Справа № 2-а-10901/2007
Суддя: Сторчак В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-09-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2007 року
Справа № 2-а-10901/07

за позовом

ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до

Вінницької районної державної адміністрації Вінницької
області, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 17;

про

Визнання дій незаконними, та зобов'язання надати в оренду ділянку

Cуддя В. Сторчак

при секретарі судового засідання Гонті І.О., за участю представників
сторін:

позивач:

ОСОБА_1.

від відповідача:

Бондар Н.С.,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов
позов від ОСОБА_1 до Вінницької районної державної адміністрації Вінницької
області про визнання дій Вінницької
районної державної адміністрації незаконними, та зобов'язати надати в оренду
земельну ділянку для створення та ведення фермерського господарства, терміном
на 49 років..

Позовні вимоги мотивовано наступним.

Позивач неодноразово звертався із заявами до Вінницької
районної державної адміністрації, та до Парпуровецької сільської ради щодо надання в оренду
земельної ділянки розміром 20 га із
земель державної власності Парпуровецької сільської ради для створення і ведення
фермерського господарства.

26.06.2006 року рішенням сільської ради позивачу було
погоджено надання в оренду для ведення фермерського господарства ділянку, та
рекомендовано укласти договір оренди земельної ділянки із Вінницькою РДА.

Вінницька районна державна адміністрація відмовляє
позивачу у наданні земельної ділянки в оренду. Тому позивач вважає, що державна
районна адміністрація його законні
права.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у
повному об'ємі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечила,
зазначила що Вінницька РДА не
перешкоджала діям позивача, оскільки на загальних умовах було проведено
конкурс, так як на дану земельну ділянку претендувало ще декілька осіб, тому
питання про надання в оренду земельної ділянки площею 20га, повинно було
вирішуватися на конкурентних засадах, а тому просить в задоволені позову
відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов
не підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Відповідно до ст.93 Земельного кодексу України право
оренди земельної ділянки - це засноване на
договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної
ділянки.

Крім того, передача в оренду земельних ділянок
громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель
запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку,
встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

У ст. 118 Земельного кодексу зазначено, що
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної
власності для ведення фермерського
господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва,
будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до
відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

Відповідна місцева
державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а
при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки
конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність
надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

19 грудня 2006 року відбулося засідання професійної
комісії з питань створення фермерських господарств, на якому зокрема розглядалося питання щодо надання згоди на
створення фермерського господарства на землях Парпуровецької сільської ради.

На даному засіданні було вирішено керуючись ст.6 Закону України «Про фермерське господарство»
відмовити в погодженні створення фермерського господарства ОСОБА_1на території
Парпуровецької сільської ради з наступних підстав: відсутня відповідна освіта
та самостійний досвід роботи в сільському господарстві; користувався землею
безкоштовно, тобто не сплачував ні податків, ні орендної плати, та було
рекомендовано здобувши відповідну освіту, повторно звернутися до комісії за
отриманням погодження.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про фермерське
господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності
громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну
сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою
отримання прибутку на земельних
ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до
закону.

Фермерське господарство може бути створене одним
громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або
членами сім'ї, відповідно до закону.

Право на створення фермерського господарства має кожний
дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку, виявив бажання та
пройшов професійний відбір на право створення фермерського господарства.

Професійний відбір громадян, які виявили бажання створити фермерське
господарство, проводить районна (міська) професійна комісія з питань створення
фермерських господарств, склад якої формується і затверджується районною
(міською) радою.

Висновок
професійної комісії з питань
створення фермерських господарств про наявність у громадянина
достатнього досвіду роботи у сільському господарстві або необхідної
сільськогосподарської кваліфікації є умовою для державної реєстрації
фермерського господарства і надання (передачі) громадянину у власність або
оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства із земель
державної і комунальної власності відповідно до Земельного кодексу України Але
в зв'язку тим, що до Вінницької районної державної адміністрації надійшло декілька звернень, щодо передачі
даної земельної ділянки в оренду, то відповідно до положень чинного
законодавства України, подальше надання вищевказаної земельної ділянки в
користування на умовах оренди буде здійснюватись
на конкурентних засадах.

