Справа № 22-а-803/2007
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2007-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Справа №22-а- 80307 Головуючий 1
інстанції: Костенко Л.А.
Категорія : визнання рішення Доповідач: Подобайло З.Г.
Ухвала

Іменем України

29 листопада 2007 року

м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Мельнікової Л.В.

Суддів - Подобайло З.Г., Сіренко О.І.

за участю
секретаря судового засідання - Спесивцевої О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Східно-будівельне об'єднання» на постанову господарського
суду Сумської області від 18 квітня 2007року по справі № 8/189-05

за
позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Східно-будівельне об'єднання»

до Державної
податкової інспекції в м. Суми

про визнання рішення
недійсним

встановила
:

Позивач ,
ТОВ «Східно-будівельне об»єднання», звернувся до господарського суду Сумської області з позовом до Державної
податкової інспекції в м. Суми, в якому після уточнення позовних вимог, просить суд визнати недійсним рішення
державної податкової інспекції в м. Суми про застосування штрафних санкцій від
06.04.2005 року № /0/15801, визнати протиправними дії ДПІ в м. Суми,
вчинені при прийнятті рішення про застосування штрафних санкцій від 06.04.2005
року.

Постановою
господарського суду Сумської області від 18 квітня 2007року по справі №
8/189-05 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Східно-будівельне
об'єднання» до Державної податкової інспекції в м. Суми про визнання рішення
недійсним в задоволенні позову відмовлено.

Позивач
,ТОВ «Східно-будівельне об»єднання», не погоджуючись з постановою суду першої
інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції
скасувати повністю постанову господарського суду Сумської області від
18.04.2007 р. в адміністративній
справі №8/189-05, ухвалити нове рішення, яким визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції в м.
Суми, вчинені при прийнятті рішення про застосування штрафних санкцій від
06.04.2005 р. № /015801 у відношенні позивача, визнати повністю нечинним рішення
про застосування штрафних
санкцій від 06.04.2005 р. №
/015801 Державної податкової інспекції в м. Суми.

Скаржник
вважає постанову суду першої інстанції
прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, з
невідповідністю висновків суду обставинам справи, при неповному з'ясуванні
обставин, що мають значення для справи, посилаючись на обставини викладенні в
апеляційній скарзі.

Представники
відповідача в судовому засіданні просять суд залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, оскільки вважають
постанову правомірно, обгрунтованою,
прийнятою у відповідності до норм матеріального та процесуального права та при
повному з»ясуванні усіх обставин справи.

Позивач в
судове засідання 29.11.2007року не явився, хоча про час та місце слухання
справи був належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення
про отримання повістки про виклик.

Відповідно
до вимог ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства

України,
- неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про
дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Судом
першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що
працівниками ДПІ в м. Суми була проведена планова документальна перевірка ТОВ
«Східно-будівельне об»єднання» з питань дотримання вимог податкового та іншого
законодавства за період з 01.01.2004 року по 31.12.2004 року. За результатами
перевірки складено акт № 21/23-238/23639176 від 01.04.2005 року.

На
підставі акту перевірки керівником відповідача прийнято рішення від 06.04.2005
року № /0/15801 про застосування до підприємства позивача штрафних
санкцій в розмірі 3107, 27 грн.

З акту
перевірки вбачається, що при перевірці касових книг підприємства, звітів касира
(другий відривний аркуш касової книги з прибутковими та видатковими касовими
ордерами). Авансових звітів підзвітних осіб за період з травня по грудень 2004
року виявлено перевищення встановлених строків використання виданої під звіт готівки
в сумі 12429,06грн. Позивачем проводилась видача готівки під звіт з каси
підприємства на виробничі (господарські потреби), але підзвітними особами
подавалися до бухгалтерії авансові звіти про витрачання одержаних у касі сум з
порушенням строків встановлених п.2.15 «Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою правління НБУ № 72,
яке діяло на момент вчинення правопорушення (далі Положення № 72) та дотримання
вимог якого перевірялось податковим органом, а саме звіти подавались до
бухгалтерії на 3-й день після одержання коштів, а повинні бути подані до
бухгалтерії підприємства наступного дня після видачі готівки.

Відповідно
до п.1.1 вказаного Положення його вимоги поширюються на
юридичних осіб (крім установ
банків і підприємств поштового
зв'язку) незалежно від їх
організаційно-правових форм і
форм власності, їх відокремлені підрозділи,
представництва іноземних
організацій і фірм, які здійснюють
підприємницьку діяльність (далі
- підприємства), а також на зареєстрованих у встановленому
порядку фізичних осіб, які є
суб'єктами підприємницької діяльності
без створення юридичної особи
(далі - підприємці), які здійснюють операції з готівкою в
національній валюті, та є обов'язковими
для виконання ними.

Пунктом
2.15 Положення № 72 встановлено видача готівкових коштів під звіт з каси
підприємства на закупівлю сільськогосподарської продукції, продуктів її
переробки та заготівлю вторинної сировини, крім металобрухту (далі - закупівля
сільгосппродукції та заготівля вторсировини), дозволяється на строк не більше
10 робочих днів від дня видачі готівкових коштів під звіт, а на всі інші
виробничі (господарські) потреби на строк не більше двох робочих днів,
включаючи день отримання готівкових коштів під звіт .

Відповідальність
за дане порушення передбачена п.1 Указу Президента України «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від
12.06.1995 р. із змінами та доповненнями абз. 5
- за перевищення встановлених строків використання виданої під звіт
готівки, а також за видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування
щодо раніше виданих коштів - у розмірі 25 відсотків виданої під звіт суми.

Судом
першої інстанції було встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції,
що позивач видавав готівку під звіт з каси підприємства на господарські
потреби, але підзвітними особами звіти за витрачені готівкові кошти подавалися
до бухгалтерії, через три дні, що підтверджується матеріалами перевірки та
«журналом-ордером» позивача по рахунку № 372 за період з травня по грудень 2004
року. Зокрема, при перевірці встановлено, що працівники не в строк звітували по
готівці: ОСОБА_1 в сумі 3 427 грн. 42 коп.; ОСОБА_2 - 819 грн. 05 коп.; ОСОБА_3
- 308 грн. 06 коп.; ОСОБА_4 - 187 грн. 60 коп.; ОСОБА_5 - 3 249, 24 грн.;
ОСОБА_6 - 2 683, 19 грн.; ОСОБА_7 - 124 грн.; ОСОБА_8 - 1 576 грн., ОСОБА_9
-54.5 грн. Всього видано готівки під звіт без повного звітування 12 429 грн. 06
коп. В судове засідання відповідачем був поданий для огляду журнал-ордер по
рахунку № 372, завірений підписом та печаткою позивача, до матеріалів справи
залучена копія.

З
набранням чинності Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» №
889-ІV від 22.05.2003р. підприємство позивача помилково керувалося даним Законом, норма пп.9.10.2
п.9.10 ст.9 якого передбачає, що звіт про використання коштів, наданих на відрядження або під
звіт, надається за
формою, встановленою центральним податковим органом,
до закінчення третього
банківського дня, наступного за
днем, у якому платник податку завершує таке відрядження чи завершує виконання
окремої цивільно-правової дії
за дорученням та за рахунок особи, що надала кошти під звіт.

За
наявності надміру витрачених коштів їх
сума повертається платником податку у касу або зараховується на
банківський рахунок особи, що їх надала,
до або під час подання зазначеного звіту.

Судом
першої інстанції правомірно зазначено, що підприємством не було враховано, що
дія норми п.9.10 ст.9 цього Закону поширюється не на підприємства, а на
оподаткування сум надміру витрачених коштів,
отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих
у встановлений строк.

Згідно з
нормами Положенням № 72 та Закону України «Про податок з фізичних осіб» строки
подання звітності встановлено незалежно один від одного і відповідальність
передбачена за порушення кожного з них:

- за
порушення Положення № 72 відповідальність передбачена для підприємств, установ
організацій відповідно п.1 Указу Президента України «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95 від 12.06.1995
р. із змінами та доповненнями абз. 5 за перевищення встановлених строків
використання виданої під звіт готівки, а також за видачу готівкових коштів під
звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів у розмірі 25 відсотків
виданої під звіт суми.

Таким
чином, згідно з п.2.15 Положення про ведення касових операцій у національній
валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку
України від 19.02.2001р. № 72, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України
15.03.2001р. за № 237/5428 підзвітна особа зобов'язана подати до бухгалтерії
підприємства разом з невикористаним залишком готівки авансовий звіт про
витрачання одержаних у касі сум одержаних на всі виробничі (господарчі) потреби
на наступний робочий день після дня видачі готівки під звіт.

Колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про правомірність
дій відповідача при здійсненні перевірки підприємства позивача та прийнятті
рішення від 06.04.2005 р., тому вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Доводи
апеляційної скарги є помилковими та не впливають на правомірність висновків
суду першої інстанції і не спростовують їх.

Враховуючи
наведене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись
ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Східно-будівельне об'єднання»
на постанову господарського суду Сумської області від 18 квітня 2007року по
справі № 8/189-05 залишити без задоволення.

Постанову
господарського суду Сумської області від 18 квітня 2007року по справі №
8/189-05 залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом місяця з дня набрання ухвалою законної сили, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено та підписано 04 грудня 2007 року.

Головуючий Мельнікова
Л.В.

Судді
Подобайло З.Г.

Сіренко О.І.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного
суду
Подобайло З.Г.