Справа № 22а-1438/2007
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2007-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-ій інст.Лабань
Рядок статзвіту №38
Ярмолинецький райсуд Хмельницької обл. №2а-2/07
Справа №22а-1438/07
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада
2007р. колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду

в складі: головуючого -
судді: КУШНЕРИКА М.П.

суддів: НОС С.П., ОБРІЗКО
І.М.

при секретарі: РАХМАНОВІЙ
Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Львові справу за апеляційною скаргою Державної судової адміністрації
України на постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 27
березня 2007р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України,
Державної судової адміністрації України, Державного казначейства України про
стягнення вартості невиданого службового обмундирування, -

в
с т а н о в и л а :

Постановою Ярмолинецького
районного суду Хмельницької області від 27.03.2007р. задовольнено позов ОСОБА_1
до Міністерства фінансів України, Державної судової адміністрації України, Державного
казначейства України та стягнено з держави в особі Державної судової
адміністрації України вартість службового обмундирування 17227 грн. за період з
2000-2006р.р., зобов'язавши Державне казначейство України перерахувати дані
кошти Державній судовій адміністрації України.

Постанова мотивована тим, що відповідно до ст. 44 Закону України «Про статус суддів»
від 15.12.1992р., судді забезпечуються
безкоштовним службовим обмундируванням за нормами, які визначаються Урядом України. Постановою Кабінету Міністрів
України від 19.03.1994 року № 177 затверджені
норми забезпечення службовим обмундируванням та терміни його носіння. Наказом міністра юстиції України від 22.04.1994 року №
16/5 затверджено Положення про порядок одержання,
обміну, видачі та носіння службового обмундирування суддів України, носіння
якого є обов'язковим при виконанні службових обов'язків. Суддям виплачується
грошова компенсація за одяг, який не видано, згідно з нормами забезпечення, з причин незалежних від Міністерства юстиції України.

Міністерство фінансів України зобов'язано
з 1994 року для цієї мети виділити бюджетні асигнування.

В ч.1 ст. 130 Конституції України
зазначено, що однією з конституційних гарантій незалежності суддів є особливий
порядок фінансування судів, неприпустимо зниження рівня гарантій незалежності,
в тому числі і щодо
фінансування судів.

ст. 48 Бюджетного Кодексу
України, ст. 35 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік»; відповідно до затвердженого
бюджетного розпису розпорядники коштів Державного
бюджету України одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження
кошторисів. Кошторис є основним
плановим документом бюджетної установи, який надає повноваження щодо отримання доходів і здійснення
видатків, визначає обсяг і спрямування коштів
для виконання бюджетною установою своїх функцій на досягнення цілей, визначених
на бюджетний період відповідно до бюджетних призначень.

Асигнування на
компенсацію вартості невикористаного службового обмундирування суддів та
відповідних бюджетних призначень Державній судовій адміністрації України (як головному розпоряднику коштів) на погашення
заборгованості, що виникла за минулі роки по забезпеченню обмундируванням, не проводились.

Положенням «Про
Міністерство фінансів України», Положенням «Про Державне казначейство України», Законом України «Про бюджетну
систему» передбачено, що Міністерство фінансів
України затверджує кошторис підприємств, установ, організацій, а Державне казначейство України здійснює фінансування деяких
видатків.

Разом з тим, суд вважає,
що позивачем не пропущено річний строк звернення до суду, оскільки ОСОБА_1 просить стягнути
грошову компенсацію включно по 2006р., т.я. із змісту ст. 44 Закону України «Про статус суддів» випливає, що судді забезпечуються безплатним
службовим обмундируванням. При здійсненні правосуддя суддя повинен бути в
мантії.

Крім того, перше речення ч.12 ст. 44 Закону
України «Про статус суддів» діє досі і в рішенні Конституційного Суду від 20.03.2002 року не зазначено,
з якого моменту відновлено право на забезпечення безоплатним
службовим обмундируванням за нормами, які визначаються
Урядом України.

Відповідно
до ст. 152 Конституції України матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним
або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовуються державою у встановленому законом
порядку, тому позивач не позбавлений права на отримання зазначеної грошової компенсації і така підлягає стягненню в сумі 17 227 гривень.

Державна судова адміністрація
України оскаржила дану постанову та просить її скасувати, т.я. вважає, що судом
порушено норми матеріального та процесуального права.

Так
вважає, що рішення про стягнення на користь позивача вартості невиданого
службового обмундирування за період часу з 17.02.2000р. по 20.03.2002р. є
незаконним, оскільки законом, який регулював даний вид правовідносин у вказаний
період часу, це не передбачалося, а перше речення ч.12 ст. 44 Закону України
«Про статус суддів» виключено Законом України «Про деякі заходи щодо економії
бюджетних коштів» від 17.02.2000р. Рішенням Конституційного суду України від
20.03.2002р. п.1 ч.1 вищезазначеного Закону визнаний неконституційним і,
відповідно до ст. 152 Конституції України воно втратило чинність з дня
ухвалення рішення.

Питання
виплати грошової компенсації за невикористане службове обмундирування
передбачалось Положенням про порядок одержання, обміну, видачі та носіння
службового обмундирування судді України, затвердженим наказом Міністерства
юстиції України від 22.04.1994 р. № 1615, яке втратило чинність на підставі
наказу Міністерства юстиції України від 13.03.2003 року № 19/5.

Згідно пункту
2,10 зазначеного Положення, для отримання компенсації необхідно було подати
відповідну заяву судді на ім'я голови суду, однак позивач не звертався із
відповідними заявами у вказаний період.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 04.09.2003р. № 1393 "Про норми забезпечення мантіями
та суддівськими нагрудними знаками суддів судів загальної юрисдикції"
визнано такою, що втратила чинність, постанову Кабінету Міністрів України від
19.03.1994р. № 177 "Про норми забезпечення службовим обмундируванням (крім
мантії та суддівського нагрудного знаку).

Згідно ст. 19
Закону України "Про судоустрій" від 05.06.1981р. № 2022-Х
організаційне забезпечення діяльності судів, в тому числі і забезпечення суддів
службовим обмундируванням, у період до 1 січня 2003 року здійснювало
Міністерство юстиції України та його управління на місцях. Державна судова
адміністрація України утворена Указом Президента України від 29.08.2002 року №
780/2002 "Про Державну судову адміністрацію України", не є
правонаступником Міністерства юстиції України чи будь-якого іншого органу
державної влади, до неї не переходили матеріальні права і обов'язки по вказаних
правовідносинах.

Законодавством України про
Державний бюджет України на 2003-2006р.р. не передбачено відповідних бюджетних
призначень Державній судовій адміністрації України (як головному розпоряднику
бюджетних коштів) на забезпечення суддів службовим обмундируванням.

Крім того, вважає, що ОСОБА_1
пропущено річний строк звернення до суду, задоволенню могли підлягати позовні
вимоги про стягнення грошової компенсації за неотримане службове обмундирування
лише за період з 20.03.2002р. по 04.09.2003р.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та
обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з таких
підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції, ОСОБА_1 з 1993р. працює суддею Хмельницького міського (тепер
міськрайонного) суду Хмельницької області. Впродовж 2000-2006 років не
забезпечувався службовим обмундируванням за нормами, які визначаються Урядом
України.

Ч.12 ст. 44 Закону України «Про статус
суддів» від 15.12.1992 року встановлено, що судді забезпечуються безкоштовним службовим обмундируванням за нормами, які
визначаються Урядом України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1994 року № 177 затверджені норми забезпечення службовим
обмундируванням та терміни його носіння. Наказом міністра юстиції України від 22.04.1994 року № 16/5 затверджено
Положення про порядок одержання,
обміну, видачі та носіння службового обмундирування суддів України, носіння
якого є обов'язковим при виконанні службових обов'язків. Суддям виплачується
грошова компенсація за одяг, який не видано згідно з нормами забезпечення, з причин незалежних від Міністерства юстиції України.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 19 березня 1994 року № 177 "Про норми забезпечення
службовим обмундируванням суддів України", яка втратила чинність згідно
постанови Кабінету Міністрів України від 04.09.2003р. № 1393, Міністерство
фінансів України повинно було передбачати, починаючи з 1994 року, і виділяти в
Державному бюджеті України кошти для виплати компенсації за невикористане
обмундирування, а Державне казначейство України - перераховувати їх для
безпосередньої виплати.

Згідно ст. 19
Закону України "Про судоустрій" від 05.06.1981р. № 2022-Х
організаційне забезпечення діяльності судів, в тому числі і забезпечення суддів
службовим обмундируванням у період до 1 січня 2003 року здійснювало
Міністерство юстиції України та його управління на місцях. Державна судова
адміністрація України утворена Указом Президента України від 29.08.2002 року №
780/2002 "Про Державну судову адміністрацію України", не є
правонаступником Міністерства юстиції України чи будь-якого іншого органу
державної влади, до неї не переходили матеріальні права і обов'язки по вказаних
правовідносинах.

Законодавством України про
Державний бюджет України на 2003-2006р.р. не передбачено відповідних бюджетних
призначень Державній судовій адміністрації України (як головному розпоряднику
бюджетних коштів) на забезпечення суддів службовим обмундируванням.

Конституцією України (ч.1 ст. 130) зазначено, що однією з
конституційних гарантій незалежності суддів є особливий порядок фінансування
судів, неприпустимо зниження рівня гарантій незалежності, в тому числі і щодо фінансування
судів.

Згадане положення має своєю метою закріплення
конституційного принципу незалежності суддів, їх недоторканості та підкорення
лише закону (с. 126, 129 Конституції України).

Положенням про порядок одержання, обміну, видачі та
носіння службового обмундирування суддів України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22.04.1994р. № 16/5, передбачалася виплати
грошової компенсації за невикористане службове обмундирування.

Згідно
із п.2.10 вказаного положення, за одяг, який не був виданий відповідно до норм
забезпечення, з причин, незалежних від Верховного Суду України, Вищого
арбітражного суду України, Міністерства юстиції України, суддям виплачувалась
грошова компенсація вартості такого одягу і згідно із нормами зараховувалась у
термін його носіння.

З
1993 року у ОСОБА_1 виникло і продовжує існувати право отримати службове
обмундирування чи, відповідно, грошову компенсацію замість цього майна,
оскільки таке право було передбачено діючим на той час законодавством.

Оскільки він не був забезпечений
службовим обмундируванням відповідно до встановлених норм і не було видано
грошову компенсацію, на його користь стягнено вартість невиданого службового
обмундирування в розмірі 17227 гривень, згідно довідки розрахунку станом на
29.08.2006 року цін на одяг та взуття.

Однак,
стягнення грошової компенсації повинно бути проведено з Міністерства фінансів
України як органу, який повинен був передбачати у бюджеті кошти у належному
розмірі на фінансування потреб судової системи.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не
спростовують. Рішення суду викладено достатньо повно, з посиланням на норми
законодавства та встановлені по справі обставини.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що з врахуванням
викладеного постанова суду першої інстанції підлягає зміні в резолютивній
частині постанови.

Керуючись
ст. 160 ч.3, 196 ч.4, 198 ч.1 п.2, 201 ч.1 п.1, 205 ч.2, 207, 254 КАС України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України
- задовольнити частково, а постанову Ярмолинецького районного суду Хмельницької
області від 27 березня 2007р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства
фінансів України, Державної судової адміністрації України, Державного
казначейства України про стягнення вартості невиданого службового
обмундирування, - змінити.

Третій абзац резолютивної частини постанови Ярмолинецького
районного суду Хмельницької області від 27 березня 2007р. змінити та викласти в
такій редакції:

Зобов'язати Міністерство фінансів
України виділити з Державного бюджету України кошти для виплати ОСОБА_1
компенсації за невикористане обмундирування в сумі 17227 грн., а Державне
казначейство України - перераховувати їх для безпосередньої виплати Державною
судовою адміністрацією України.

В решті постанову Ярмолинецького районного суду
Хмельницької області від 27 березня 2007р. - залишити
без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної
інстанції протягом одного місяця, з 13.11.2007р.

Головуючий:
М.П.КУШНЕРИК

Судді:
І.М.ОБРІЗКО

С.П.НОС