23 березня 2007 року було повторно розглянуто заяву
ОСОБА_1 про надання згоди на створення фермерського господарства , та було
вирішено надати згоду ОСОБА_1 на створення фермерського господарства на
території Парпуровецької сільської ради, як такому, що успішно пройшов
професійний відбір.

Для участі в конкурсі необхідно надати заяву, після того
як в засобах масової інформації буде опубліковане повідомлення про проведення
конкурсу.

Вінницькою районною державною адміністрацією було
оголошено конкурс на одержання права користування земельною ділянкою на умовах оренди, оголошення було
опубліковано у газеті «Подільська зоря» № 28 від 12 липня 2007 року.

20 вересня 2007 року було проведено конкурс, на якому
було розглянуто дві заяви, тобто на земельну ділянку претендували дві особи,
але в зв'язку з невідповідністю до
чинного законодавства заяв на прийняття участі у конкурсі , конкурс не
відбувся, а учасникам було запропоновано належним чином оформити заяви та усю
документацію і пройти конкурс повторно.
Але позивач відмовився.

Пунктом 12 Перехідних положень Земельного кодексу України
встановлено, що до розмежування земель державної і комунальної власності,
повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські
ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно зі статтею 124 Земельного кодексу України передача
в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної
ділянки.

Відповідно до статті 4
Закону України "Про
оренду землі" орендодавцями
земельних ділянок є
громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають
земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у
комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень,
визначених законом.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у
спільній власності територіальних громад, є районні, обласні ради та Верховна
Рада Автономної Республіки Крим у межах повноважень, визначених законом.

Орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній
власності, є районні, обласні, Київська і Севастопольська міські державні
адміністрації, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та Кабінет Міністрів
України в межах повноважень, визначених законом.

До розмежування земель державної і комунальної власності
орендодавцями земельних ділянок у межах
населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, є відповідні
сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні
органи виконавчої влади в межах повноважень, визначених Земельним кодексом
України.

Як встановлено в судовому засіданні зазначена земельна
ділянка знаходиться за межами населеного пункту с. Парпурівці, тому відповідно
до вимог законів України орендодавцем зазначеної земельної ділянки є Вінницька
районна державна адміністрація.

Відповідно до ст. 16 Закону від 06.10.1998 р. № 161-XIV
"Про оренду землі", в разі надходження двох або більше заяв
(клопотань) на оренду однієї земельної ділянки, що перебуває в державній або комунальній власності,
відповідні органи виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування проводять
аукціон або конкурс щодо набуття права оренди земельної ділянки, якщо законом
не встановлено інший порядок.

Таким чином організація та проведення конкурсу по наданню
спірної земельної ділянки в оренду на конкурентних засадах відповідає вимогам
чинного законодавства України.

Доводи позивача про наявність погодження Парпурівської
сільської ради щодо надання цієї земельної ділянки ОСОБА_1., і які невраховані
конкурсною комісією не приймаються судом, оскільки погодження сесії сільської ради для
укладення договору оренди земельної ділянки, яка знаходиться за межами
населеного пункту, чинним законодавством не передбачено.

У ч. 1 ст.135
Земельного кодексу України визначено, що торги проводяться у формі
аукціону або конкурсу, але порядок його проведення не розроблений.

На думку суду, під час проведення таких торгів слід
керуватися Цивільним кодексом, зокрема статтями 1150-1157. Таким чином, органи
виконавчої влади чи органи місцевого самоврядування, що приймають рішення про
надання чи відчуження земельних ділянок мають затвердити положення про
проведення земельних торгів, у тому числі і з набуття права оренди.

Розпорядженням голови Вінницької обласної державної
адміністрації від 26.12.05р. №592 зареєстрованому у Вінницькому обласному
управлінні юстиції 18.01.06р. за №1/692 "Про затвердження Тимчасового
порядку продажу та надання в оренду земельних ділянок на конкурентних
засадах" розроблений даний порядок. Також затверджений відповідний порядок
розпорядженням голови Вінницької РДА від 14.09.06р. №1480.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на матеріали справи суд дійшов висновку, що відповідач довів
правомірність своїх рішень, а отже позовні вимоги є
необґрунтованими, не відповідають дійсним обставинам та законодавству і
тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 70, 71, 86,
94, 122, 128, 158-162, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позову відмовити.

Відповідно до ст.186 Кодексу адміністративного судочинства
України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня ї проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному
обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. При
цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Суддя:

Секретар: