Справа № К-26551/06
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2007-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2007 року м.Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого:
судді Фадеєвої Н.М.

суддів: Бим
М.Є., Кравченко О.О., Леонтович К.Г., Чалого С.Я.

при
секретарі: Капустинському М.В.

за участю представника ВАТ «Державний ощадний банк
України» - Волошина С.І.

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі
філії - Сокальського відділення №6333 на постанову господарського суду
Львівської області від 11 квітня 2006 року та ухвалу Львівського апеляційного
господарського суду від 15 травня 2006 року у справі №2/294-24/43А
(2/1272-6/370) за позовом Львівського обласного відділення Фонду соціального
захисту інвалідів до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Сокальського відділення №6333 про стягнення штрафних
санкцій, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопада 2004 року Львівське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів звернулось до
суду із позовом до ВАТ «Державний
ощадний банк України» в особі філії - Сокальського відділення №6333 про стягнення
штрафних санкцій в сумі 17775грн. за нестворені робочі місця для
працевлаштування інвалідів у 2001-2002 роках.

Постановою господарського суду Львівської області від 11
квітня 2006 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 15 травня 2006 року позовні вимоги задоволені частково.
Стягнуто з відповідача на користь позивача 14086,50грн. штрафних санкцій, в
доход Державного бюджету України 140,86грн.

В касаційній ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі
філії - Сокальського відділення №6333 просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі,
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст.19 Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» для підприємств, установ і організацій
незалежно від форм власності і господарювання встановлюється норматив робочих
місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 15 до 25 чоловік у
кількості одного робочого місця.

Зі звітів про зайнятість та працевлаштування інвалідів за
2001 та 2002 роки вбачається, що норматив робочих місць для працевлаштування
інвалідів складав 4 робочих місця. Фактично на підприємстві працював 1 інвалід
- гр.ОСОБА_1

Відповідно до ст.238 Господарського кодексу України за
порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської
діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими
органами державної влади або органами місцевого самоврядування
адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або
майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його наслідків. Штрафні санкції, заявлені
позивачем до стягнення, є саме адміністративно-господарськими санкціями.

Згідно ст.250 Господарського кодексу України
адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш
як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими
актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених
законом.

Позивач дійшов висновку про невиконання відповідачем у
2001-2002 роках встановленого нормативу робочих місць для працевлаштування
інвалідів, про це йому стало відомо відповідно 18.03.2002р. та 27.01.2003р.

Таким чином, позивач протягом 6 місяців мав застосувати
до відповідача штрафні санкції шляхом звернення з відповідним позовом до суду.

Однак позивач звернувся до суду лише в листопаді 2004
року, тобто з пропуском шестимісячного строку, встановленого ГК України.

За таких обстав колегія суддів приходить до
висновку, що судами попередніх інстанцій обставини справи встановлені повно і
правильно, однак судами були порушені норми процесуального права, що призвело
до ухвалення незаконних судових рішень, які підлягають скасуванню з ухваленням
нового рішення у справі.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 229, 232
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі
філії - Сокальського відділення №6333 задовольнити.

Скасувати постанову господарського суду Львівської області від 11 квітня 2006 року та
ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 15 травня 2006 року та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до
Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі
філії - Сокальського відділення №6333 про стягнення штрафних санкцій 17775грн.
за нестворені робочі місця для працевлаштування інвалідів у 2001-2002 роках - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: