Справа № 22-а-1721/2007
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2007-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22-а- 172107 Головуючий 1
інстанції:Шарко Л.В.
Категорія : визнання Доповідач: Подобайло З.Г.
Постанова

Іменем України

25 жовтня 2007 року

м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Мельнікової Л.В.

Суддів - Подобайло З.Г., Сіренко
О.І.

за
участю секретаря судового засідання - Спесивцевої О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у Комінтернівському районі м. Харкова на
постанову господарського суду Харківської області від 04.07.2007 року по справі № АС-51/180-07

за позовом УПФУ в
Комінтернівському районі м. Харкова

до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у Комінтернівському районі м.
Харкова

про
визнання дій незаконними

встановила :

У
березні 2007 року позивач Управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова звернувся до господарського суду
Харківської області з адміністративним позовом з урахуванням уточнень, до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у Комінтернівському
районі міста Харкова, яким просив суд визнати витрати Управління, що
пов"язані з виплатою та доставкою гр. ОСОБА_1 пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві, такими що підлягають відшкодуванню
Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України; визнати незаконними дії відповідача щодо
зменшення понесених управлінням витрат по особовим справам потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у зв"язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання
в жовтні - грудні 2006р. на суму 1058,31 грн. та в січні -лютому 2007р. на суму
302,38 грн.

Постановою господарського суду Харківської
області від 04.07.2007 року по справі №
АС-51/180-07 за позовом УПФУ в Комінтернівському районі м. Харкова до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у Комінтернівському
районі м. Харкова про визнання дій незаконними, позовні вимоги задоволено.

Не
погоджуючись з постановою господарського суду Харківської області від 04
липня 2007 року Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у Комінтернівському районі м. Харкова
звернулося з апеляційною скаргою, якою, посилаючись на неповне з”ясування судом
першої інстанції обставин справи, що мають значення для справи, тому висновки
суду нне відповідають обставинам справи, просить скасувати постанову суду
першої інстанції, постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

В судовому засіданні представник Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у Комінтернівському районі м.
Харкова підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

В судовому засіданні, як і в письмових
запереченнях, представник позивача
вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги,
розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, вислухавши представників
сторін, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що
відповідно до акту про нещасний випадок, пов"язаний з виробництвом, з
громадянином ОСОБА_1 о 9-тій годині 30 хвилин "26" березня 1965 року
в місті Воронежі (територія колишнього СРСР) трапився нещасний випадок на
виробництві. На підставі цього, громадянин ОСОБА_1 отримав право на
відшкодування шкоди згідно з порядком встановленим законодавством СРСР та йому
13.08.1965р. була призначена пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку
на виробництві. З 03.12.1979 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного Фонду України в Комінтернівському районі м.Харкова та отримує пенсію
по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Відповідно
до ст.85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991
року №1788, пенсія виплачується без урахування одержуваного заробітку
(прибутку) за місцем фактичного проживання пенсіонера, незалежно від прописки.
На час звернення позивачем до суду не визнана відповідачем сума витрат, що
пов"язана з виплатою та доставкою пенсії гр. ОСОБА_1 за червень - грудень
2006р. та січень -лютий 2007р. складає 1360,69грн.

Задовольняючи
позов суд першої інстанції виходив з того, що починаючи з 1 квітня 2001р.
органи виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків
відшкодовують органам Пенсійного фонду України пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (ст.7 Закону
України від 22.02.2001р. №2272 "Про страхові тарифи
на загальнообов"язкове державне
соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності").

Порядок
відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат,
пов"язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку
на виробництві або професійного захвворювання та пенсій у зв"язку із
втратою годувальника, який помер від нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, затверджений постановою правлінням Пенсійного фонду
України, Фонду соціального страхвання від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 04.03.2003р. №5-4/4, який зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 16.05.2003р. №376/7696.

Відповідно
до ст.7 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" органи
відповідної дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків,
починаючи з 01.04.2001 року повинні відшкодовувати органам Пенсійного фонду
України суми виплачених ними пенсій, сплачених особам, яким призначено пенсії внаслідок
нещасних випадків на виробництві, професійних захворювань та пенсій у зв'язку
із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання.

Відповідно
до Порядку відшкодування Фонду соціального страхування від нещасних випадків
Пенсійного фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та
пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку
на виробництві або професійного захворювання, затвердженого Постановою
Правління Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 04.03.03р.
№5-4/4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.05.03р. за
№376/7697, позивач та відповідач щомісяця проводять звірку витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання. В результаті такої звірки складається акт.

В
основу механізму відшкодування покладено щомісячне проведення органами
Пенсійного фонду України з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків в районах та містах обласного значення звірок
витрат на відповідні виплати до 10 числа, наступного за звітним (п.5). Акти цих
звірок подаються головним управлінням Пенсійного фонду України та управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в
Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які
узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування відповідних витрат та до 20
числа, наступного за звітним, подають її Пенсійному фонду України та Фонду
страхування від нещасних випадків (п.6). Зазначена довідка є підставою для
перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідних
коштів Пенсійному фонду України до 25 числа місяця, наступного за звітним
(п.7). Отже, Порядок відшкодування витрат передбачає здійснення відповідних
розрахунків на централізованому рівні, тобто між Фондом соціального страхування
від нещасних випадків та Пенсійним фондом України.

Відповідно
до ч. 1 ст. 2 Угоди „Про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди,
заподіяної працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим
ушкодженням здоров'я, які пов'язані з виконанням ними трудових
обов'язків", що була підписана 9 вересня 1994р. державами колишнього Союзу
РСР в тому числі і Україною передбачено, що відшкодування шкоди, заподіяної
працівнику внаслідок трудового каліцтва, іншого ушкодження здоров"я (в
тому числі при втраті працездатності в наслідок нещасного випадку на
виробництві, пов'язаного з виконанням
працівниками трудових обов'язків,
після переїзду потерпілого на
територію другої Сторони), смерті проводиться роботодавцем Сторони
законодавство якої розповсюджувалося на працівника в момент отримання каліцтва,
іншого пошкодження здоров'я, смерті.

Суд
першої інстанції обґрунтував свій висновок посилаючись на п.п. „г” і „д” пункту першого ст. 21 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності", який набрав чинності з 01.04.2001р., передбачено,
що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати
шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні,
пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Крім
того, суд першої інстанції посилався, що нормами статей 21,28 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності" передбачено, що відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження його здоровся або в разі його смерті, складається
в тому числі з виплат пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Отже,
виплата пенсій є складовою частиною відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, і
порядок їх виплати особам, які потерпіли на виробництві в інших ніж Україна,
державах-учасницях Угоди Про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди,
заподіяної працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим
ушкодженням здоров'я, які пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків"
і переїхали на проживання до України, регулюється нормами зазначеної Угоди.

Згідно
з частиною другою статті 7 Закону України "Про страхові тарифи на
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності", Фонд соціального страхування від нещасних випадків
сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх
сімей), які потерпіли на виробництві до 01.04.2001р., з того часу, коли
відповідні підприємства передали в установленому порядку цьому Фонду документи,
що підтверджують право працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати
та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку.

Потерпілі,
документи яких не передані до Фонду страхування від нещасних випадків,
продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України.
При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом соціального
страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

На
підставі зазначених норм законодавства та встановлених обставин суд першої
інстанції дійшов до висновку, що витрати
Управління, що пов"язані з
виплатою та доставкою громадянину ОСОБА_1
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві підлягають відшкодуванню Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України.

Проте
колегія суддів, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може.

Відповідно
до ст. 25 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, належним страховиком, тобто тим, хто має надавати
застрахованій особі матеріальну допомогу чи соціальні послуги, є Фонд
соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом
2 статті 7 (Прикінцеві положення) Закону
України «Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності», що набрав чинності 01.04.2001 року, встановлено, що Фонд сплачує страхові виплати
та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на
виробництві до 01.04.2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства
передали в установленому порядку Фонду документи, що підтверджують право цих
працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги,
або коли таке право встановлено в
судовому порядку.

Потерпілі,
документи яких не передані до Фонду, продовжують отримувати належні виплати та
соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду
соціального страхування України.

При
цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у
рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються
відповідні розрахунки.

Частиною
2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» також передбачено, що якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з інших
видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Особи, право яких на отримання відшкодування
шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством
України про відшкодування шкоди,
заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або
професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають
право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону, що закріплено
частиною 2 ст. 2 Закону.

При цьому право на таке забезпечення, яке встановлено в Україні, не
залежить від того, у якій з колишніх республік СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових обов'язків.

Підпунктом «а» ст. 27 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлено, що громадянам України - переселенцям з
інших держав, які не працювали в Україні, пенсії по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного захворювання призначаються незалежно від
стажу роботи.

За змістом пункту 3 розділу ХІ (Прикінцеві
положення) Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності», - Фонд соціального страхування від
неспаних випадків є правонаступником державного, галузевих та регіональних
фондів охорони праці, передбачених ст. 21 Закону України «Про охорону
праці», які ліквідуються, та обов'язок Фонду соціального страхування
від нещасних випадків відшкодувати потерпілим
на виробництві та
членам їх сімей
матеріальну і моральну (немайнову) шкоду, заподіяну ушкодженням
здоров'я, не залежить від того, чи сплачували Фонду страхові платежі
підприємства, що ліквідувалися та яких було ушкоджено здоров'я потерпілого.

Доводи відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Комінтернівському районі м. Харкова та висновок суду про поширення на спірні відносини
положень Угоди про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам каліцтвом, професійними захворюваннями або іншим ушкодженням
здоров'я, які пов'язані з виконанням ними трудових обов'язків, підписаної
09.08.1994 року між частиною держав колишнього СРСР, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Порядок відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, затверджений
постановою Правління Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від
04.03.2003 року № 5-4/4, не врегульовує спірних відносин, яки виникли у даному
випадку, оскільки встановлено ним правило підписання актів звірки розрахунків
розраховано на відсутність спору.

У разі незгоди на підписання актів з боку
Фонду соціального страхування від нещасних випадків вимоги про стягнення мають
вирішуватися у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, а не
шляхом пред'явлення вимог про підписання актів звірки.

Враховуючи наведене, колегія суддів висновок
суду першої інстанції вважає хибним, оскаржувану постанову суду скасовує у
відповідність до ст. 202 ч. 1, п. 1 та п. 4 Кодексу адміністративного
судочинства України з підстав неповного
з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та
порушення норм матеріального права що призвело до неправильного вирішення
справи та в задоволені позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі міста Харкова відмовляє.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 185,
195, 196, 198 ч. 1 п. 3, 202, 206, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Комінтернівському районі м. Харкова на постанову
господарського суду Харківської області від 04.07.2007 року по справі № АС-51/180-07 - задовольнити.

Постанову
господарського суду Харківської області від 04.07.2007 року по справі № АС-51/180-07 скасувати.

В
задоволені позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі міста Харкова відмовити.

Постанова
апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Повний текст виготовлено та підписано 30 жовтня 2007
року.

Головуючий Мельникова
Л.В.

Судді
Подобайло З.Г.

Сіренко О.І.

ЗГІДНО З
ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного
суду Подобайло З.Г.