського та майнового
характеру, а зокрема: право приймати участь в управлінні справами товариства,
право учасника товариства на одержання інформації про діяльність товариства,
право вийти у встановленому порядку з товариства, право приймати участь у
формуванні статутного фонду товариства, право розпоряджатись своїми
корпоративними правами та інше.

Відповідно
до ст. 7 Закону України „Про колективне
сільськогосподарське підприємство”, об'єктами права колективної
власності КСП є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та
майнові внески його членів, вироблена продукція, одержані доходи, майно,
придбане на законних підставах. Майно
підприємства належить на праві спільної часткової власності його членам.

У ст.9
цього ж Закону зазначено, що члену сільськогосподарського товариства
нараховується частина прибутку залежно від частки у пайовому фонді.

Питання
участі членів КСП у вирішенні всіх питань його діяльності, виборності,
підзвітності виконавчо-розпорядчих органів тощо закріплено у ст.22 Закону.

Таким
чином, право на майновий пай та земельну частку (пай) належало членам КСП як
юридичної особи, що мають виключне право на управління цією юридичною особою,
утворюючи разом його вищий орган управління - загальні збори членів КСП. До
того ж членам КСП щорічно нараховується дохід відповідно до їх трудових внесків
у розвиток господарства, тобто корпоративне право існувало в КСП ім. Леніна.

Відповідно
до Указу Президента України від 3 грудня 1999 р. №1529 „Про невідкладні заходи
щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки” всі КСП були
реорганізовані в юридичні особи ринкового типу - приватні підприємства, ТОВ та
інші, засновниками яких стали лише окремі особи.

Крім
того, відповідачами не враховано, що згідно Указу Президента від 29.01.01 р.
„Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі
реформування аграрного сектора економіки”, постанови КМ України від 28.02.01 р.
”Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у
процесі реформування аграрного сектора економіки”, наказу Міністерства аграрної
політики України від 6.04.01 р. „Про затвердження Рекомендацій щодо передачі
майна пайового фонду реорганізованого колективного сільськогосподарського
підприємства у спільну часткову власність та організації управління таким
майном”, майно пайового фонду КСП перейшло не до підприємства - правонаступника
КСП, а у спільну часткову власність фізичних осіб - колишніх членів КСП, право
на яке підтверджується Свідоцтвом про право власності на майновий пай, яке
видається відповідною радою, а не КСП.

Відповідно
до Земельного Кодексу України аналогічний правовий режим мають і земельні
частки (паї), які правонаступники КСП не отримали в порядку правонаступництва
від КСП.

Відповідачка
ОСОБА_1. успадкувала право на земельну
частку (пай) без визначення меж цієї частки в натурі як і майновий пай без зазначення майна.

Таким
чином, сертифікат на право на земельну частку (пай), свідоцтво про право
власності на майновий пай члена підприємства та свідоцтво про право на спадщину
посвідчують саме право на земельну частку (пай) та майновий пай члена
підприємства, а не право власності на статутний фонд господарської організації.

Крім того, комерційна
власність - крім права можливості конкретного власника володіти, користуватися і розпоряджатися
належним йому майном на свій розсуд, у межах, передбачених законом, включає і право на
отримання прибутку.

Паювання ж землі та
майна здійснювалося з метою забезпечення захисту майнових прав селян у процесі
реформування аграрного сектора економіки.

Відповідно до п.1.10
ст.1 Закону України від 22.05.2003 року „Про податок з доходів фізичних осіб" нерухоме майно
(нерухомість) - об'єкти майна, які розташовуються на землі і не можуть бути переміщені в інше місце без втрати їх
якісних або функціональних характеристик
(властивостей), а також земля. Нерухомість, відмінна від землі, поділяється на:

а) будівлі, а саме: приміщення, пристосовані для постійного або тимчасового
перебування в них людей, а також об'єкти
власності, функціонально пов'язані з такими приміщеннями.

Будівлі поділяються на
будинки (включаючи готелі, мотелі, кемпінги та інші подібні об'єкти туристичної
інфраструктури), квартири, кімнати у багатосімейних (комунальних ;квартирах, індивідуальні гаражі або місця на гаражних стоянках чи в
гаражних кооперативах, дачні будинки та інші об'єкти дачної
(садової) інфраструктури, відмінні від землі;

б) споруди, а саме: об'єкти нерухомості, відмінні від будівель. Рухоме майно - це майно, відмінне від нерухомого.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що оподаткування доходу, отриманого платником податків внаслідок
прийняття ним в спадщину права на земельну частку (пай) та права власності на майновий пай
члена КСП ім. Леніна в смт. Народичі має проводитися як оподаткування нерухомого та рухомого майна,
майнових прав відповідно до ст. 4 Закону України від 22.05.2003 року „Про податок з доходів фізичних
осіб" з урахуванням положень пункту 13.2 статті 13 цього Закону, а тому
податкове повідомлення - рішення
Овруцької міжрайонної державної податкової інспекції №/0 від
29.05.2006 року про стягнення з
відповідачки податку в сумі 2056 грн. 08 коп. є неправомірним.

Керуючись
ст.ст.1,7, 13 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” від
22.05.2003 р. (в редакції чинній на момент виникнення спору), ст.ст.7,9,22
Закону України „Про колективне сільськогосподарське підприємство”, ст.167 ГК
України, Указом Президента України від 29.01.01 р. „Про заходи щодо
забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного
сектора економіки”, постановою КМ України від 28.02.01 р. „Про врегулювання
питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування
аграрного сектора економіки”, наказом Міністерства аграрної політики України
від 6.04.2001 р. „Про затвердження Рекомендацій щодо передачі майна пайового
фонду реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства у
спільну часткову власність та організації управління таким майном”, Указом
Президента України від 3 грудня 1999 р. №1529 „Про невідкладні заходи щодо
прискорення реформування аграрного сектора економіки”, Постановою КМУ від 10
вересня 2003 р. №1440, ст.ст. 86, 158-162 КАС України, суд,-

постановив:

У
задоволенні позовних вимог Овруцької міжрайонної державної податкової інспекції
до ОСОБА_1про стягнення податкової заборгованості в розмірі 2056 грн. 08 коп.,
відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

Постанова
Житомирського окружного адміністративного суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня її проголошення
і подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя В.В.
Євпак