Справа № К-26334/06
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2007-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 листопада 2007 року м.Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого:
судді Фадеєвої Н.М.

суддів: Бим
М.Є., Кравченко О.О., Леонтович К.Г., Шкляр Л.Т.

при секретарі:
Капустинському М.В.

за участю
представника відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві на
професійних захворювань в Яворівському районі Львівської області -Гусака Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за касаційною скаргою
управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області на
постанову господарського суду Львівської області від 21 грудня 2005 року та
ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 27 червня 2006 року у
справі №2/4-29/3 за позовом управління Пенсійного фонду України в Яворівському
районі Львівської області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві на професійних захворювань в
Яворівському районі Львівської області про стягнення суми ,-

ВСТАНОВИЛА:

УПФУ в Яворівському районі Львівської області звернулось до суду з позовом
до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві на професійних захворювань в Яворівському районі
Львівської області про зобов'язання прийняти до заліку та відшкодування витрат
на виплату та доставку пенсій гр. ОСОБА_1. у сумі 1815,61грн. за період з
01.12.2003р. по30.11.2004р., згідно змін позовних вимог.

Постановою господарського суду Львівської області від 21 грудня 2005 року,
яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від
27 червня 2006 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі УПФУ в Яворівському районі Львівської області просить
скасувати зазначені вище судові рішення та
ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись
на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального
права.

В запереченнях на касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві на професійних
захворювань в Яворівському районі Львівської області просить залишити касаційну
скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін, як
законні та обґрунтовані.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з
яким погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що чинним законодавством не передбачено прийняття відповідачем до заліку та
відшкодування управлінню ПФУ витрат на виплату та доставку пенсій громадянам,
які отримують пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві
на території країн СНД.

Однак, з таким висновком судів попередніх інстанцій
погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається, що гр. ОСОБА_1, працюючи водієм в ТОВ «Газимур»
м. Чита, у 1997 році отримав трудове каліцтво, внаслідок чого його визнано
інвалідом ІІІ групи, що підтверджується витягом з акту огляду у МСЕК та актом
про нещасний випадок на виробництві.
Зазначені обставини ніким зі сторін не оспорюються.

Статтею 1 Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування встановлено, що
загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав,
обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає
матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або
тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та
інших джерел, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ, в Україні залежно від страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного соціального страхування:

пенсійне страхування;

страхування у зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням;

медичне страхування;

страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності;

страхування на випадок безробіття.

Відносини, що виникають за зазначеними у
частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального
страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, вирішуються в судовому
порядку, якщо законом не встановлено досудовий порядок їх розгляду (стаття 12
Основ).

За пенсійним страхуванням згідно зі статтею
25 Основ надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення:

пенсії за віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства);

пенсії у зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;

медичні профілактично-реабілітаційні заходи;

допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання
надаються такі види соціальних послуг та матеріального забезпечення:

профілактичні заходи по запобіганню нещасним
випадкам на виробництві та професійним захворюванням;

відновлення здоров'я та працездатності
потерпілого;

допомога по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням
ним своїх трудових обов'язків;

пенсія по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або професійного захворювання;

пенсія у зв'язку із втратою годувальника,
який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання;

допомога на поховання осіб, які померли
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

У частині 4 статті 26 Основ встановлено, що
якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Враховуючи те, що пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання є
наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком, тим, хто має надавати застрахованій особі
матеріальну допомогу чи соціальні послуги, відповідно до статті 25 Основ, є
Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 2 статті 7 (Прикінцеві положення) Закону України
“Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності”, який набрав чинності з 1 квітня 2001 року, встановлено,
що Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу,
коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду документи,
що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому
порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до Фонду,
продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду соціального страхування України.
При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом у
рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
а між страховиками з інших видів страхування і Фондом в подальшому відбуваються
відповідні розрахунки.

Частиною 2 статті 24 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”
закріплене аналогічне правило - якщо після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом соціального
страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального
страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого
звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з
інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Сфера дії цього Закону поширюється на таку категорію
інвалідів, щодо відшкодування витрат на виплату пенсій яким виник спір.

Обов'язок Фонду соціального страхування від
нещасних випадків відшкодувати потерпілим на виробництві та членам їх сімей
матеріальну і моральну (немайнову) шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я, не
залежить від того, чи сплачували Фонду страхові платежі підприємства, що
ліквідувалися та на яких було ушкоджено здоров`я потерпілого.

«Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному
фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання», затверджений постановою Правління
Пенсійного фонду України та Правління Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань від 04.03.2003 р. №
5-4/4, визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання,
які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (крім
осіб, зазначених у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому числі добровільно
застраховані, та потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди
раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством
України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування
на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними
трудових обов'язків.

У разі незгоди на підписання актів з боку
Фонду соціального страхування від нещасних випадків вимоги про стягнення мають
вирішуватись у судовому порядку в судах адміністративної юрисдикції, а не
шляхом пред'явлення вимог про підписання актів звірки.

За таких обставин колегія судів дійшла
висновку, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального
права, які регулюють спірні правовідносини, що відповідно до ст.229 КАС України
є підставою для скасування постановлених у справі судових рішень та ухвалення
нового рішення про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 223, 229, 232 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія
суддів ,-

ПОСТАНОВИЛА :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі
Львівської області - задовольнити.

Постанову господарського суду Львівської області від 21 грудня 2005 року та
ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 27 червня 2006 року у
справі №2/4-29/3 скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві на професійних
захворювань в Яворівському районі Львівської області витрати на виплату та
доставку пенсій громадянину Боровцю
Степану Степановичу у сумі 1815,61грн. (одна тисяча вісімсот п'ятнадцять грн.
61 коп.) за період з 01грудня 2003р. по 30 листопада 2004р.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Судді: