Справа № К-4387/06
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

23 серпня 2007 року у м. Києві колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
в складі:

головуючого-судді:
Цуркана М.І.,

суддів:
Лиски Т.О., Ліпського Д.В., Кобилянського М.Г., Юрченка В.В.,

при секретарі
Замезі Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
порядку касаційного письмового провадження адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Авдіївського міського відділу управління Міністерства внутрішніх
справ України в Донецькій області про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної
шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Авдіївського міського суду Донецької області від 23 лютого 2004 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької області від 11 травня 2004 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1
звернулася з касаційною скаргою на рішення Авдіївського міського суду
Донецької області від 23 лютого 2004 року та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 11 травня 2004 року у справі за її позовом до Авдіївського міського
відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Зазначає, що
в січні 2004 року вона звернулася до суду із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що наказ начальника
Авдієвського МВ УМВС України в Донецькій області від 6 січня 2004 року № 1 лс,
яким її звільнено з посади старшого паспортиста відділення у справах
громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Авдієвського міського
відділу УМВС України в Донецькій області, на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України
є необґрунтований та незаконний.

Просила поновити її на роботі на попередній посаді,
стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу і відшкодувати 3500 грн.
моральної шкоди з підстав, передбачених статтею 237-1 КЗпП України.

Рішенням Авдіївського міського суду
Донецької області від 23 лютого 2004 року
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 11
травня 2004 року апеляційну скаргу ОСОБА_1
було відхилено, а рішення Авдіївського міського суду Донецької області
від 23 лютого 2004 року залишено без змін.

Вказуючи на допущені, на її думку, судами першої та апеляційної
інстанцій порушення норм чинного
процесуального та матеріального законодавства, що призвело до постановлення
неправильних
судових рішень, скаржник
просить скасувати постановлені
судові рішення судів першої та апеляційної інстанції та
постановити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Листом Верховного Суду України від 5 жовтня
2005 року справа була направлена до Вищого адміністративного Суду України для
розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду
України від 8 травня 2007 року було відкрито касаційне провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає розгляду у порядку адміністративного
судочинства з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 2 ст..2 КАС України
до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Статтею 17 КАС України передбачено, що
компетенція адміністративних судів, зокрема, поширюється на спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної
служби.

Пунктом 15 ч. 1 статті 3 КАС України
визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна
(невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в
органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Як вбачається з постановлених по справі
судових рішень та що стверджується записами у трудовій книжці ОСОБА_1, позивач
працювала в Авдієвському міському відділі УМВС України в Донецькій області
старшим паспортистом, будучи при цьому вільнонайманим працівником на підставі
трудового договору.

Не будучи державним службовцем, позивач не приймала
присяги державного службовця та не мала рангу державного службовця, записи про
наведене у трудовій книжці позивача відсутні.

Враховуючи викладене, на думку колегії
суддів, посада позивача не відноситься до публічної служби, а тому її позовні
вимоги про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної
шкоди повинні розглядатись в касаційному провадженні у порядку не
адміністративного, а цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 214
КАС України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо
справа не підлягає касаційному розгляду у порядку адміністративного
судочинства.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.157 КАС
України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в
порядку адміністративного судочинства.

Керуючись
ст. ст. 157, 210, 214, 220,
222, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Авдіївського
міського відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди закрити.

Ухвала
остаточна і оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст..237 КАС України.

Головуючий:
Цуркан
М.І.

Судді:
Лиска Т.О.

Ліпський Д.В.

Кобилянський М.Г

Юрченко В.В.