Справа № 22ас-71/2007
Суддя: Міхасішин І.В.
Дата ухвалення: 2007-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22ас-71/2007 Оскаржувана постанова ухвалена під
Категорія 41 головуванням Федчишина С.А.
Доповідач: Міхасішин І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2007 року Колегія судців судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого
судді: Міхасішина І.В.

суддів:
Щолокової О.В., Морозовського В.І.

при
секретарі: Яблонській І.Л.

за участю: сторін розглянувши в
відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду
Вінницької області адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на
постанову Ленінського районного суду міста Вінниці від 12 жовтня 2006 року за
адміністративним позовом ОСОБА_1до УМВС України у Вінницькій області про
поновлення на посаді та стягнення різниці в заробітній платі, -

встановила:

19 квітня 2005 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до УМВС України у Вінницькій області про поновлення
на посаді начальника центру психіатричної
допомоги та професійно-психофізіологічного відбору з 21 березня 2005
року та стягнення різниці в заробітній платі за час виконання нижчеоплачуваної
роботи.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
його переведення із займаної посади на нижчеоплачувану посаду 0,5 ставки
лікаря-психіатра згідно з наказом № 30 О/С
від 21 березня 2005 року було проведено відповідачем з порушенням вимог ч.
1 ст. 32 КЗпП України - без його згоди.

Подану ним заяву від 19 січня 2005 року про згоду на
таке переведення відкликав 17 березня 2005 року, оскільки написав її під тиском
керівника.

Справа
судами розглядалась неодноразово у різних судових інстанціях.

Останнім судовим рішенням,
ухваленим 5 грудня 2006 року в апеляційній інстанції в порядку апеляційного провадження за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1., постанова Ленінського районного суду м.
Вінниці

2

від 12 жовтня 2006 року про відмову у позові була
скасована і ухвалена нова постанова,
якою позов ОСОБА_1. було задоволено.

Зазначена постанова апеляційного суду Вінницької області від 5 грудня

2006
року скасована ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 31 січня

2007
року за нововиявленими обставинами.

Тобто, предметом апеляційного
провадження знову є апеляційна скарга ОСОБА_1. на постанову Ленінського
районного суду м. Вінниці від 12 жовтня 2006 року, в якій він просить постанову суду
першої інстанції про відмову
йому в позові скасувати і ухвалити нову, якою його вимоги задовільнити, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, прийшла до
висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково.

Відмовляючи в
задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач дав
письмову згоду на переведення на іншу посаду у двох заявах, а відкликав лише одну.

З такими висновками суду повністю
погодитись неможливо.

Згідно з ч. 1
ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в
установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством,
установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за
винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу, та в інших випадках, передбачених
законодавством.

По справі
встановлено, що 17 січня 2005 року позивач ОСОБА_1. дав письмову згоду на його
переведення із займаної посади начальника центру психіатричної допомоги та
професійно-психофізірлогічного відбору на нижчеоплачувану посаду 0,5 ставки
лікаря-психіатра. /а.с. 14/

19 січня 2005 року позивач подав
заяву про надання йому невикористаної відпустки за 2004 рік та відпустку за 2005 рік з
подальшим переведенням на обумовлену
з відповідачем посаду.

2 березня 2005 року адміністрація
відділу охорони здоров'я УМВС України у Вінницькій області письмово звернулась до головного
лікаря Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка з проханням дати згоду на переведення
працівника даної установи ОСОБА_2на посаду
начальника центру психіатричної допомоги та професійно-психофізіологічного відбору відділу охорони здоров'я УМВС України
у Вінницькій області з 10 березня 2005 року.

Наказом Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка від 3 березня 2005 року за №
10-К звільнено ОСОБА_2. із займаної ним посади лікаря-психіатра в
зв'язку з переведенням
в центр психіатричної

3

допомоги та
професійно-психофізіологічного відбору відділу охорони здоров'я УМВС України у
Вінницькій області з 9 березня 2005 року.

9 березня 2005 року ОСОБА_2. подав відповідачу заяву про прийняття його на посаду
начальника центру психіатричної допомоги та професійно-психофізіологічного
відбору, яка була прийнята відповідачем і погоджена з відповідальними за це
особами шляхом накладення резолюцій.

Відповідні
резолюції відповідача на заяві ОСОБА_2. свідчать про досягнення сторонами згоди
з питання про прийняття останнього на дану посаду після її фактичного
звільнення.

17 березня 2005
року позивач ОСОБА_1. відкликає свою заяву про дачу згоди на його переведення
на нижче оплачувану посаду /а.с. 12/.

Питання щодо права працівника на відкликання заяви про переведення на іншу
роботу нормами КЗпП України не врегульовано.

Проте, при його
вирішенні апеляційний суд виходить з того, що у даному конкретному випадку
позивач був позбавлений права відкликати свою заяву про переведення на іншу
посаду, оскільки після подачі зазначеної заяви відповідач запросив на його
місце такого працівника, якому не можна відмовити у прийнятті на роботу.

Так, згідно з ч.
5 ст. 24 КЗпП України особі, запрошеній на роботу в порядку переведення з іншого
підприємства, установи, організації за погодженням між керівниками підприємств,
установ, організацій, не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

За таких
обставин, відповідач правомірно видав наказ №30 О/С від 21 березня 2005 року,
яким здійснив переведення позивача ОСОБА_1. із займаної ним посади на посаду
лікаря-психіатра, а на звільнену позивачем посаду призначив ОСОБА_2. в порядку
переведення, з 26 березня 2005 року, тобто після закінчення терміну відпустки
позивача яка була йому надана згідно із наказом відповідача від 21 січня 2005
року за №9 О/С на період з 24 січня по 25 березня 2005 року.

Наказ
відповідача від 12 березня 2005 року за №280/С про призначення ОСОБА_2. на
посаду лікаря-психіатра з 10 березня 2005 року апеляційний суд не приймає до
уваги, як такий, що суперечить встановленому по справі волевиявленню сторін під
час укладення трудового договору.

Таким чином,
постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, передбачених
п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України з ухваленням нового рішення, яким у
задоволенні позову слід відмовити.

Доводи позивача
про те, що заяву про переведення на іншу посаду він написав під тиском
керівника, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

4

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 195, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовільнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 12 жовтня 2006 року скасувати і ухвалити нову, якою в задоволенні позову
ОСОБА_1до УМВС України у Вінницькій
області про поновлення на посаді та стягнення різниці в заробітній платі відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня її проголошення.