Справа № К-27773/06
Суддя: Бим М.Є.
Дата ухвалення: 2007-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Бим М.Є., Леонтович К.Г., Гордійчук М.П., Кравченко О.О.,

Гончар Л.Я.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною
скаргою приватного підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Львівської
області від 18.08.2005 року та ухвалу Львівського апеляційного господарського
суду від 14.02.2006 року у справі №3/70-13/128 за позовом приватного підприємця
ОСОБА_1 до Моршинської міської ради про зобов'язання виготовлення проекту
відводу земельної ділянки, -

встановила:

Приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Моршинської
міської ради про зобов'язання виготовлення проекту відводу земельної ділянки та
відведення земельної ділянки по вул. І.Франка, у м. Моршині для будівництва
торгового павільйону, посилаючись на те, що на неодноразові звернення позивача
відносно відводу земельної ділянки по вул. І.Франка відповідачем надавались
лише формальні відповіді та пропонувалась земельна ділянка за іншою адресою.

Рішенням господарського суду Львівської області від 18.08.2005 року,
залишеним без змін ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від
14.02.2006 року, в задоволенні позову приватного підприємця ОСОБА_1 до
Моршинської міської ради відмовлено.

Не погоджуючись із постановленими у справі судовими
рішеннями позивач подав касаційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Львівської
області від 18.08.2005 року та ухвалу Львівського апеляційного господарського
суду від 14.02.2006 року скасувати та передати справу на повторний розгляд до
суду першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав. Судами першої та апеляційної інстанції вірно встановлене наступне.

Відповідно до ст. 140 Конституції України, місцеве самоврядування є правом
територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську
громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому
законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування:
сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до Положень ч. 3 ст. 10 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» передбачено, що представницькі органи місцевого
самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого
самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах,
визначених цим та іншими законами. Відповідно до норм ст. 11, виконавчі органи
сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними
відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів
виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Ст. 83 Земельного кодексу України передбачено, що землі, які належать на
праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною
власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених
пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки
за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст
належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних
ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно
до цього кодексу підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання
земельних ділянок відповідно до цього кодексу тощо.

П. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»
передбачено, що до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради
відносяться такі питання як вирішення відповідно до закону питань регулювання
земельних відносин.

Згідно рішення виконавчого комітету Моршинської міської ради від
16.02.2000 р. № 44 приватному
підприємцю ОСОБА_1 надано дозвіл на виготовлення проекту відводу земельної
ділянки і пунктом 2 цього рішення встановлено необхідність подання підприємцем
відповідних матеріалів на погодження виконавчого комітету.

Згідно ч. 6 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної
власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного
будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної
приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської
міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та
мета її використання.

Відповідно до ч. 7 ст. 118 ЗК України передбачено, що відповідна місцева
державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а
при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки
конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність
надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

П. 8 ст. 118 ЗК України передбачено, що проект відведення земельної ділянки
розробляється на замовлення громадян організаціями, які мають відповідні
дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються
угодою сторін.

Судами вірно зазначено, що доказів звернення до зазначеної організації для
виготовлення проекту відведення земельної ділянки, позивачем не надано, а як
вбачається із наведених законодавчих положень, відповідач без такої проектної
документації не може здійснити відвід земельної ділянки.

За таких обставин, суди першої та
апеляційної інстанції дійшли вірного висновку, що орган місцевого
самоврядування - Моршинська міська рада - діяла відповідно до своїх
повноважень, передбачених Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо
визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, суди першої та апеляційної інстанції винесли
законні і обґрунтовані рішення,
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України, -

ухвалила:

Касаційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 відхилити.

Рішення господарського суду Львівської області від 18.08.2005 року та
ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 14.02.2006 року
залишити без змін.

Ухвала остаточна і
оскарженню не підлягає.

Судді:

(підписи)

З оригіналом згідно

Суддя
Вищого адміністративного

суду
України К.Г.Леонтович