Справа № 2-а-15095/2007
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2007-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Вінниця, вул. Островського, 14
Справа
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2007 року м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд

в складі головуючого: судді Мельник-Томенко Ж.М.

при
секретарі Пивовар І.М.

за участю:

прокурора - Жовнір І.І.,

представника позивача - Клапай К.В.,

представника відповідача - Шульц В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом прокурора Тульчинського району в інтересах державної податкової
інспекції у Тульчинському районі до селянського фермерського господарства «Лан»
про стягнення заборгованості по податку з доходів фізичних осіб, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурором Тульчинського району в інтересах держави в особі ДПІ у
Тульчинському районі заявлено позов про стягнення заборгованості по податку на
доходи фізичних осіб в сумі 55 796,99 грн. з СФГ «Лан» с. Кирнасівка
Тульчинського району.

Позов мотивовано наступним. В період з 18.06.2007 року по 20.06.2007 року
ДПІ у Тульчинському районі було проведено перевірку відповідача, за результатом
якої складений акт №14/17-216 від 20.06.2007 року. Встановлено, що відповідачем
в порушення вимог ст.8 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» не
перераховано до бюджету станом на 31.12.2006 року податок з доходів фізичних
осіб в сумі 135116,99 грн. На протязі 2007 року відповідач самостійно
перерахував 79320,00 грн. Станом на день подання позову заборгованість складає
55796,99 грн.

Відповідно до п.1.15 ст.1 Закону України «Про податок з доходів фізичних
осіб» відповідач є податковим агентом по сплаті даного податку. Згідно п.п.8.1.2
п.8.1 ст.8 Закону податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час
виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Якщо
оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку
особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого
нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом ля місячного податкового періоду. Згідно п.п. «а» п.20.2
ст.20 цього Закону відповідач є фінансово відповідальною особою при нарахуванні,
утриманні і сплаті до бюджету даного податку.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити
повністю.

Представник ДПІ у Тульчинському районі позов прокурора підтримала повністю,
також зазначивши, що 29.05.2007 року старшим слідчим слідчого відділу
податкової міліції ДПА у Вінницькій області було порушено кримінальну справу за
фактом умисного ухилення від сплати податку на доходи фізичних осіб та
обов'язкових внесків до Пенсійного фонду України на загальну суму 186761,69
грн. службовими особами відповідача за ознаками злочину, передбаченого ч.2
ст.212 Кримінального Кодексу України.

Постановою слідчого була призначена тематична перевірка правильності
обчислення, повноти та своєчасності внесення до бюджету сум податку на доходи
фізичних осіб. Проведеною перевіркою встановлено, що відповідачем не
перераховано станом на 31.12.2006 року до бюджету податку з доходів фізичних
осіб в сумі 135116,99 грн. Вказана сума відповідачем не оскаржувалась в
апеляційному та судовому порядку.

В обвинувальному висновку по кримінальній справі зазначено, що керівник
відповідача визнав вину у скоєнні злочину. Постановою Тульчинського районного
суду від 05.10.2007 року кримінальну справу закрито згідно п. «ж» ст.1 Закону
України «Про амністію».

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала і просила його
задовольнити повністю.

Відповідач проти позову заперечив та просив суд в його задоволенні
відмовити повністю, посилаючись на наступне.

Головним аргументом позивача слугує акт позивача №14/17-216 від 20.06.07р.
«Про результати тематичної перевірки СФГ «Лан» з питання правильності
нарахування, утримання та своєчасності перерахування до бюджету податку з
доходів фізичних осіб за період з 27.02.04р. по 31.12.06р.». Відповідач вважає
цей доказ незаконно отриманим і безпідставним, оскільки Законами України «Про
державну податкову службу в Україні» та «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» не
передбачено проведення тематичних перевірок. В направленні на перевірку та
наказі про призначення перевірки є посилання на норми Закону України «Про
державну податкову службу в Україні», які не стосуються проведення перевірки і
не можуть бути підставою для її проведення. Дана тематична перевірка проведена
за постановою слідчого. Але Кримінально-процесуальний Кодекс України не надає
таких повноважень слідчому, а Закон України «Про державну податкову службу в
Україні» не передбачає проведення тематичних чи позапланових перевірок за
постановою слідчого.

На цій підставі відповідач вважає акт перевірки доказом, що одержаний з
порушенням закону, а тому згідно ч.3 ст.70 Кодексу адміністративного
судочинства України не може бути взятий до уваги судом при вирішенні спору.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи за наступного.

29.05.2007 року старшим слідчим слідчого відділу податкової міліції ДПА у
Вінницькій області було порушено кримінальну справу за фактом умисного ухилення
від сплати податку на доходи фізичних осіб та обов'язкових внесків до
Пенсійного фонду України на загальну суму 186761,69 грн. службовими особами
відповідача за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.212 Кримінального Кодексу
України.

Постановою слідчого від 01.06.2007 року по цій кримінальній справі
призначено тематичну перевірку правильності обчислення, повноти та своєчасності
внесення до бюджету сум податку з доходів фізичних осіб відповідачем.
Проведення перевірки доручено працівникам відповідного підрозділу ДПА у
Вінницькій області.

Наказом ДПІ у Тульчинському районі від 16.06.2007 року №47 на підставі п.13
ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» призначено
позапланову виїзну документальну перевірку відповідача щодо правильності
нарахування, утримання та перерахування податку з доходів фізичних осіб із
заробітної плати працівників, майнових та земельних паїв.

На підставі п.7 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в
Україні» ДПІ у Тульчинському районі видано направлення №231 від 18.06.2007 року
на проведення з 18.06.2007 року по 20.06.2007 року виїзної позапланової
документальної перевірки відповідача щодо правильності нарахування, утримання
та перерахування податку з доходів фізичних осіб із заробітної плати працівників,
майнових та земельних паїв та аналізу фінансового стану.

Позивачем за результатами перевірки складений акт №14/17-216 від 20.06.2007
року «Про результати тематичної перевірки СФГ «Лан» з питання правильності
нарахування, утримання та своєчасності перерахування до бюджету податку з
доходів фізичних осіб за період з 27.02.04р. по 31.12.06р.».

Даною тематичною перевіркою
встановлена заборгованість відповідача по податку з доходів фізичних осіб в
сумі 135116,99 грн.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ч.3 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України докази,
одержані з порушенням закону, судом при вирішенні спору не беруться до уваги.

Законом України «Про державну податкову службу в Україні» та іншими
законами з питань оподаткування не передбачено проведення тематичних перевірок
платників податків, а тому постанова слідчого від 01.06.2007 року в частині
призначення тематичної перевірки відповідача та акт №14/17-216 від 20.06.2007
року «Про результати тематичної перевірки СФГ «Лан» з питання правильності
нарахування, утримання та своєчасності перерахування до бюджету податку з
доходів фізичних осіб за період з 27.02.04р. по 31.12.06р.» не відповідають
вимогам закону.

Згідно ч.13 ст.111 Закону України «Про державну податкову службу
в Україні» обмеження у підставах проведення перевірок
платників податків, визначені цим Законом, не поширюються на перевірки, що
проводяться на звернення такого платника податків, або перевірки, що
проводяться після порушення кримінальної справи проти платника податків
(посадових осіб платника податків), що перевіряється, відповідно до
кримінально-процесуального законодавства.

Проте, Кримінально-процесуальним кодексом України не
надано повноважень слідчому призначати планові, позапланові чи тематичні
перевірки платників податків працівниками органів державної податкової служби,
зокрема, ст.ст. 64, 66, 130 Кодексу, на які йде посилання в постанові слідчого
від 01.06.2007 року. При цьому суд зазначає, що право слідчого, передбачене ч.1
ст.66 Кримінально-процесуального кодексу України, вимагати проведення ревізій,
не надає йому права призначати планові, позапланові чи тематичні перевірки
платників податків працівниками органів державної податкової служби.

Крім того, згідно ч.1 ст.112 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» посадові особи органу
державної податкової служби вправі приступити до проведення планової або
позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення,
визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику
податків під розписку:

1) на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі,
назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова),
підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища
посадових осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку.

Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності
підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого печаткою
органу державної податкової служби;

2) копії наказу керівника податкового органу про
проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави
проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

В наказі позивача від 16.06.2007 року №47 зазначено, що позапланова виїзна
документальна перевірка проводиться на підставі п.13 ст.11 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні».

Проте, згідно п.13 ч.1 ст.11 цього Закону органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановленому законами
України, мають право за несвоєчасне виконання
установами банків та іншими фінансово-кредитними установами рішень суду
та доручень платників податків про сплату податків та зборів (обов'язкових
платежів) стягувати з установ банків та інших фінансово-кредитних установ пеню
за кожний день прострочення (включаючи день сплати) у порядку та розмірах,
встановлених законами України щодо таких видів платежів.

В направленні на проведення перевірки №231 від 18.06.2007
року зазначено, що позапланова виїзна документальна
перевірка проводиться на підставі п.7 ст.11 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні».

Проте, згідно п.7 ч.1 ст.11 цього Закону органи державної податкової служби
у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановленому законами України,
мають право одержувати безоплатно від митних органів щомісяця звітні дані про ввезення на митну територію
України імпортних товарів і справляння при цьому податків та зборів
(обов'язкових платежів) та інформацію про експортно-імпортні операції, що
здійснюють резиденти і нерезиденти, за формою, погодженою з Державною
податковою адміністрацією України, та від органів статистики - дані, необхідні
для використання їх у проведенні аналізу фінансово-господарської діяльності
підприємств, установ, організацій усіх форм власності.

Наведені норми Закону України
«Про державну податкову службу в Україні» не можуть бути підставою для
проведення органами державної податкової служби планових,
позапланових чи тематичних перевірок платників податків.

Враховуючи зазначене, суд не може взяти до уваги як доказ
акт №14/17-216 від 20.06.2007 року «Про результати
тематичної перевірки СФГ «Лан» з питання правильності нарахування, утримання та
своєчасності перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб за період
з 27.02.04р. по 31.12.06р.», оскільки цей доказ одержаний з порушенням закону.

Суд критично оцінив надані позивачем копії постанови
Тульчинського районного суду від 05.10.2007 року про закриття кримінальної
справи про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст.212 Кримінального кодексу України
згідно п. «ж» ст.1 Закону України «Про амністію» та обвинувального висновку в
кримінальній справі №07219005 по обвинуваченню ОСОБА_1 в скоєнні злочину,
передбаченого ч.1 ст.212 Кримінального кодексу України, і з цього приводу
зазначає наступне.

Згідно ч.4 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства
України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для
адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи
бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в
питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинено воно цією особою.

Таким чином, обов'язковими судовими рішенням для
адміністративного суду, що розглядає адміністративну справу, є лише вирок в
кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок. Постанова суду про закриття кримінальної справи та
обвинувальний висновок слідчого по кримінальній справі не є підставою для
звільнення від доказування.

Крім того, в зазначеній постанові Тульчинського районного суду відсутня
інформація про те, чи мало місце порушення
податкового законодавства з боку відповідача та його посадових осіб та чи
вчинено воно керівником відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. Оскільки прокурором та позивачем не надано доказів в підтвердження позовних
вимог, суд дійшов до висновку, що у позові слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70, 71, 86, 94, 100, 158, 159, 163, 167,
186, 255 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В адміністративному позові прокурора Тульчинського району в інтересах
державної податкової інспекції у Тульчинському районі до селянського
фермерського господарства «Лан» про стягнення заборгованості по податку з
доходів фізичних осіб відмовити повністю.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або у термін,
встановлений для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено
30 листопада 2007 року.

Суддя Мельник-Томенко
Ж.М.