Справа № К-12172/06
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2007-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Голубєвої Г.К., Костенка М.І., Усенко Є.А.,
Шипуліної Т.М.,

при секретарі Гончаренко Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Хустської об'єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області

на рішення господарського суду Закарпатської області від 22 лютого
2005 року

та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18
травня 2005 року

у справі № 7/52-2005

за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1

до Хустської об'єднаної державної податкової інспекції
Закарпатської області

про визнання недійсним рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2005 року ПП ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом
до Хустської ОДПІ Закарпатської області про визнання недійсним рішення №
1390//11329/ф/23 від 22 жовтня 2004 року.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 22
лютого 2005 року позов задоволено.

Визнано недійсним рішення Хустської ОДПІ у Закарпатській
області від 22 жовтня 2004 року № 1390//11329/ф/23.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду
від 18 травня 2005 року рішення господарського суду Закарпатської області від
22 лютого 2005 року частково скасовано.

Рішення доповнено новим пунктом:

визнано недійсним податкове повідомлення - рішення за №
/0 № 1390//11329/ф/23 від 22 жовтня 2004 року про
застосування 1 700, 00 грн. штрафу.

Позов задоволено в частині визнання недійсним податкового
повідомлення - рішення від 22 жовтня 204 року за № /01391//11330/ф/23
щодо застосування штрафних санкцій в розмірі 110, 00 грн. за порушення порядку
використання торгового патенту.

Позовні вимоги щодо застосування штрафних санкцій за
невідповідність готівкових коштів на місці проведення розрахунків та за не
роздрукування фіскальних звітних чеків задоволено в частині визнання недійсним
податкового повідомлення - рішення від 22 жовтня 2004 року за №
/01391//11330/ф/23 як податкового зобов'язання, в решті
вимог - відмовлено.

В решті рішення господарського суду Закарпатської області
від 22 лютого 2005 року залишено без змін.

В касаційній скарзі Хустська ОДПІ Закарпатської області,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 22
лютого 2005 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від
18 травня 2005 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

В письмовому запереченні на касаційну скаргу позивач,
посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду апеляційної
інстанції, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 18 травня 2005 року - без
змін.

Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 4 ст.
221 Кодексу адміністративного судочинства не перешкоджає судовому розгляду
справи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився,
про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що
відповідно до ч. 4 ст. 221 Кодексу адміністративного судочинства не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання
правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

За результатами перевірки кафе «Хуст», що належить ПП ОСОБА_1, щодо
контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу було складено акт № 013090 від 17 жовтня 2004 року.

В акті перевірки були встановлені наступні порушення:

1) п. 1 ст. 7 Закону України «Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності», що мало вираз в том, що на момент перевірки торговий патент №
376126 знаходився у недоступному для огляду місці та не був відкритим;

2) п. 9, п. 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», що
мало вираз у не роздрукуванні на реєстраторі розрахункових операцій фіскальних
щоденних звітних чеків, а саме: Z - звіт № 239 за 08 вересня 2004 року
(фактично знято 09 вересня 2004 року о 08 год. 02 хв.), Z - звіт № 270 за 10
жовтня 2004 року (фактично знято 11 жовтня 2004 року о 00 год. 02 хв.), Z -
звіт № 273 за 13 жовтня 2004 року (фактично знято 14 жовтня 2004 року о 00 год.
02 хв.), Z -звіт № 274 за 14 жовтня 2004 року (фактично знято 15 жовтня 2004
року 00 год. 25 хв.) та у невідповідності суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій (невідповідність складає 105, 00 грн.);

3) ст. 10 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», що мало вираз
в тому, що реалізація алкогольних напоїв здійснювалась без наявності
сертифіката відповідності, а саме: 25 вересня 2004 року реалізовано 50 гр.
«Martini Bianco» по ціні 3, 00 грн.

