Справа № 22-а-1667/2007
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2007-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Категорія: 14 Головуючий 1 інстанції -
Суддя
доповідач - Подобайло З.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2007 року
колегія суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів: - Подобайло З.Г., Сіренко О.І

при секретареві - Спесивцевій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті
Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м.
Харкова від 16 лютого 2006 року по
справі № 2а-32/06.

за позовом
ОСОБА_1

до
Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова

про визнання
неправомірними дії посадових осіб про відмову в призначенні і виплаті пенсії

В с т а н о в и л а:

У січні
2006 року позивач ОСОБА_1звернулась до Ленінського районного суду Харківської
області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі
Харківської області, яким просила визнати протокол № 1/2 від 16.01.2006 року Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі
Харківської області про відмову в призначенні і виплати пенсії за віком
незаконними і скасувати його, зобов'язати
начальника УПФУ в Ленінському
районі м. Харкова здійснити призначення і виплату пенсії за віком починаючи з
25.06.2003 року, тобто з моменту, коли їй виповнилось 55 років.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 16
лютого 2006 року ОСОБА_1відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Будучи не згодною з постановою суду, ОСОБА_1надіслала
апеляційну скаргу, вважає рішення суду незаконним і не обґрунтованим, таким ,
що підлягає скасуванню, оскільки ухвалено з порушенням норм матеріального та
процесуального права та просить
скасувати його та прийняти нову постанову .

В засіданнях колегії суддів позивач ОСОБА_1 підтримала
вимоги та обґрунтування апеляційної скарги.

В засідання колегії суддів представник відповідача - Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському районі Харківської області вважає
апеляційну скаргу необґрунтованою, просить в її задоволенні відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши надані письмові
докази в їх сукупності, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанову Ленінського районного суду Харківської області від 16 лютого 2006 року слід скасувати
відповідно правил ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що 25 червня 2003 року позивачу ОСОБА_1 виполонилося
55 років.

У відповідності зі ст. 8 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 01.01.200 року
позивач як громадянка України 19.05.2005 р. звернулася в Управління
пенсійного фонду України в Ленінському районі м.
Харкова про призначення пенсії за віком. Відповідач відмовив у
призначенні і виплаті пенсії на тій підставі, що позивач мешкає в Німеччині.

Згідно довідки № 17/4963 від 26.12.2005 року Управління
МВС України в Харківські: області відділу у справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб, ОСОБА_1 отримала дозвіл на постійне місце проживання
до Німеччини.

Згідно довідки про реєстрацією місця проживання, від
12.12.2005 р. ОСОБА_1 зареєстрована за місцем проживання АДРЕСА_1 до 12.06.2006
рок.

З посилання на пункту
12 Порядку подання
та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення» , ст. 51 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суд першої інстанції зазначив, що угода між
Україною та Германію з питань пенсійного забезпечення не укладалась і відсутні
законні підстави для виплати пенсії громадянам України, які постійно проживають
у Германії та дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду
першої інстанції та встановленими обставинами справи.

Колегією суддів встановлено, що позивачем 20 грудня 2006
року подані заява та необхідні документи для призначення пенсії, про що свідчить
розписка-повідомлення УПФУ про прийняття документів і їх реєстрацію за № 521 ( а.с. 4). 25 червня 2003 року
позивачу ОСОБА_1 виполонилося 55 років.

Відповідач своїм рішенням від 16.01.2006 р. у вигляді
протоколу № 1/22 відмовив в призначенні
пенсії за віком відповідно пункту 12
Порядку подання та
оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення» , затвердженому
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України і та Пенсійного фонду України 30.04.2002 року № 224/30 яким передбачено,
що особа , яка звертається за пенсією
(незалежно від виду пенсії) повинна пред'явити паспорт (або інший документ, що
засвідчує цю особу, місце її постійного проживання та вік).

Згідно довідки № 17/4963 від 26.12.2005 року Управління
МВС України в Харківські: області відділу у справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб, ОСОБА_1 отримала дозвіл на постійне місце проживання
до Німеччини ( а.с. 5).

Вказане рішення у вигляді протоколу підлягає скасуванню,
оскільки Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку)
пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» затверджений
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України і та Пенсійного фонду України
наказом N 224/30 від 30.04.2002 втратив чинність на підставі Наказу
Міністерства праці та соціальної політики N 398/196 від 02.12.2005 , тобто
відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком відповідач застосував норму
п.12 недіючого Порядку.

Відповідно ст.
12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , яким визначені умови
призначення пенсій за віком, право на пенсію за віком мають жінки -
після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення
громадянина за призначенням пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 р. за № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України
27.12.2005 р. № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення
документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Цей Порядок регулює питання щодо подання та оформлення
документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Згідно пункту 4 Порядку звернення за
призначенням пенсії може
здійснюватися в

будь-який час після виникнення права на пенсію, але не
раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Пункт 5 цього
Порядку кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. з
наступними змінами, - пенсія призначається з дня звернення за
пенсією.

Відповідно пп.а,
б, в , г, п.7 Порядку до заяви про призначення пенсії за віком
додаються такі документи:
довідка податкової адміністрації про
присвоєння ідентифікаційного
номера заявнику; документи
про стаж, довідка про заробітну плату особи
(додаток 1) за
період страхового стажу, а починаючи з 01.07.2000 індивідуальні
відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку за
формою згідно із додатком 2, документи про місце проживання (реєстрації) особи.

Колегією суддів встановлено, що разом з документами для призначення пенсії
позивачем було надано довідку про
реєстрацію місця проживання від 12.12.2005 року за № 35, виданого начальником
органу (підрозділу ) служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних
осіб Ленінського РВХМУ УМВС України в Харківській області за адресою АДРЕСА_1 .
( а.с. 6).

Колегія суддів
зазначає, що підстав для відмови
у призначенні пенсії у відповідача не було, оскільки вказана довідка від
12.12.2005 року є документом, що свідчить про місце проживання (реєстрації)
ОСОБА_1 , а застосування норми п.12 недіючого Порядку в рішенні про відмову є незаконним.

З наведених підстав та відповідно ч. 1 ст. 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» позов підлягає
частковому задоволенню, оскільки судом встановлено звернення ОСОБА_1 із заявою
про її призначення 20 грудня 2005 року.

Відповідно п.п.3,4 ч.1 статті 202 КАС України підставами
для скасування постанови суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1на постанову Ленінського
районного суду м. Харкова від 16 лютого 2006 року задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 16
лютого 2006 року скасувати. Прийняти нову постанову. Адміністративний позов
ОСОБА_1до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі Харківської області задовольнити частково.

Визнати протокол № 1/2 від 16.01.2006 року
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі Харківської області про відмову в призначенні і виплати
пенсії за віком незаконними і скасувати.

Зобов'язати УПФУ в
Ленінському районі м. Харкова здійснити призначення і виплату пенсії за
віком ОСОБА_1з 20 грудня 2005 року.

Постанова Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Адміністративного
Суду України протягом місяця.

Повний текст постанови виготовлений 25 грудня 2007 року.

Головуючий
суддя Л.В.
Мельнікова

Судді З.Г.
Подобайло

О.І.
Сіренко

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя Харківського апеляційного

адміністративного
суду
Подобайло З.Г.