Справа № 22-а-3323/2007
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2007-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул..Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції :
суддя Мамалуй О.О.
Справа №АС -
Категорія : 49 Доповідач 2 інстанції
визнання недійсним господарського
зобов'язання суддя Філатов
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2007 року №
22-а-3323/2007

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі :

Головуючого
судді - Філатова Ю.М.

Суддів
-
Водолажської Н.С., Шевцової Н.В.

при секретарі : Волошиній Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Вега” на постанову
Господарського суду Харківської області від 04.10.2007 р. по справі
№АС-27/206-07

за позовом Державної
податкової інспекції у Зміївському районі Харківської області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю “Торговий дім “Вега”,

Приватного підприємства “Райдуга - М”
(ПП «Корал і К»)

про
визнання недійсним господарського зобов'язання ,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ДПІ у Зміївському районі Харківської області, звернувся до суду
з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Вега”, Приватного підприємства
“Райдуга - М” (ПП «Корал і К») про визнання недійсним господарського
зобов'язання.

Постановою суду від 04.10.2007р. позовні
вимоги були задоволені. Визнане недійсним господарське зобов'язання ТОВ «ТД
«Вега» та ПП «Райдуга - М» (ПП «Корал і К»), яке виникло на підставі правочину,
укладеного згідно з договором №2/01 від 04.01.2006р. на підставі ст.ст.207, 208
Господарського Кодексу України. Стягнути з ТОВ «ТД «Вега» на користь держави
все отримане по угоді №2/01 від 04.01.2006р., а саме грошові кошти в розмірі
960000,00 грн. (в т.ч. ПДВ 160000,00 грн.).

Відповідач, ТОВ «Торговий
дім «Вега», не погоджується з вказаною постановою, подав апеляційну скаргу,
просить її скасувати та прийняти нову, якою в позові відмовити, вважає, що постанова
суду від 04 жовтня 2007 року постановлена з порушенням норм процесуального та
матеріального права.

Позивач, Державної податкової
інспекції у Зміївському районі Харківської області, вважає, що постанова
Господарського суду Харківської області від 04.10.2007 р. по справі
№АС-27/206-07 прийнята у відповідності
до вимог чинного законодавства, а тому підстави для її с5асувуання відсутні.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю - доповідача та представників сторін колегія суддів
встановила, що ТОВ „Торговий дім „Вега" зареєстровано рішенням Зміївської
РДА 12.10.2004 р. за № 0000031. На обліку в ДПІ у Зміївському районі
Харківській області як платник податків та зборів знаходиться ТОВ „Торговий дім
„Вега" з 19.10.2004 р. за № 37 та має свідоцтво платника ПДВ № 27780478
від 25.11.2004 р.

Приватне підприємство „Корал і К" (22.02.2006 р.
назва змінена на „Райдуга-М")

зареєстровано Голосіївською районною радою
12.04.2000 р. 27.04.2000 р. взято на податковий облік як платник податків за №
333. Засновник та власник ОСОБА_1

Задовольняючи вимоги
позивача господарський суд Харківської області виходив з наступного.

ДПІ у Зміївському районі Харківській області
було проведено перевірку ТОВ „ТД „Вега", на підставі якої був складений
акт № 484/23-022/33143708 від 11.04.2007 р. В ході перевірки позивачем було
встановлено, що перший відповідач мав господарські взаємовідносини з ПП „Корал
і К" (ПП „Райдуга-М"). Позивач направив запит до ДПІ у Голосіївському
районі щодо проведення зустрічної перевірки по зазначеним взаємовідносинам.
Відповідно до відповіді та окремих документів вбачається, що ПП „Корал і
К" (ПП „Райдуга-М") не мало взаємовідносин з ТОВ „ТД „Вега" у
період жовтень-грудень 2005 р., січень-липень 2006 р.

Також було
встановлено, що ДПІ у Голосіївському районі звернулось до суду з позовом про
визнання недійсними установчих документів ПП „Корал і К" з моменту втрати
печатки підприємства 28.01.2005 р. та свідоцтва платника ПДВ, виданого
21.02.2002 р. Суд притягнув до участі у справі в якості належного позивача
ОСОБА_1

Рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва від 11.07.2006 р. визнано ОСОБА_1
непричетною до господарської діяльності ПП „Корал і К", а також будь-яких
угод, укладених з використанням втраченої печатки ПП „Корал і К" з моменту
втрати печатки - 28.01.2005 р. Таким чином, реєстрація другого відповідача
здійснена на підставних осіб з порушенням діючого законодавства.

Матеріалами справи
підтверджено, що 04.01.2006 р. між ПП „Корал і К" та ТОВ „ТД „Вега"
був укладений договір № 2/01, згідно якого другий відповідач зобов'язаний
поставити, а перший відповідач повинен прийняти та сплатити вартість виробів
згідно накладних. Сума, яка зазначена в договорі складає 960000,00 грн., в т.ч.
ПДВ -160000,00 грн.

Даний договір був
укладений від імені директора ПП „Корал і К" ОСОБА_2., але відповідно до
документів та пояснень засновника підприємства ОСОБА_1 , директором приватного
підприємства, окрім ОСОБА_1 була ОСОБА_3

Згідно договору
були виписані податкові накладні. Оскаржуваний договір був складений на
загальну суму 960000,00 грн., а податкові накладні, які виписувались ПП „Корал
і К" на загальну суму 4654363,00 грн.

Матеріалами
перевірки було встановлено, що укладаючи оскаржувану угоду, підприємство мало
на меті отримання неконтрольованих державою доходів, яке призводить до ухилення
від оподаткування та протиправного зменшення податкових зобов'язань
контрагентів такої особи.

Згідно статті 207
Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що вчинене з метою,
яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом
недійсним.

Згідно ст. 67
Конституції України - кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом порядку.

Статтями 2,4,9
Закону України „Про систему оподаткування" передбачений обов'язок
платників податків, яким зокрема є і суб'єкт підприємницької діяльності,
сплачувати податки і збори до бюджетів та до державних цільових фондів у
порядку та на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

На підставі
зазначеного судом першої інстанції зроблений висновок, що угода між ТОВ „ТД „Вега" та ПП „Корал і
К" укладена (з боку ПП 'Корал і К") з метою, що суперечить інтересам
держави та суспільства. Укладена угода була спрямована на приховування ПП
"Корал і К" прибутку від оподаткування, посадові особи підприємства
прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків у вигляді
ненадходження до бюджету сум податків.

Висновки
господарського суду Харківської області не можуть бути визнані обґрунтованими з
наступних підстав.

1. Матеріали справи
свідчать про те, що твердження позивача стосовно того, що перший відповідач з
протиправною метою скористався втраченою печаткою підприємства другого відповідача
спростовуються довідкою про ліквідацію печатки, відповідно якої печатка і штамп
ПП «Корал і К» були знищені працівниками дозвільної системи УАСМ ГУ МВС
України в м. Києві 02.03.06 р. (квитанція про знищення № 1922 від 02.03.06 р.),
а тому відомості про те, що ця печатка була втрачена 28.0.05 р. є хибними.

Крім того, ОСОБА_1 в
березні 2006 р. отримала дублікат печатки, а постановою Голосіївського РУГУ МВС
України в м. Києві від 01.02.05 р. було відмовлено в порушенні кримінальної
справи по факту втрати печатки, а за заявою ОСОБА_1 актом від 05.09.06 р. було
анульоване свідоцтво платника ПДВ, яке видавалося ПП «Райдуга-М».

Таким чином твердження
позивача про те, що перший відповідач скористався втраченою печаткою
підприємства другого відповідача не відповідає дійсності і робиться на
перекручуванні фактичних обставин.

2. На момент
укладення спірного договору між відповідачами ПП «Корал і К» (ПП «Райдуга-М»)
перебувало в Єдиному державному реєстрі, про що свідчить довідка Головного
управління статистики у м. Києві № 13-451 від 16.07.07 р. про те, що ПП
«Райдуга М» станом на 16.07.07 р. значиться у Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України, а також довідка з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців від 19.10.07 р. про те, що
станом на 19.10.07 р. підприємство перебуває
Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб -
підприємців.

Матеріали справи свідчать
про те (і це не спростовано позивачем), що на момент укладення оскарженого
договору та виконання господарських зобов'язань по ньому підприємство ПП
«Райдуга-М» («Корал і К») та ТОВ ТД «ВЕГА» мали цивільну правоздатність в
розумінні ч. 4 ст. 91 ЦК України, яким встановлено, що юридична особа має
цивільну правоздатність яка виникає з моменту її створення і припиняється з дня
внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Також слід відмітити, що
судовим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.07.06 р., на яке
посилається позивач як на доказ наявності у першого відповідача мети, що
завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, визнана такою, що
непричетна до господарської діяльності ОСОБА_1 і в цьому рішенні відсутні
будь-які висновки щодо умислу при укладанні оскарженого договору (правочину,
господарського зобов'язання).

Крім того, від імені
підприємства другого відповідача договір від 01.02.06 р. підписував гр.
ОСОБА_2, а не ОСОБА_1, тому твердження позивача про відсутність у гр. ОСОБА_2
права на укладання господарських угод є недоведеним, оскільки його повноваження
на момент укладання договору не з'ясовувалися.

Колегія суддів
вважає за необхідне звернути увагу на те, що рішення суду першої інстанції
містить суперечливі положення, а саме.

З одного боку має
місце посилання на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від
11.07.2006 р., яким визнано ОСОБА_1 непричетною до господарської діяльності ПП
„Корал і К", а також будь-яких угод, укладених з використанням втраченої
печатки ПП „Корал і К" з моменту втрати печатки - 28.01.2005 р.

З іншого боку в
рішенні суду зазначено, що оскаржуваний
договір був укладений від імені директора ПП „Корал і К" ОСОБА_2.,
але відповідно до документів та пояснень засновника підприємства ОСОБА_1 ,
директором приватного підприємства, окрім ОСОБА_1 була ОСОБА_3 Тобто ОСОБА_1
мала безпосереднє відношення до діяльності ПП „Корал і К", в тому числі і
на момент укладання договору.

Зазначені
суперечні обставини не дозволяють
розглядати пояснення ОСОБА_1 у якості належного доказу по справі.

3. Позивач наполягає на тому, що про наявність протиправного
умислу у ПП «Корал і К» свідчить те, що укладаючи угоду дане підприємство мало
намір приховувати прибутки, а посадові особи прагнули або свідомо допускали
настання протиправних наслідків у вигляді ненадходження до бюджету сум податків.

Проте жодних доказів того,
що у встановленому чинним законодавством порядку був встановлений у осіб, що
укладали договір, намір приховувати прибутки та прагнення або усвідомленого
допущення настання протиправних наслідків, позивачем не надано.

Колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що судом першої інстанції не було досліджено в чому конкретно полягала завідомо суперечна
інтересам держави та суспільства мета
укладення угоди, якою із сторін і в якій мірі

виконано угоду, а також
вину сторін у формі умислу.

Наявність
умислу у сторін (сторони) угоди означає,
що вони, виходячи з обставин
справи, усвідомлювали або повинні були

усвідомлювати
протиправність укладуваної угоди і
суперечність її

мети інтересам
держави та суспільства
і прагнули або свідомо

допускали
настання протиправних наслідків. Умисел
юридичної особи

визначається
як умисел тієї посадової або іншої фізичної особи, що

підписала
договір від імені юридичної особи. Доказів в підтвердження цих обставин
позивачем не надано, а тому його твердження
ґрунтуються лише на припущеннях та довільному трактуванні прав та обов'язків
органу ДПС.

Відповідно і рішення суду першої
інстанції прийнято за відсутністю доказів і недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав встановленими.

4. Аналіз матеріалів
справи дозволяє зробити висновок, що договір № 2/01 від 04.01.2006 р. є
реальною угодою, зобов'язання по якій виконані в повному обсязі сторонами.
Тобто приватне підприємство “Райдуга - М” (ПП «Корал і К») поставив, а ТОВ „ТД
„Вега" прийняв та сплатив вартість отриманих виробів. Отже це підтверджує
той факт, що сторони при укладанні договору мали на меті досягнення певного
результату від господарської операції і ця мета була здійснена.

Відповідно до
вимог ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72
цього Кодексу.

Зважаючи на вище наведені
обставини, колегія суддів встановила, що зміст спірного договору не суперечить
актам законодавства, відсутні факти, які б свідчили про те, що зміст договору
не відповідає дійсним намірам сторін і що ці наміри спрямованні на ухилення від
сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання зазначеного
договору, докази, які б спростовували ці факти, позивачем не надано.

На підставі
викладеного колегія суддів дійшла висновку, що постанова господарського суду Харківської області від
04.10.2007 р. по справі №АС-27/206-07 прийнята при недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та при
порушенні норм матеріального права і підлягає скасуванню з прийняттям нової,
керуючись ст.. ст.. 160, 167, 195, 196,
198, п.п. 2,4 ст.202, ст..ст.205, 207, 209, 254КАС України

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу
відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Вега”, на постанову
Господарського суду Харківської області від 04.10.2007 р. по справі
№АС-27/206-07 задовольнити.

Постанову
господарського суду Харківської області від 04.10.2007 р. по справі
№АС-27/206-07 скасувати.

Прийняти
нову постанову.

В
позові відмовити.

Роз'яснити
сторонам, що дана постанова набирає
чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом місяця з
дня виготовлення її повного тексту.

Повний текст постанови
виготовлений 10.12.2007р.

Головуючий суддя
підпис
Філатов Ю.М.

Судді
підпис
Водолажська Н.С.

підпис Шевцова Н.В.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ:

Суддя
Ю.М. Філатов