На підставі акту перевірки Хустська ОДПІ Закарпатської
прийняла рішення про застосування фінансових санкцій №
1390//11329/ф/23 від 22 жовтня 2004 року, яким згідно абзацу шостого
ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»
застосувала до позивача штраф в сумі 1 700, 00 грн., податкове повідомлення -
рішення № /0 № 1390//11329/ф/23 від 22 жовтня 2004 року,
яким згідно абзацу шостого ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» визначила позивачу штраф в сумі 1 700, грн.,
податкове повідомлення - рішення № /0 № 1391//11330/ф/23
від 22 жовтня 2004 року, яким згідно абзацу другого ст. 8 Закону України «Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності» та ч. 4 ст. 17, ст. 22
Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг» визначила позивачу 975, 00 грн.
штрафних санкцій.

Суд першої інстанції, визнаючи недійсним рішення
Хустської ОДПІ у Закарпатській області від 22 жовтня 2004 року №
1390//11329/ф/23, виходив з того, що представленими в ході розгляду
справи видатковою накладною від 26 лютого 2004 року № ПП - 1688, податковою
накладною від 01 липня 2004 року № 21541 та сертифікатом відповідності серії ДГ
№ 176238 від 12 травня 2003 року, який виданий Дніпропетровським ДЦСМС (м.
Дніпропетровськ), дія якого розповсюджується на алкогольні вироби за об'єктом
перевірки по періоду їх виготовлення, спростовується порушення позивачем ст. 10
Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», зафіксоване в
акті перевірки. При цьому суд першої інстанції в своєму рішенні посилався на
те, що диспозиція правової норми абзацу шостого ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачає відповідальність
за відсутність сертифіката відповідності (свідоцтва про визнання) на алкогольні
вироби про їх реалізації в розумінні відсутності такого сертифіката взагалі на
партію алкогольних напоїв, тобто реалізацію несертифікованих алкогольних
напоїв, а сам по собі факт відсутності сертифіката на момент перевірки при його
наявності на партію алкогольних напоїв не містить в собі складу правопорушення
за наведеною нормою.

Суд апеляційної інстанції, частково скасовуючи рішення
суду першої інстанції, погодився з доводами суду першої інстанції про
відсутність з боку позивача порушення ст. 10 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та дійшов висновку про протиправність
рішення № 1390//11329/ф/23 від 22 жовтня 2004 року та податкового
повідомлення - рішення № /0 № 1390//11329/ф/23 від 22
жовтня 2004 року.

При цьому суд апеляційної інстанції посилався в своєму рішення на те, що
судом першої інстанції не вирішено спір щодо застосування до позивача штрафних
санкцій за інші порушення, зафіксовані в акті перевірки, що також було змістом
позовних вимог і підтверджено в поданому апеляційному суду клопотанні.

Погодившись з правомірністю застосування до позивача штрафних санкцій в
сумі 975, 00 грн. за порушення ним п. 9, п. 13 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», суд апеляційної інстанції зазначив, що позивачем не було
спростовано ці порушення, викладені в акті перевірки.

Спростовуючи порушення позивачем п. 1 ст. 7 Закону України «Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності», суд апеляційної
інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено та не зазначено, де саме
розміщувався торговий патент і з яких доказів зроблено висновок про те, що він
знаходився у недоступному для огляду місці та не був відкритим.

Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про протиправність
визначення штрафних санкцій податковим зобов'язанням податковими повідомленнями
- рішеннями за процедурою Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»,
посилаючись на те, що цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, а
спірні штрафні санкції застосовані до позивача не за порушення правил
оподаткування.

Однак з такими висновками суду апеляційної інстанції
колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП ОСОБА_1. подав до
суду позовну заяву, в якій відповідно до вимог ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України визначив свої позовні вимоги, а саме: визнати
недійсним рішення Хустської ОДПІ № 1390//11329/ф/23 від 22 жовтня
2004 року.

