Справа № 22а-1855/2007
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 1855/07 Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 22
інстанції - Федченко І.М.
(справа №2а-67/07)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 року
м. Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Поплавського В.Ю.,

суддів -
Уханенка С.А., Стежко В.А.,

при секретарі -
Духневич О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2007 року у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1до Запорізького обласного комісаріату, третя особа - Головне управління
Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення невиплаченого
підвищення пенсії, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2006 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом,
в якому просив визнати бездіяльність військового комісаріату щодо проведення
перерахунку і виплати недоплачених сум за минулий час протизаконною;
зобов'язати військовий комісаріат провести перерахунок і виплату недоплаченої
суми за минулий час з урахуванням: з 01.09.1999 до 31.12.2002 - 40% надбавки
посадового окладу введеної Указом Президента України №847/99 від 14.07.1999; з
01.01.2003 по 31.12.2004 - 100% надбавки, введеної Указом Президента України №173 від 23.02.2002; з 01.05.2003 до 31.12.2004 -
90% надбавки, введеної Указом Президента України №389/03 від 05.05.2003; з
01.10.1996 до 31.12.2004 - 33,3% премії згідно з Указом Президента України
№923/96 від 04.10.1996 «Про грошове забезпечення військовослужбовців»,
постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 №829 «Про грошове
забезпечення військовослужбовців» та пункту 34.5 Положення про порядок виплати
грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого
наказом Міністра оборони України від 05.03.2001 №75.

Постановою
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2007 року у задоволенні
позову ОСОБА_1. було відмовлено.

ОСОБА_1.
подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що при ухваленні рішення судом
допущені порушення норм матеріального та процесуального права, а також неповно
з'ясовані всі обставини справи. Просив постанову суду скасувати та задовольнити
його позовні вимоги.

Перевіривши
законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивач є військовим пенсіонером, який прослужив у Збройних
Силах з 25.07.1955 р. по 16.05.1985 р., тобто 30 років. У 1985 році він був
звільнений з дійсної служби.

Суд першої інстанції
при вирішенні справі вірно визначив, що відповідно до ст.10 Закону України «Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», який визначає умови та
порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України,
пенсійне забезпечення військовослужбовців, які мають право на пенсію здійснюється
відповідними відомствами в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів.

Відповідно до ч. З
ст.43 вищезазначеного Закону (в редакції яка діяла на час виникнення спірних
правовідносин), пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей
обчислюються з грошового забезпечення цих військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу. При цьому для обчислення їм пенсій
враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням,
процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену ступінь,
кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з п.7 Постанови
Кабінету міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам
офіцерської» складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового
складу внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких
видів грошового забезпечення; окладу за останньою штатною посадою, займаною
перед звільненням; окладу за військове або спеціальне звання; процентної
надбавки за вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення, що
надаються щомісяця (надбавки за вчене звання і наукове ступінь, кваліфікацію та
умови служби).

З урахуванням
наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що
вказані позивачем надбавки відносяться до додаткових видів грошового
забезпечення і приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які
отримували їх під час проходження служби і звільнені після їх запровадження.
Під час проходження служби позивач вказаних надбавок не отримував, оскільки
звільнений до їх запровадження, а тому дія вищевказаних нормативних актів на
нього не поширюється.

Щодо нової редакції ч.
З ст.43 зазначеного Закону, де йдеться про нарахування пенсії з розміру
грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, куди
включається оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну
надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення
(надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановленні
законодавством та п. 2 Перехідних положень до Закону України «Про внесення змін
до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб», який передбачає право на перерахунок пенсії з урахуванням зазначеного
положення Закону, вони набирають чинності з 1 січня 2005 року і не мають
зворотної сили.

Згідно з постановою Кабінету
Міністрів України №452 від 06 квітня 1998 року «Про упорядкуванні додаткових
видів грошового забезпечення військовослужбовців», якою затверджені додаткові
види грошового забезпечення військовослужбовців, що виплачуються щомісячно,
премія не відноситься до додаткових видів грошового забезпечення.

Тому суд дійшов
вірного висновку, що позивачу необхідно відмовити в перерахунку призначеної
пенсії з урахуванням премії в розмірі 33,3 %.

Також, суд вірно
встановив про необхідність відмовити позивачу і в частині позовних вимог про
перерахунок пенсії з урахуванням щомісячних надбавок, запроваджених для
військовослужбовців Указами Президента України «Про посилення соціального
захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів
внутрішніх справ» від 23 лютого 2002 року №173, «Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Державного комітету у справах охорона державного кордону України та
Управління державної охорони України за безперервну службу» від 05 травня 2003
року №389. Відповідно до положень ст.63 Закону України «Про пенсійне
забезпеченні військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб» (що діяли до 1 січня 2005 року),
призначені військовослужбовцям пенсії перераховувались з підвищенням грошового
забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, які мали право на
пенсію за цим законом.

Щомісячні надбавки у
розмірі 33,3%, 40%, 90% та 100%, запроваджені для військовослужбовців Указом
Президента України від 22.05.00 №829, від 14 липня 1999, від 23.02.02 №173 та
від 5.05.03.№389, були додатковим видом грошового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил України й приймались в розрахунок при
нарахуванні пенсії лише особам, які отримували їх під час проходження служби й
звільненні після їх запровадження.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції повно з'ясовані всі обставини даної справи,
не були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 198,200 КАС
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного
суду м. Запоріжжя від 23 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця.

Судді: