Справа № 2-а-88/2007
Суддя: Литвин О.В.
Дата ухвалення: 2007-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-88/2007
ПОСТАНОВА

іменем України

6 листопада 2007 року
Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого -
судді Литвина О.В.,

при секретарі -
Киричок В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт.Рокитне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного Фонду України в
Рокитнянському районі

про зобов'язання
управління Пенсійного Фонду України в
Рокитнянському районі провести
перерахунок доплати до пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що відповідно до ст.39 Закону України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» він має право на доплату до пенсії за проживання на
території радіоактивного забруднення в
розмірі однієї мінімальної заробітної плати, але відповідачем вказана доплата
проводиться в значно нижчому розмірі. Просить суд зобов'язати відповідача
провести перерахунок вказаної доплати до його пенсії, встановивши її на рівні
однієї мінімальної заробітної плати з 01.07.2007, яка складає 440 грн.

В судовому
засіданні представник позивача підтримала позов повністю за викладених у
ньому обставин та просила його задовольнити.

Представник відповідача
за дорученням позов не визнала та в судовому засіданні пояснила, що вказана доплата до пенсії
позивача проводиться в розмірах, передбачених постановою КМ України від
26.07.1996 року за №836, а саме в сумі 19-91 грн. Зазначила також, що відповідач діє у спосіб,
передбачений Конституцією України.

У задоволенні позову
просила відмовити.

Заслухавши пояснення
позивача, представника відповідача, оглянувши матеріали даної справи, суд
приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Так, судом встановлено,
що позивач перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Рокитнянському районі як
непрацюючий пенсіонер, що сторонами не
оспорюється.

З матеріалів справи
також вбачається, що позивач зареєстрований і постійно проживає в с.Житні Гори Рокитнянського району
Київської області, яке згідно постанови
КМ України від 23.07.1991 за №106/додаток №1/ віднесено до зони посиленого
радіоекологічного контролю.

Відповідно до ч.2 ст.39
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях радіоактивного забруднення, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї статті, тоді як згідно ч.1 даної статті
громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення, провадиться
доплата в таких розмірах:

у зоні посиленого радіоекологічного контролю - мінімальна
заробітна плата.

Отже, позивач, як
непрацюючий пенсіонер, відповідно до Закону, має право на доплату до пенсії за
проживання на території радіоактивного забруднення в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати.

Судом також встановлено,
що вказана доплата до пенсії проводиться відповідачем у розмірі 19 грн. 91
коп., передбаченому постановою КМ України
від 26.07.1996 року за №836 «Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, відповідно до ч.2
ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень,
та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За ст.113 Конституції України КМ України у своїй
діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента
України.

Згідно ч.1 ст.9 КАС
України при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розмір доплати до
пенсії, визначений вказаною вище постановою КМ України, суперечить вимогам
ст.39 Закону та іншим нормам Законів.

Так, згідно Закону
України «Про встановлення мінімальної заробітної плати на 2003 рік» розмір
мінімальної заробітної плати встановлений 185 грн., який згідно внесень
послідуючих змін до Державного бюджету України зростав кожен наступний рік і в
жодному з цих законів не було обмежень щодо застосування розміру мінімальної
заробітної плати як розрахункової величини при визначенні компенсаційних витрат
відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, в Законі України
«Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2000 рік» було
вказано на те, що до прийняття Верховною Радою України змін до законів, у нормах яких для розрахунків
застосовується мінімальна заробітна плата, КМ України здійснювати перегляд цих
норм, виходячи з реальних можливостей видаткової частини Державного бюджету
України.

В Законі України «Про
встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2003 рік» було дано
доручення КМ внести пропозиції про внесення змін до законів України, у нормах
яких для розрахунків застосовується мінімальна заробітна плата. Разом з тим, як вказано вище, жодних законодавчих актів з
цих питань КМ України, починаючи з 1996 року не приймалося, незважаючи на те,
що розмір мінімальної заробітної плати за період з 1996 року неодноразово
змінювався, вказана доплата залишалася незмінною протягом всього цього часу.

Слід зазначити, що дію
положень ст.39 вказаного Закону було зупинено на 2006 рік і на 2007 рік в
частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної
заробітної плати згідно з Законами України «Про Державний бюджет України на
2006 рік» та «Про Державний бюджет України на 2007 рік», до цього Верховна Рада
України ніяких законів з цих питань не приймала.

Відповідно до Закону України від 05.10.2006 року «Про
внесення змін до Закону України про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було доповнено вказаний Закон
ст.71, згідно якої дія положень цього Закону не може призупинятись іншими
законами, крім Законів про внесення змін до цього Закону.

За рішенням
Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за №6-рп визнано
неконституційними деякі положення Закону
України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», в т.ч. п.30 ст.71 цього
Закону, яким було зупинено дію статті 39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в частині виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до
мінімальної заробітної плати.

Рішення Конституційного
Суду України є обов'язковими до території України, остаточним і оскарженню не
підлягає.

Крім того, в п.5
зазначеного рішення вказано на те, що рішення Конституційного Суду України у
цій справі має преюдиціальне значення для суддів загальної юрисдикції при
розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії
положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Отже, оскільки закони
України мають вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами, то суд
вважає, що при вирішенні даного спору підлягають застосування саме положення
ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» та положеннями зазначених вище Законів про
встановлення розміру мінімальної заробітної плати, а не постанови КМ України.

Згідно ч.4 ст.9 КАС
України уразі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України,
закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт,
який має вищу юридичну силу.

Але суд вважає, що право
на доплату до пенсії на рівні однієї мінімальної заробітної плати позивач набув
не з 01.07.2007 року, а з 09.07.2007, тобто, з дня ухвалення Конституційним
Судом України вказаного вище рішення, оскільки за ст.152 Конституції України закони,
інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними
втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх
неконституційність.

Про це також вказано і в
п.3 зазначеного рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року.

Згідно Закону України
«Про внесення змін до Закону України про Державний бюджет України на 2007 рік»
визначено розмір мінімальної заробітної плати з 1 липня 2007 року - 440 грн.

Отже, з урахуванням
всього наведеного суд приходить до висновку, що позивач має право на доплату до
пенсії за проживання на території радіоактивного забруднення в розмірі 440 грн.
щомісячно за період з 9 липня 2007 року.

Суд не знаходить підстав
для обговорення питання про пропущення позивачем строку звернення до суду,
встановленого ст. 99 КАС України, оскільки на цьому не наполягав відповідач.

На підставі Декрету КМ
«Про державне мито» позивач звільнений від сплати державного мита/судового
збору/ на користь держави.

Керуючись
ст.ст.19,113,152 Конституції України, ст.39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року за
№6-рп, Згідно Закону України «Про внесення змін до Закону України про Державний
бюджет України на 2007 рік», ст.ст. 6,9,17,158-163,167,185,186 КАС України, суд
-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного Фонду України в
Рокитнянському районі про
зобов'язання управління Пенсійного Фонду України в Рокитнянському районі провести перерахунок доплати до пенсії,
задовольнити частково.

Зобов'язати управління
Пенсійного Фонду України в Рокитнняському районі Київської області провести
перерахунок доплати до пенсії ОСОБА_1 згідно ст.39 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за проживання на території радіоактивного забруднення, починаючи з
9 липня 2007 року та встановивши її на рівні мінімальної заробітної плати з
розрахунку 440 грн. щомісячно.

Від сплати судового
збору позивача звільнити.

Постанова може бути
оскаржена до апеляційного адміністративного
суду Київської області через Рокитнянський районний суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана до суду
протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя