Справа № 22а-1788/2007
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2007-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22а-1788/07
Головуючий суддя у
Категорія статобліку - 37
1-ій інстанції - Буднікова Н.П.
(справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2007 року
м.Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого
- Мартиненка О.В.(доповідач)

суддів - Поплавського В.Ю., Уханенка С.А

при
секретарі - Портненко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Виконавчого комітету
Бердянської міської ради на постанову Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 17 травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Бердянського міського голови Баранова Валерія Олексійовича, виконавчого
комітету Бердянської міської ради Запорізької області про визнання дій
неправомірними та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним позовом до Бердянського міського голови
Баранова Валерія Олексійовича, виконавчого комітету Бердянської міської ради
Запорізької області, в якому просив визнати дії Бердянського міського голови
Баранова Валерія Олексійовича такими, що порушують його законні права інваліда
та Чорнобильця 1 категорії, стягнути з відповідачів на його користь кошти на
відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн. та понесені судові витрати у
сумі 1402 грн. 31 коп., зобов`язати відповідача терміново виконати рішення
Бердянського міськрайонного суду від 01 липня 2005 року про надання йому житла.

Постановою Бердянського
міськрайонного суду Запорізької області від 17 травня 2007 року
адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково та визнано
неправомірними дії виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області
в частині невиконання рішення Бердянського міськрайонного суду від 01 липня
2005 року про покладання зобов`язання по наданню ОСОБА_1, учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду 2 групи,
захворювання якого зв`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, на склад сім`ї з 2 осіб /він та дружина ОСОБА_2/
благоустроєної житлової квартири у м.Бердянську Запорізької області, яка
відповідає вимогам ст..ст.49, 50 Житлового кодексу України, та зобов`язати
виконавчий комітет терміново виконати рішення суду.

Не
погодившись з постановою суду, виконавчий комітет Бердянської міської ради
звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову
суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в
задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна
скарга мотивована тим, що висновки суду
не відповідають дійсним обставинам справи, а саме судом не прийнято до уваги
те, що виконавчий комітет Бердянської міської ради фактично , в повному обсязі
виконав рішення Бердянського міськрайонного суду від 01 липня 2005 року та
неправомірних дій не вчиняв, постанова суду прийнята з порушенням норм
матеріального права.

Перевіривши
законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що
рішенням Бердянського міськрайонного
суду від 01 липня 2005 року було зобов`язано виконавчий комітет Бердянської
міської ради надати ОСОБА_1 учаснику
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду 2
групи, захворювання якого зв`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, на склад сім`ї з 2 осіб /він та дружина ОСОБА_2/
благоустроєної житлової квартири у м.Бердянську Запорізької області, яка
відповідає вимогам ст..ст.49, 50 Житлового кодексу України. Зазначене рішення
суду набрало законної сили.

Відповідно
до ст..349 Цивільного процесуального кодексу України (від 18.07.1983р. з
відповідними змінами та доповненнями)
виконання рішень судів
здійснюється відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.2
Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу службу.

Постановою №270/2 від
17 жовтня 2005 року заступником начальника підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої служби Запорізького обласного управління
юстиції м.Запоріжжя було відкрито
виконавче провадження за заявою ОСОБА_1 щодо примусового виконання виконавчого
листа №2-8038, виданого 14 вересня 2005 року Бердянським міськрайонним судом
(а.с.52 , Т.1).

Постановою в.о.
начальника відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби
Запорізького області від 18 травня 2006 року про закінчення виконавчого
провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4603 (а.с. 53, Т.1),
проте ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від
07.05.2007 року зазначену постанову визнано незаконною та скасовано, Державну
виконавчу службу Запорізької області зобов`язано поновити виконавче провадження
і виконати рішення Бердянського міськрайонного суду від 01 липня 2005 року.

На
час розгляду справи апеляційним судом доказів про закінчення виконавчого
провадження у зв`язку з фактичним повним виконання судового рішення згідно
з виконавчим документом (виконавчим листом №2-4603) у відповідності до п.8 ч.1
ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» відповідачем не надано.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України судові
рішення є обов`язковими до виконання на
всій території України. Зазначене положення також закріплено ч.1 ст.14
Цивільного процесуального кодексу України (від 18.07.1983р. з відповідними
змінами та доповненнями), відповідно до якої рішення, ухвала і постанова суду
або судді, що набрали законної сили, є обов'язковими для всіх органів,
підприємств, установ, організацій, службових осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Відповідальність за
невиконання рішень, що зобов`язує боржника виконати певні дії та за невиконання
законних вимог державного виконавця та порушення Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено ст..ст.87,88 цього ж закону.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів
вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до Бердянського міського голови Баранова Валерія
Олексійовича, виконавчого комітету міської ради Запорізької області про
визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди безпідставними,
оскільки діючим законодавством передбачено порядок виконання судових рішень та
відповідальність за їх невиконання, в тому числі шляхом оскарження посадових
осіб Державної виконавчої служи у відповідності до ст..85 Закону України «Про
виконавче провадження» та шляхом звернення з позовом до державного виконавця,
якщо вважає, що при здійснені виконавчого провадження йому завдано збитки.

Зазначені
обставини не були прийняті судом першої інстанції до уваги, що призвело до
неправильного вирішення справи у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що
постанова Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 травня
2007 року підлягає скасуванню у відповідності до ст..202 КАС України.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст..202 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну
скаргу Виконавчого комітету Бердянської міської ради задовольнити.

Постанову Бердянського
міськрайонного суду Запорізької області від 17 травня 2007 року - скасувати.

В
задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий

Судді