Справа № 22-а-3056/2007
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2007-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Справа №
Головуючий 1 інстанції:
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада
2007 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Філатова Ю.М.

Суддів Шевцової Н.В., Водолажської Н.С.

за участю

секретаря Волошиної Я.В.

представника
позивача: Рябчун Р.М.

представника
відповідача: Свидло І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в
м.Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової
інспекції у Київському районі м. Харкова на постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28 серпня 2007 року по справі №2а-74507

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Доктор Алекс ЛТД»

до Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова

про скасування рішення

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Доктор Алекс ЛТД” (надалі по тексту позивач, ТОВ «Доктор
Алекс ЛТД») звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Державної податкової інспекції у Київському районі м.Харкова
(надалі по тексту відповідач, ДПІ у Київському районі), в якій просить суд
скасувати рішення відповідача про застосування штрафних санкцій від 22.02.07 р.
за №.

ДПІ у Київському районі м. Харкова
заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила суд у задоволенні
позовних вимог ТОВ «Доктор Алекс ЛТД» відмовити.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 28.08.2007 року позов задоволено. Скасовано рішення
ДПІ у Київському районі м.Харкова про застосування штрафних санкцій від
22.02.2007 року за №. Стягнуто з державного бюджету на користь
позивача 3,40 гривен.

Відповідач не погодившись з
постановою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою в
задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
інстанції відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, а саме п.13 ст.3, ст.22 Закону України
„Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, п.23 Порядку провадження торговельної
діяльності та правил торговельного обслуговування населення, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 року за №833.

Позивач подав
заперечення на апеляційну скаргу, в яких посилаючись на законність та
обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить суд апеляційної
інстанції залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддя
доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що працівниками ДПІ в Київському районі м. Харкова на підставі
направлень на перевірку № 247 та № 248 від 13.02.2007 р., виданими головним
державним податковим ревізорам-інспекторам Сеневій Н.О. та Федосєєвій Т.В. було
проведено перевірку ТОВ „Доктор Алекс ЛТД".

За результатами перевірки складено
акт перевірки № 20310543/231 від 14.02.2007р. щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу.

На підставі акту перевірки
начальником ДПІ в Київському районі м. Харкова прийнято рішення про
застосування фінансових санкцій № від 22.02.2007р., яким до позивача
були застосовані фінансові санкції на загальну суму 14345,00 грн. - за
незабезпечення відповідності суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО.

Зазначене рішення було вручено позивачу під підпис.

Керівником ТОВ „Доктор Алекс
ЛТД" була направлена скарга на рішення про застосування фінансових санкцій
до ДПА у Харківській області, рішенням про результати розгляду скарги ДПА у
Харківській області залишила без змін рішення ДПІ у Київському районі м.
Харкова.

З показань, допитаних в судовому
засіданні свідків: касира-інформатора ОСОБА_1 і лікаря-терапевта ОСОБА_2, судом
першої інстанції встановлено наступне.

Перевірка підприємства ТОВ «Доктор Алекс ЛТД» здійснювалась в
присутності касира-інформатора ОСОБА_1, яка працює на підприємстві згідно з наказом
№ З від 12.04.2005 р. Касир-інформатор проводила рахування
грошей, отриманих від пацієнта для
проведення через РРО, якого підвів лікар-кардіолог ОСОБА_2. В цей момент до неї
підійшли люди, які представилися перевіряючими ДПІ. Як пояснила в судовому
засіданні ОСОБА_1, перевіряючими органу податкової служби було заборонено їй
проводити оплати через РРО, роботу було заблоковано і це позбавило її
можливості провести операції через касовий апарат, у зв'язку з чим грошові
кошти пацієнта в сумі 576 грн. залишились у касира на столі. Як зазначив в
своїх показаннях лікар ОСОБА_2. в той час біля каси було багато людей, пацієнт
якого він підвів до касового апарату дуже нервував, у зв'язку з чим не захотів
чекати закінчення перевірки та пішов разом з ним, залишивши гроші на столі.
Перевіряючими було винесено вимогу про пред'явлення всіх грошей, що
знаходяться в кімнаті. Як
зазначила в своїх показаннях касир-інформатор ОСОБА_1, вона пред'явила гроші з
грошової скриньки РРО у сумі 690 грн., які є поточною виручкою та 50,00
грн. - розмінної монети, які внесені були в РРО, як службове внесення на
початку дня, грошові кошти, які залишились від пацієнта на столі в розмірі
576,00 грн. та гроші у сумі 2243,00 грн., які перебували у столі та належали
СПДФО ОСОБА_3, у якого касир ОСОБА_1 працює за сумісництвом згідно трудового
договору № 602 від 01.02.2007 р. Копія трудового договору додана до матеріалів
справи. Також надано копію довідки про трудові відносини фізичної особи з
платником єдиного податку від 01.01.2007 р. Сума виручки в розмірі 2243,00 грн.
належить СПДФО ОСОБА_3, що підтверджується записами у книзі обліку доходів та
витрат, яку ведуть суб'єкти підприємницької діяльності - фізичні особи протягом
календарного року та зареєстровано в ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова.

При дачі показань в судовому
засіданні ОСОБА_1 щодо грошових коштів послалась на пояснення надані до акту
перевірки, в яких виклала всі факти.

