Справа № К-7625/06
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2007-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007 року м.Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі суддів:

Фадєєвої Н.М., Бим М.Є., Гордійчук М.П.,
Леонтович К.Г., Шкляр Л.Т.

розглянувши в попередньому судовому засіданні
справу за касаційною скаргою представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 14 червня
2005 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від
06 вересня 2005 року, у справі №2-6/8191-2005 за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Виробничо-комерційне об'єднання «ІНМО» до Феодосійської міської
ради, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, про
визнання недійсними дій, вчинених суб'єктом владних повноважень, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2005 року ТОВ «Виробничо-комерційне об'єднання
«ІНМО» звернулося до суду з позовом до Феодосійської
міської ради, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею
0,159га по Керченському шосе, 18А в м. Феодосія, укладеного 03 липня 2003 року
між Феодосійською міською радою та
суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням господарського
суду АРК від 30.09.-19.10.2004р. у справі №2-2/10552-2004 визнано недійсним
рішення 15 сесії 24 скликання Феодосіївської міської ради за №717 від
25.04.2003р. в частині вилучення із земельного користування позивача зазначеної
вище земельної ділянки та передачі її в оренду відповідачам - підприємцям.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим
від 14 червня 2005 року, яке залишено без змін постановою Севастопольського
апеляційного господарського суду від 06 вересня 2005 року позовні вимоги
задоволені.

В касаційній скарзі представник фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 просить скасувати рішення судів
першої та апеляційної інстанції та закрити провадження у справі. Свої вимоги
мотивує тим, що судами попередніх інстанцій при вирішення спору по суті були
порушені норми матеріального та процесуального права. Крім того зазначає, що на постанову, ухвалену Вищим господарським судом
України 14.04.2005р. по справі між тими самими сторонами у справі про визнання
недійсним рішення Феодосіївської міської ради за №717 від 25.04.2003р.
подано касаційну скаргу до Верховного Суду України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі,
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до
ст. 12 Земельного кодексу України до
повноважень міських рад належить
розпорядження землями комунальної власності на території міста відповідно до
цього Кодексу.

Отже, в розумінні
ст.ст. 3, 20 КАСУ дана справа відноситься до адміністративної юрисдикції
та інстанційно підсудна Вищому
адміністративному суду України як суду касаційної інстанції.

З матеріалів справи вбачається та судами встановлено, що
пунктом 1 рішенням 15 сесії 24
скликання Феодосіївської міської ради за №717 від 25.04.2003р. «Про надання
земельної ділянки СПД ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_3» було затверджено проект відводу
земельної ділянки суб'єктам підприємницької діяльності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 для обслуговування магазину та передано в оренду
в рівних долях строком до 25.04.2012р. земельну ділянку за адресою: м.Феодосія,
Керченське шосе, 18а, кадастровий номер 00011016 площею 0,159га в
тому числі угідь.

Пунктом 2 зазначеного рішення
внесено зміни до п.1 рішення 36 сесії 23 скликання міської ради від
28.12.2001р. за №1465 «Про надання земельної ділянки ТОВ «Темос» та викладено
його в наступній редакції: «вилучити з землекористування ТОВ «Виробничо-комерційне об'єднання «ІНМО» земельні
ділянки, розташовані в м. Феодосії по Керченському шосе, 18а, площею 0,6га та
по Чорноморській набережній, 19, площею 0,5367га, у відповідності до державного
акту на право постійного користування землею та передані у власність або
постійне користування в межах м.Феодосія».
Інший текст рішення №1465 залишено без змін.

На підставі рішення Феодосіївської міської ради за №717 від
25.04.2003р. між Феодосійською міською радою та суб'єктами підприємницької
діяльності - фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_3. було укладено спірний
договір оренди земельної ділянки площею 0,159га по Керченському шосе, 18А в м.
Феодосія від 03.07.2003р., згідно якого зазначена земельна ділянка була
передана в оренду за рахунок земель, які не передані в постійне користування
або у власність.

Рішенням господарського суду АРК від 30.09.-19.10.2004р.
у справі №2-2/10552-2004 визнано недійсним рішення 15 сесії 24 скликання
Феодосіївської міської ради за №717 від 25.04.2003р. в частині вилучення із
земельного користування позивача зазначеної вище земельної ділянки та передачі
її в оренду відповідачам - підприємцям. Дане рішення вступило в законну силу
14.04.2005р.

Згідно ч.1 ст. 72 КАС
України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Згідно ст.124 Земельного кодексу України передача в
оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної
ділянки.

Частиною 5 ст. 116 Земельного кодексу України
передбачено, що надання у користування земельної ділянки, що перебуває у
власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в
порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підстави та порядок припинення права користування
земельною ділянкою визначено гл.22 ЗК України.

Приймаючи рішення №717 від 25.04.2003р. Феодосійська
міська рада здійснила вилучення землі із землекористування позивача без його
згоди, що було встановлено у справі №2-2/10552-2004.

В ст. 149 Земельного кодексу України зазначено, що
вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів. Районні
державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної
власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст
районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для:

а) сільськогосподарського використання;

б) ведення лісового і водного господарства, крім
випадків, визначених частиною дев'ятою цієї статті;

в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням
жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі
тощо).

Крім того слід зазначити, що подача скарги до Верховного
Суду України на постанову Вищого господарського суду України від 14.05.2005р. у
справі №2-2/10552-2004 не є підставою для зупинення провадження у справі.

За таких обставин суди попередніх інстанцій дійшли
вірного висновку про те, що зміст спірного договору оренди земельної ділянки
суперечить нормам ст.ст. 116, 124, 149 Земельного кодексу України, що є
підставою для визнання договору недійсним.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не
спростовують і не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної
інстанцій при розгляді справи допущені порушення норм матеріального права, які
регулюють спірні правовідносини та норм процесуального права.

Згідно ч.3 ст.220-1 Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу представника фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити, а рішення господарського суду Автономної
Республіки Крим від 14 червня 2005 року та постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 06 вересня 2005 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Судді: