Справа № 22-а-816/07
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2007-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Сілантьєва Е.Є.
Категорія: Доповідач
оскарження дій або бездіяльності суддя
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2007 року

№ 22-а-816/07

Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Григоров А.М.

Суддів - Сіренко О.І., Подобайло З.Г.

при секретарі: Спесивцева О.В.

за участі:

позивач - ОСОБА_1.

представник відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Фрунзенського районного
суду м.Харкова від 19 квітня
2007року по справі № 2-а 48/07

за
позовом ОСОБА_1

до
Управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань

у Харківській
області

про зміну
розрахунку трудового стажу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до Управління
Державного департаменту України з питань виконання покарань у Харківській
області про зміну розрахунку трудового
стажу.

Постановою Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 19 квітня 2007року в задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у
Харківській області про зміну розрахунку трудового стажу відмовлено.

Позивач не погоджується з вказаною
постановою та вказує, що судовий розгляд адміністративної справи по його
позовній заяві здійснювався з порушенням процесуальних норм ст. 41 КАС України,
без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного
засобу. Скаржник просить постанову скасувати та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи , обговоривши
доводи апеляційної скарги , судова колегія вважає , що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом першої інстанції було встановлено та
постанова обґрунтована наступним.

Позивач звернувся до суду з адміністративним
позовом в якому вказав, що в період з 20.03.1981 р. по 15.02.2002 р. включно,
він проходив службу в органах внутрішніх справ України та Державного
департаменту України з питань виконання покарань у Харківської області. Як
вказує позивач, його трудовий стаж за час проходження служби складає 20 років
10 місяців 27 днів, але в його трудовій книжці вказано, що трудовий стаж
складає 20 років 10 місяців 26 днів. Таким чином, позивач просить визнати запис
в його трудовий книжці: "Служив в органах внутрішніх справ та
кримінально-виконавчої системі безперервно 20 років 10 місяців 26 днів",
такою, яка не відповідає фактичному розрахунку трудового стажу, а також
зобов'язати керівництво відповідача внести в його трудову книжку наступну
запис: :"Служив в органах внутрішніх справ та кримінально-виконавчої
системі безперервно 20 років 10 місяців 27 днів".

У судовому засіданні в суді першої
інстанції позивач підтримав свої вимоги, просив їх задовольнити, а також
доповнив їх. Так, позивач просить зобов'язати керівництво Держдепартаменту по
питанням виконання покарань в Харківської області провести перерахунок його
вислуги років В пільговому відрахуванні та вказати днем закінчення навчання
вважати 15.09.79 р., оскільки при розрахунку його вислуги років в пільговому
відрахуванні дата закінчення позивачем Харківського державного університету
вказана 12.06.1979 року замість 15.09.1979 року, тобто дата отримання Диплому
про вищу освіту, а не дата закінчення навчання, оскільки позивач після отримання
диплому находився на воєнних зборах в Університеті, внаслідок чого його вислуга
років в пільговому відрахуванні була зменшена.

Позивач проходив службу в органах
внутрішніх справ України та Державного департаменту України з питань виконання
покарань у Харківської області з 20.03.1981 року по 15.02.2002 року.

Відповідно наданого розрахунку
вислуги років на пенсію підполковника внутрішньої служби ОСОБА_1. - вислуга
років складає 20 років 10 місяців 26 днів; вислуга років для призначення пенсії
складає 30 років 6 днів. З вказаним розрахунком позивач був ознайомлений
16.02.2002 року. Данні факти не оспорюється сторонами.

Відповідно до ст. 241-1 КЗпП
України строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються
роками, місяцями, тижнями і днями. Строк, обчислюваний роками, закінчується у
відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями,
закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Строк, обчислюваний
тижнями, закінчується у відповідний день тижня. Коли строки визнаються днями,
то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.
Таким же чином обчислюються строки відповідно до ст. ст. 251-255 ЦК України.
Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Таким чином, суд вважає, що позивач
не надав доказів , які підтверджували би його обчислення строків вислуги років.

Також, позивач вважає, що при
обчисленні вислуги років для призначення пенсії йому було неправомірно не
зараховано час його надходження на воєнних зборах, оскільки позивач вважає, що
він продовжував навчатися на воєнної кафедри Університету.

Як вбачається з Диплому НОМЕР_1 про
вищу освіту ОСОБА_1. в 1974 році поступив в Харківський Державний Університет
ім. О. М. Горького. Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 12.06.1979
року йому була присвоєна кваліфікація - психолог.

Відповідно ст. ст. 1,9 Закону
України „Про вищу освіту", вища освіта завершується здобуттям певної
кваліфікації за підсумками державної атестації, а документом про вищу освіту є
диплом, тому перегляду вислуга років, внаслідок перебування на воєнних зборах,
не підлягає.

Як встановлено у судовому
засіданні, позивач дізнався про порушення, на його думку, прав 16.02.2004 року.
Звернувся позивач до суду 30.03.2006 року, тобто після скінчення 3-х років.

Доводи позивача про той факт, що до
подання до суду він звертався до різних інстанцій судом не приймаються,
оскільки з лютого 2002 року позивач не мав перешкод звернутися до суду.

Згідно ст. 100 КАС України ,
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1. слід відмовити у повному
обсязі.

Колегія суддів зазначає, що з
висновками суду першої інстанції стосовно запису в трудовій книжці погодитися
не можна.

Застосовуючи норми ст. 241 -1 КЗпП
України, суд першої інстанції не врахував, що день прийняття на службу (роботу)
теж підлягає зарахуванню до стажу роботи, оскільки в цей день працівник
вважається таким що працює. Суд першої
інстанції застосувавши наведену норму фактично вирахував 20.03.81 р., день в
який був прийнятий на службу ОСОБА_1. з його стажу, що не відповідає фактичним
обставинам справи. Запис в трудовій книжці свідчить про працю позивача в цей
день. Згідно ст. 48 КЗпП України трудова
книжка є основним документом про працю.

Також не правомірно посилання в
постанові суду першої інстанції на ст. 99 КАС України оскільки КАС України
набрав чинності з 01.09.2005 р., відповідно і строк встановлений ст.. 99 КАС
України почав перебіг з цієї дати (до неї стаття не діяла і строк не міг почати
перебіг). Відповідно на момент звернення позивача до суду річний строк не
сплинув.

Таким чином в цієї частині
постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позов в цієї частині
підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про
зарахування навчання на війсковій кафедрі (проходження військових зборів),
колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції стосовно відсутності
підстав зарахування такого часу до стаж відповідають діючому законодавству та
обставинам справи. З матеріалів справи
не вбачається зв'язок отримання позивачем освіти, згідно диплому з проходженням
навчання на військовій кафедрі та знаходження на зборах.

Також колегія зазначає, що
посилання скаржника на порушення процесуальних норм ст. 41 КАС України є
помилковим, оскільки відповідно до п. 2 -1 Прикінцевих та перехідних
положень клопотанню осіб які беруть
участь у справі, чи ініціативи суду. З
матеріалів справи не вбачається, що скаржником, чи будь якої іншою особою, було
надано або заявлено в судовому засіданні клопотання про фіксування судового
засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Крім того сама пособі відсутність технічної
фіксації не є підставою скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196,
198, 200, 202, 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 19 квітня 2007року
по справі № 2-а 48/07 в частині відмови
у позові щодо визнання запису у трудовій книжці: "Служив в органах
внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системі безперервно 20 років 10
місяців 26 днів", таким, який не відповідає фактичному розрахунку
трудового стажу та зобов'язання управління Державного департаменту України з
питань виконання покарань у Харківській області внести в його трудову книжку
наступну запис: "Служив в органах внутрішніх справ та
кримінально-виконавчої системі безперервно 20 років 10 місяців 27 днів"
скасувати. Позов в цієї частині задовольнити.

Визнати запис у трудовий книжці:
"Служив в органах внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системі
безперервно 20 років 10 місяців 26 днів", таким, який не відповідає
фактичному розрахунку трудового стажу.

Зобов'язати управління Державного
департаменту України з питань виконання покарань у Харківській області внести в
трудову книжку ОСОБА_1 наступний запис: "Служив в органах
внутрішніх справ та кримінально-виконавчої системі безперервно 20 років 10
місяців 27 днів".

В іншій частині постанову Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 19 квітня
2007року по справі № 2-а 48/07 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Повний текст виготовлено та підписано 29
жовтня 2007 року

Головуючий
Григоров А.М.

Судді
Сіренко О.І.

Подобайло З.Г.