При розгляді справи в апеляційній інстанції за
апеляційною скаргою Хустської ОДПІ на виконання ухвали Львівського апеляційного
господарського суду від 13 квітня 2005 року, якою позивача було зобов'язано
подати докази того, що є предметом оскарження в даній справі, ПП ОСОБА_1.
повідомив, що ним оскаржено до господарського суду рішення Хустської ОДПІ про
накладення штрафних санкцій за не роздрукування контрольної касової стрічки, за
розміщення патенту в недоступному для огляду місці та за реалізацію алкогольних
напоїв без сертифікату відповідності та просив визнати рішення повідомлення
Хустської ОДПІ про накладення штрафних (фінансових) санкцій незаконним,
постановити рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 101 Господарського процесуального
кодексу України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються
вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Позивач в суді
першої інстанції не змінював і не доповнював свої позовні вимоги.

Суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови,
розглянув питання правомірності застосування до позивача штрафних санкцій,
визначених податковим повідомленням - рішенням № /0 №
1390//11329/ф/23 від 22 жовтня 2004 року та податковим повідомленням
- рішенням № /0 № 1391//11330/ф/23 від 22 жовтня 2004 року,
позовні вимоги щодо яких позивачем заявлені не були.

Таким чином, розглянувши позовні вимоги, які не були
предметом розгляду в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції порушив
вищевикладені положення Господарського процесуального кодексу України, який
діяв на час розгляду справи, що призвело до помилкового часткового скасування
рішення суду першої інстанції.

В той же час, колегія суддів погоджується з доводами
судів попередніх інстанцій про безпідставність застосування до позивача
штрафних санкцій в сумі 1 700, 00 грн. згідно абзацу шостого ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» рішенням №
1390//11329/ф/23 від 22 жовтня 2004 року з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів» спирт етиловий, коньячний і плодовий,
спирт етиловий ректифікований виноградний, спирт етиловий ректифікований
плодовий, спирт-сирець виноградний, спирт-сирець плодовий, алкогольні напої та
тютюнові вироби підлягають обов'язковій сертифікації в порядку та у строки,
визначені законодавством.

Згідно із абзацом шостим ч. 2 ст. 17 вищезазначеного
Закону за оптову та роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими
виробами без наявності засвідченої постачальником копії сертифіката
відповідності або сертифіката про визнання до суб'єктів підприємницької
діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 200
відсотків вартості отриманої для реалізації партії товарів, але не менше 1700
гривень.

Суди попередніх інстанцій правильно виходили з того, що
представленими в ході розгляду справи видатковою накладною № ПП-1688 від 26
лютого 2004 року та податковою накладною № 1688 від 26 лютого 2004 року, які
виписані постачальником, засвідченою постачальником копією сертифікату
відповідності серія ДГ № 176238 від 12 травня 2003 року спростовуються висновки
акту перевірки про реалізацію 50 гр. «Martini Bianco» по ціні 3, 00 грн. без
наявності сертифіката відповідності.

При цьому суди правильно посилались в своїх рішеннях на
те, що необхідною умовою для застосування санкцій відповідно до абзацу шостого
ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» є
встановлення факту здійснення оптової та роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та тютюновими виробами без наявності засвідченої постачальником копії
сертифіката відповідності або сертифіката про визнання, тобто встановлення
факту здійснення оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями та
тютюновими виробами, які не пройшли сертифікацію в порядку та у строки,
визначені законодавством, а лише факт відсутності сертифіката відповідності на
момент перевірки не є підставою для застосування штрафу відповідно абзацу
шостого ч. 2 ст. 17 вищезазначеного Закону.

Відповідно до ст. 226 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга Хустської ОДПІ
Закарпатської області підлягає частковому задоволенню, постанова Львівського
апеляційного господарського суду від 18 травня 2005 року підлягає скасуванню із
залишенням в силі рішення господарського суду Закарпатської області від 22
лютого 2005 року.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 220, 221, 223, 226, 230, 231,
ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Хустської об'єднаної державної
податкової інспекції Закарпатської області задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду
від 18 травня 2005 року скасувати, а рішення господарського суду Закарпатської
області від 22 лютого 2005 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

Головуючий:
_______________________ Л.І. Бившева

Судді:
_______________________ Г.К. Голубєва

_______________________ М.І. Костенко

_______________________
Є.А. Усенко

_______________________ Т.М. Шипуліна