Судом першої інстанції також
встановлено, що СПД - ФО ОСОБА_3 перебуває на одній території з підприємством
позивача, що підтверджується угодою про надання робочого місця від 03.12.2006
р. Касир-інформатор ОСОБА_1 працює та приймає гроші за надані послуги від
пацієнтів від ТОВ „Доктор Алекс ЛТД" та СПДФО ОСОБА_3. Грошові кошти, отримані
від пацієнтів ТОВ „Доктор Алекс ЛТД" зберігаються у грошовій скриньці РРО,
а грошові кошти СПД - ФО ОСОБА_3 зберігаються окремо в сейфі. Як засвідчила
касир, на неї з боку перевіряючих було здійснено психологічний тиск і тому на
вимогу пред'явити всі гроші, вона надала всі гроші, які належали і ТОВ „Доктор
Алекс ЛТД" і СПД - ФО ОСОБА_3 В показаннях ОСОБА_1 зауважила на тому, що
вона попереджала працівників податкового органу про те, що вона працює за
сумісництвом у ОСОБА_3, і частина наданих грошей належить приватному
підприємцю. Однак цей факт не було враховано перевіряючими.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції, виходив з того, що відповідачем безпідставно визначено, як базу
нарахування штрафних санкцій всі грошові кошти, які були надані касиром на
вимогу перевіряючи, оскільки вони належали різним суб'єктам господарської
діяльності - ТОВ „Доктор Алекс ЛТД” та СПДФО ОСОБА_3 Крім того, суд першої
інстанції посилався на те, що приймаючи оскаржуване рішення відповідачем не
прийнято до уваги, що в приміщенні
позивача знаходились і здійснювали свою господарську діяльність два окремих
суб'єкта господарювання і, відповідно було два окремих місця проведення
розрахунків, а тому суд першої інстанції дійшов до висновку що в діях позивача
не вбачається порушення п.13 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Проте, колегія суддів не може
погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Пунктом 13 ст. З Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” визначається, що суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в
безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг" у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку
використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької
діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на
яку виявлено невідповідність.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг" контроль за додержанням
суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари
(послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової
служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із
законодавством України. За порушення вимог цього Закону до суб'єктів
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари
(послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України
застосовуються фінансові санкції, визначені статтями 17-24 цього Закону.

В суді першої інстанції касир
-інформатор ОСОБА_1 пояснила, що вона приймає гроші за послуги надані, як
позивачем, так і СПДФО ОСОБА_3, розрахунок за послуги надані позивачем та СПДФО
ОСОБА_3 здійснюється в одному й тому ж місці, але гроші одержані за послуги
надані ОСОБА_3 зберігаються в сейфі, а гроші одержані за послуги надані
позивачем зберігаються в скриньці РРО.

З матеріалів справи вбачається, що
касир-інформатор ОСОБА_1 під час проведення перевірки на вимогу перевіряючих,
власноручно склала опис наявних купюр та монет, що знаходились на місце проведення
розрахунків та належать позивачу, і підписала його. Акт перевірки також було
підписано касиром-інформатором та директором позивача. Будь-яких зауважень з
боку зазначених осіб щодо включення до опису наявних купюр та монет грошів, які
належать іншому суб'єкту господарської діяльності ОСОБА_3 не робилось.

При цьому, не зважаючи на наведені
обставини, суд першої інстанції вважав встановленим факт зауваження
касиром-інформатором ОСОБА_1 перевіряючим під час проведення ними перевірки, що
в опис включено гроші, які належать не позивачу, а СПДФО ОСОБА_3, та факт
здійснення перевіряючими психологічного тиску на ОСОБА_1, що стало підставою в
наданні перевіряючим всіх гроші, які належали і позивачу і СПДФО ОСОБА_3

Суд першої інстанції, як на
підставу таких висновків послався на пояснення ОСОБА_1, при цьому не надавши
оцінки розбіжностям в пояснення касира-інформатора та відомостях, які
зафіксовано в акті перевірки та підписано ОСОБА_1

Крім того, суд першої інстанції не
навів жодного доказу, який підтверджує наявність психологічного тиску на
ОСОБА_1 під час проведення перевірки відповідачем.

Виходячи з наведеного, колегія
суддів, вважає, що такі висновки суду не відповідають встановленим обставинам
справи.

Відповідно до пункту 23 Порядку
проведення торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування
населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006
року за №833 (надалі по тексту Порядок №833) забороняється зберігання на місці
проведення розрахунку готівки, що не належить суб'єкту господарювання, а також
особистих речей касира та інших працівників.

Тобто, наявність в місці проведення
розрахунків позивачем грошів, які належать СПДФО ОСОБА_3 є порушенням п.23
Порядку №833 щодо заборони зберігання на місце проведення розрахунків готівки,
що не належить суб'єкту господарювання та п.13 ст.3 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” через незабезпечення відповідності сум готівкових коштів
на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті РРО.
Зазначені порушення відображення у акті перевірки позивача, складеному
відповідачем та засвідченому підписами касира-інформатора і директора ТОВ
„Доктор Алекс ЛТД”.

Отже, Державна податкова інспекція
у Київському районі м. Харкова, встановивши невідповідність готівки на місці здійснення розрахунків Товариства з обмеженою
відповідальністю „Доктор Алекс ЛТД”, сумі коштів , яка зазначена в даному звіті
РРО прийняла обґрунтоване рішення про застосування до позивача фінансових санкцій.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку щодо відсутності в діях позивача порушень
встановлених відповідачем під час проведення перевірки, оскільки такі висновки
не відповідають обставинам справи, тому постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволені
позову.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.3 ст.198, п.3 ст.202, ч.2 ст.205, ст.207
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Київському районі м. Харкова - задовольнити.

Постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 28.08.2007 року по справі № 2а-745 -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Доктор
Алекс ЛТД” до ДПІ у Київському районі м.Харкова про скасування рішення №
від 22.02.2007 року.

Постанова набирає чинності з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця з дня складання постанови у повному обсязі, шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Ю.М.Філатов

Судді: Н.В.
Шевцова

Н.С.Водолажська