Справа № 2а-27/2007
Суддя: Панасюк О.С.
Дата ухвалення: 2007-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2a-27/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня
2007 року Гайсинський районний суд
Вінницької області

в складі:
головуючого - судді Панасюка О.С
при секретарі Отрошко Н.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Гайсині адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління
праці та соціального
захисту населення
Гайсинської районної державної
адміністрації про стягнення
недоплаченої грошової допомоги, як інваліду війни , -

встановив:

13.12.2006 року позивач звернувся в суд з позовом до управління праці та
соціального захисту населення Гайсинської районної державної адміністрації про
стягнення на його користь невиплаченої разової щорічної грошової допомоги
інваліду війни II групи за 2004,2005,2006 роки в сумі 5375 грн. 60 коп.,
вказуючи, що він являється інвалідом війни другої групи і згідно ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право
на пільги, зокрема на отримання щорічно до 5 травня відповідного року разової
грошової допомоги у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, проте
відповідачем зазначена допомога йому була виплачена у розмірі 160 грн., 330
грн. та 330 грн. без урахування розмірів мінімальних пенсій, які
встановлювались на 2004, 2005 рік та 2006 рік з посиланням на Закон України
«Про державний бюджет України» на відповідні роки.

В судовому засіданні позивач просив задоволити вимоги позову , стягнути з
відповідача на його користь 5375 грн. 60 коп. невиплаченої разової щорічної
грошової допомоги.

Представник відповідача Островський Р.В. позов не визнав, заперечив проти
його задоволення, пояснив, що виплата разової щорічної допомоги інвалідам війни
проводилась в межах субвенцій, які виділялись державою, що відповідає вимогам
Законів України «Про державний бюджет України» на відповідні роки, якими
встановлюються розміри грошової допомоги окремим категоріям осіб.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з таких міркувань.

Встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом війни II групи ,
про що свідчить посвідчення інваліда війни II групи
серіїНОМЕР_1 , видане управлінням праці та соціального захисту Гайсинської
райдержадміністрації 1.03.2001 р. (а.с. 6).

З довідки виданої 1.12.2006 року управлінням праці та соціального захисту
населення Гайсинської районної державної адміністрації видно, що щорічна разова
грошова допомога ОСОБА_1 була виплачена у 2004 році в розмірі 160 грн., у 2005
році - 330 грн., у 2006 р. - 330 грн. (а.с.8) .

За змістом ч. 15 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня інвалідам війни II групи
виплачується разова грошова допомога у розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.03 року у 2004 році мінімальна пенсія за віком становила
92 грн. 45 коп., у 2005 році відповідно до Законів України „Про внесення змін
до Закону України „Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування
" від 23.12.2004р. та „Про внесення змін до Закону України „Про Державний
бюджет на 2005 рік" - 332 грн., у 2006 році відповідно до Законів України
„Про внесення змін до Закону України „Про загальнообов"язкове державне
пенсійне страхування " від 23.12.2004р. та „Про Державний бюджет на 2006
рік" від 20.12.2005 р. - 350 грн.

Рішенням Конституційного Суду України N 20-рп/2004 від
1.12.2004 року у справі за конституційним поданням 54 народних депутатів
України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статей
44, 47, 78, 80 Закону країни "Про Державний бюджет України на 2004
рік" та Конституційним поданням Верховного Суду України щодо

відповідності Конституції України
(конституційності) положень частин другої, третьої, четвертої статті 78 Закону
України "Про Державний бюджет України на 2004 рік" (справа про
зупинення або обмеження пільг, компенсацій і гарантій) визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті 44
Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік", якими
встановлено, що у 2004 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" здійснюється у таких розмірах: інвалідам війни І групи -195
гривень, інвалідам війни II групи -160 гривень, інвалідам війни III
групи -130 гривень, учасникам бойових дій - 120 гривень, особам, які мають
особливі заслуги перед Батьківщиною, -195 гривень, членам сімей загиблих та
дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і учасників війни, визнаних
за життя інвалідами, - 65 гривень.

Відповідно до ст. 152 Конституції України закони та інші правові акти за
рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи
в окремій частині; закони, інші правові акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним
Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином ОСОБА_1 як інвалід війни II групи
мав право на пільги : у 2004 році на отримання грошової допомоги в розмірі 739
грн. 60 коп. (92 грн. 45 коп.
х 8), у

2005
році - 2656 грн. (332 грн. х 8), у 2006 році - 2800 грн.
(350 грн. х 8) однак вказані суми позивачу не були виплачені у повному розмірі,
тому недоплата склала у 2004 році 579 грн. 60 коп. (739,60 грн-160 грн.), у
2005 році - 2326 грн. (2656 грн. - 330 грн.),
у

2006
році - 2470 (2800 грн. - 330 грн.), а всього: 5375 грн.
60 коп.

Незважаючи на те, що виплата одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 за 2004
рік відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік»
відбулася у травні 2004 року, тобто до винесення вищевказаного рішення
Конституційного Суду України, суд вважає, що недоплачена частина одноразової
грошової допомоги підлягає стягненню у примусовому порядку, в зв'язку з визнанням
неконституційними положень закону, згідно яких її виплатили.

Аналогічним чином має вирішуватись і питання щодо виплати разової грошової
допомоги інвалідам війни II групи за 2005 рік та 2006 рік, оскільки її виплата
проводилась вже після визнання неконституційними відповідних положень Закону
України про бюджет.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню у примусовому порядку
на користь ОСОБА_1 недоплачена частина разової щорічної грошової допомоги в
розмірі 5375 грн. 60 коп.

Заперечення представника відповідача про відсутність законних підстав та
бюджетних асигнувань для задоволення вимог позивача суд відхиляє , оскільки
наведені вище мотиви , переконливо свідчать про обґрунтованість і законність
вимог позивача, окрім того , невиконання чи неналежне виконання законів про
виплати через відсутність коштів для виплати не є підставою для виправдання
дискримінуючої недоплати одноразової грошової допомоги інвалідам війни .

Оскільки сторони звільнені від сплати судового збору, тому згідно до ст. 94
КАС України слід компенсувати дані витрати за рахунок державного бюджету
України.

На підставі викладеного, ст. 13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», керуючись ст.ст.
70,71,94,158 ,161 - 164,186 КАС України, суд -

постановив:

Позов
задовольнити повністю.

Стягнути з управління праці та соціального захисту населення Гайсинської
районної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 недоплачену щорічну разову
грошову допомогу за 2004-2006 рік в сумі 5375 грн. 60 коп.

Судові витрати
віднести на рахунок держави .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до
апеляційного суду Вінницької області через Гайсинський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.