Справа № 22а-709/2007
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2007-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-й інстанції: Соломка
Справа № 22а- 709/07
Господарський суд Волинської області ряд.ст.зв. № 23
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 жовтня 2007 року.
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду
в складі: головуючого-судді Пліша М.А.,
суддів Кушнерика
при секретарі Гідей
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну
справу за апеляційною скаргою приватного підприємця ОСОБА_1 на постанову
господарського суду Волинської області від 19 березня 2007р. у справі за
позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції про визнання нечинним податкових повідомлень -
в с т а н о в и л а:
приватний підприємець ОСОБА_1 звернулась в суд першої інстанції з позовом,
в якому просила визнати нечинним податкові повідомлення - рішення відповідача
господарського суду Волинської області від 19.03.2007р. у задоволенні позовних
Не погодившись з судовим рішенням, приватний підприємець ОСОБА_1 подала
скарзі покликається на те, що судом невірно зроблені висновки щодо досліджених
обставин та невірно застосовано норми матеріального права. Суд першої інстанції
мотивує своє рішення тим, що при проведенні господарських операцій по придбанню
товарів в ПП. «Агропродторг», ПП. «Рондо - В.», та ПП. «Сірет» були допущені
порушення п.п.7.2.1 п.7.2. ст. 7 та п.п.7.4.5
п.7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість». Проте такі
висновки суду є невірними, бо податкові накладні складаються продавцем товару і
він відповідає за достовірність зазначених в них даних, а покупець не несе
відповідальності за складання податкових
накладних продавцем. Крім того, договірні зобов'язання позивачки мали місце в
період, коли контрагенти були зареєстрованими як суб'єкти господарювання і
платники податку, а відтак, постанову
господарського суду просить скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд
вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних міркувань.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем проведено планову
виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та
іншого законодавства за період з 01.07.2003р. по 31.03.2006р., і за наслідками
перевірки складено відповідний акт від 05.07.2006р., на підставі якого
відповідачем прийнято оскаржене рішення, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції.
Приймаючи оскаржене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в
податкових накладних, виписаних продавцем ПП. «Агропродукт», невірно вказано
його місце знаходження, а саме м. Київ вул. Потєхіна, 3, хоча фактично повинно
бути вказано м. Київ вул. полковника Потєхіна, 3 кв. 64; у верхній лівій
частині податкових накладних непотрібне не виділено поміткою «Х»; позивачем в
ході перевірки та розгляду скарг надавались різні примірники податкових накладних,
виписаних ПП «Сірет», ПП «Рондо - В»; податкові накладні, виписані ПП «Рондо -
В» у квітні - грудні 2004р., з зазначенням місця знаходження м. Київ вул.
Оранжерейна, 1, не відповідає дійсності, а позивачка не могла пояснити, де
здійснювались господарські операції з ПП «Рондо - В» та ПП «Агропродукт»; в
2003-3004рр. ПП «Рондо - В» та ПП «Агропродукт» звітності не подавали та
податків не сплачували і ,відповідно, 20.11.2005р. та 26.07.2006р. їх визнано банкрутами. Проте з таким
висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, бо у
відповідності до вимог ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»
обов'язок надати та вірно заповнити податкову накладну покладається на
продавця, а не на покупця товарів, а в покупця є лише право, у випадку порушення порядку заповнення податкової
накладної, подати заяву зі скаргою на постачальника. Крім того, колегія суддів
вважає, що припинення юридичної особи ПП «Агропродукт», згідно постанови
господарського суду м. Києва від 20.11.2005р., та визнання банкрутом ПП «Рондо
- В.» згідно постанови господарського суду м. Києва від 26.07.2006р., не тягне
за собою недійсності угод, які укладені та проведені позивачем, а відтак, і не
є підставою для визнання недійсними податкових накладних.
суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення,
постанову суду першої інстанції слід скасувати, а позовні вимоги ОСОБА_1 слід
ч.1 ст. 198, ст. 202, ст.
205, ст. 254 КАС України, колегія суддів,
апеляційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 - задовольнити, постанову господарського суду Волинської області
від 19 березня 2007р. у справі за позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до
Луцької об'єднаної державної податкової інспекції про визнання нечинним
податкових повідомлень-рішень -
підприємця ОСОБА_1 задовольнити. Визнати нечинними податкові повідомлення -
рішення Луцької об'єднаної державної податкової інспекції від 20.07.2006р.
№1/0, від 08.08.2006р. № 1/1, від 13.10.2006р. №
1/2, згідно яких позивачу визначено суму податкового зобов'язання з
податку на додану вартість у сумі 89225,5 грн., з яких основний платіж 59257,0
грн. та 29968,5 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Постанова апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом одного місяця з дня набрання постановою законної
сили.

Головуючий:
М.А.Пліш

Судді:
М.П.Кушнерик

І.Я.Олендер