Справа № 22а-1105/2007
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2007-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22а-1105/07
головуючий суддя у 1-ій
інстанції - Гончаренко С.А
( справа №11/173/07-АП)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2007 р. м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого

Коршуна А.О.
(доповідач)

суддів при
секретарі: за участю
представників відповідача:

Поплавський В.Ю.,
Уханенко С.А. Серьогіній О.В. Павлова О.С., довіреність
№19483/10 від 08.10.2007р. Шмуріна
І.А., довіреність №4597/10 від 16.03.2007р.

розглянула у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Токмацької об'єднаної державної податкової
інспекції Запорізької області

на
постанову Господарського суду Запорізької області від 26.04.2007р. по справі
№11/173/07-АП

за позовом:

Відкритого
акціонерного товариства «Молочанський молочноконсервний комбінат», м.
Молочанськ, Токмацький р-н., Запорізька обл..

до: про:

Токмацької об'єднаної
державної податкової інспекції Запорізької області , м. Токмак, Запорізька
обл.. визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення №/0-1541 від 30.01.2007р. та визнання протиправними дій

В С Т А Н О В И Л А :

12.02.2007р. Відкрите
акціонерне товариство «Молочанський молочноконсервний комбінат» (далі ВАТ
«Молочанський молочноконсервний комбінат») звернулось до Господарського суду
Запорізької області з позовом до Токмацької об'єднаної державної податкової
інспекції Запорізької області (далі Токмацька ОДПІ) про визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень / а.с. 2-4 том 1/.

Ухвалою Господарського
суду Запорізької області від 13.02.2007р. роз'єднані поєднані в одне
провадження позовні вимоги, відкрито провадження в адміністративній справі
№11/173/07-АП про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення
№/0-1541 від 30.01.2007р. про
донарахування податку на додану вартість / а.с. 1/.

Після доповнення
позовних вимог, позивач посилаючись у позовній заяві на те, що відповідач
неправомірно дійшов до висновку про заниження позивачем суми податку на додану
вартість тому прийняте відповідачем податкове повідомлення рішення
№/0 від 30.01.2007р. про
донарахування податку на додану вартість у розмірі 84361,00 грн. винесено
відповідачем в порушення норм чинного законодавства, і позивач просить визнати
нечинним податкове повідомлення рішення №/0-1541 від
30.01.2007р. про донарахування податку
на додану вартість у розмірі 84361,00 грн. та визнати протиправними дії
відповідача по донарахуванню 309568,00 грн. податку на додану вартість, який
підлягає перерахуванню на спеціальний рахунок.

Постановою
Господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2007р. у справі
№11/173/07-АП позовні вимоги позивача задоволено у повному обсязі / а.с. 5-9
том 2/.

Відповідач - Токмацька
ОДПІ не погодившись з вищезазначеною постановою суду подала апеляційну скаргу.

Посилаючись у
апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної
справи не з'ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення
справи, зроблені судом висновки суперечать фактичним обставинам справи,
постанова суду від 26.04.2007р. у даній справі ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права, відповідач просить суд скасувати
постанову суду від 26.04.2007р. по даній справі та ухвалити по справі нове
рішення, яким позивачу відмовити у задоволені вимог адміністративного позову.

Представники
відповідача у судовому засіданні
підтримали доводи викладені у апеляційній скарзі і просили суд апеляційну
скаргу задовольнити, постанову суду від 26.04.2007р. у даній справі скасувати
та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволені позовних вимог
по справі.

Представник
позивача у судове засідання не з'явився, позивач про день, годину та місце
розгляду справи повідомлений судом належним чином, про поважність причин не
явки свого представника суд у встановленому законом порядку не повідомив, за
таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність
представника позивача.

Заслухавши
у судовому засіданні представників відповідача, перевіривши доводи апеляційної
скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Токмацькою
ОДПІ було проведено виїзну планову перевірку позивача - ВАТ «Молочанський
молочноконсервний комбінат» з питань дотримання вимог податкового, валютного та
іншого законодавства за період з 01.07.2005р. по 30.09.2006р., за результатами
перевірки було складено акт №12/23/00418053 від 11.01.2007р.

Як
вбачається з акту перевірки №12/23/00418053 від 11.01.2007р. / а.с. 39-66 том
1/ в ході перевірки було виявлено заниження позивачем податку на додану
вартість у розмірі 19852 грн. у тому числі:

- липень
2005р. на суму 1331 грн.

- вересень
2005р. на суму 2775 грн.

- жовтень
2005р. на суму 2613 грн.

- листопад
2005р. на суму 4438 грн.

- грудень
2005р. на суму 2762 грн.

- січень
2006р. на суму 2968 грн.

- лютий
2006р. на суму 2965 грн.

Крім цього у ході перевірки було встановлено,
що в порушення п. 4.1., п. 4.2. ст.. 4 Закону України «Про податок на додану
вартість» занижено суму податку на
додану вартість в частині реалізації продукції (масло селянське) нижче ціни
виробничої собівартості пов'язаним
особам, суб'єктам підприємницької діяльності, які зареєстровані як платники
податку , що призвело до зниження податку на додану вартість у розмірі 309568
грн. у тому числі - ІІ півріччя 2005р. - 245464 грн., та І квартал 2006р. -
64104 грн. / а.с. 60 зворотна сторона том 1/.

За результатами перевірки відповідачем :

- було
прийнято податкове повідомлення-рішення №/0-1541 від 31.01.2007р.,
яким позивачу визначено податкове
зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 84361 грн., у тому числі за
основним платежем 19852 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 64509 грн.
/а.с. 6 том 1/;

- було
донараховано 309568 грн. податку на додану вартість, якій підлягає
перерахуванню на спеціальний рахунок.

Під час проведення перевірки з матеріалів наданих позивачем для
проведення перевірки - первинних документів (видаткових, товарно-транспортних
та податкових накладних) було зроблено висновок стосовно того, що основними
покупцями виготовленої позивачем продукції (масло селянське) є неплатники
податку на прибуток (фізичні особа, приватні підприємства, які не є платниками
податку на прибуток згідно законодавства) та пов'язані особи - ТОВ «Айс
Запоріжжя», ВАТ «Запорізька кондитерська фабрика» (засновником підприємства
позивача є юридична особа Страхове ТДВ «Захід-Резерв», частка у статутному
фонді складає 24%, яке також одночасно є засновником ТОВ «Айс Запоріжжя»,
частка у статутному фонді складає 30%, та засновником ВАТ «Запорізька
кондитерська фабрика», частка у статутному фонді складає 71,2%).

Відповідно до п.
4.1. ст.. 4 Закону України «Про податок на додану вартість» база оподаткування операції з поставки товарів
(послуг)визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості,
визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням
акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів
(обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за
винятком податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається
до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості
включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних
активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через
будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг).

Пунктом 4.2. ст. 4 цього ж закону
передбачено, що у разі поставки товарів (робіт, послуг) без оплати або з
частковою оплатою їх вартості коштами у межах бартерних (товарообмінних)
операцій, здійснення операцій з безоплатної передачі товарів (робіт, послуг),
натуральних виплат у рахунок оплати праці фізичним особам, що перебувають у
трудових відносинах з платником податку, передачі товарів (робіт, послуг) у
межах балансу платника податку для невиробничого використання, витрати на яке
не відносяться до валових витрат виробництва (обігу) і не підлягають
амортизації, а також пов'язаній з продавцем особі чи суб'єкту підприємницької
діяльності, який не зареєстрований як платник податку, база оподаткування
визначається виходячи з фактичної ціни операції, але не нижчої за звичайні
ціни.

Відповідно до п. 1.26. ст. 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» пов'язана особа - особа, що
відповідає будь-якій з наведених нижче ознак:

- юридична особа, яка здійснює контроль над платником податку,
або контролюється таким платником податку, або перебуває під спільним контролем
з таким платником податку;

- фізична
особа або члени сім'ї фізичної особи, які здійснюють контроль над платником
податку. Членами сім'ї фізичної особи вважаються її чоловік або дружина, прямі
родичі (діти або батьки) як фізичної особи, так і її чоловіка або дружини, а
також чоловік або дружина будь-якого прямого родича фізичної особи або її
чоловіка (дружини);

- посадова
особа платника податку, уповноважена здійснювати від імені платника податку
юридичні дії, спрямовані на встановлення, зміну або зупинення правових
відносин, а також члени її сім'ї.

Під здійсненням контролю слід розуміти володіння безпосередньо або через
більшу кількість пов'язаних фізичних чи юридичних осіб найбільшою часткою
(паєм, пакетом акцій) статутного фонду платника податку або управління
найбільшою кількістю голосів у керівному органі такого платника податку або
володіння часткою (паєм, пакетом акцій), не меншою 20 відсотків від статутного
фонду платника податку.

Пунктом 1.32 цієїж статті встановлено,
що господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, направлена на
отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі
коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною,
постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену
діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші
відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу
особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Відповідно до п. 1.20.2 п. 1.20 ст. 1
Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» для визначення звичайної ціни товару (робіт,
послуг) використовується інформація про укладені на момент продажу такого товару
(роботи, послуги) договори з ідентичними (однорідними) товарами (роботами,
послугами) у співставних умовах. Зокрема, враховуються такі умови договорів, як
кількість (обсяг) товарів (наприклад, обсяг товарної партії), строки виконання
зобов'язань, умови платежів, звичайних для такої операції, а також інші
об'єктивні умови, що можуть вплинути на ціну. При цьому умови договорів на
ринку ідентичних (у разі їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг)
визнаються співставними, якщо відмінність між такими умовами суттєво не впливає
на ціну, або може бути економічно обґрунтована. При цьому враховуються звичайні
при укладанні угод між непов'язаними особами надбавки чи знижки до ціни.
Зокрема, але не виключно, враховуються знижки, пов'язані з сезонними та іншими
коливаннями споживчого попиту на товари (роботи, послуги), втратою товарами
якості або інших властивостей; закінченням (наближенням дати закінчення) строку
зберігання (придатності, реалізації); збутом неліквідних або низьколіквідних
товарів; маркетинговою політикою, у тому числі при просуванні товарів (робіт,
послуг) на ринки; наданням дослідних моделей і зразків товарів з метою
ознайомлення з ними споживачів.

Підпунктом 1.20.8 п. 1.20 ст. 1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств передбачено, що обов'язок доведення того,
що ціна договору не відповідає рівню звичайної ціни у випадках, визначених цим
Законом, покладається на податковий орган у порядку, встановленому законом. При
проведенні перевірки платника податку податковий орган має право надати запит,
а платник податку зобов'язаний обґрунтувати рівень договірних цін або послатися
на норми абзацу першого підпункту 1.20.1 цього пункту.

Підпунктом 1.20.1. цієї ж статті передбачено якщо цим
пунктом не встановлено інше, звичайною вважається ціна товарів (робіт,
послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведене зворотне, вважається,
що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін. Справедлива
ринкова ціна - це ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому
власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а
покупець бажає їх отримати за відсутності будь-якого примусу, обидві сторони є
взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про
такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних
(а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг).

Статтею 6 Закону
України «Про ціни та ціноутворення» передбачено, що в народному господарстві
застосовуються вільні ціни і тарифи, державні фіксовані та регульовані ціни і
тарифи.

Стаття 7 цього ж закону встановлює, що вільні ціни і
тарифи встановлюються на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих,
по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів.

Приймаючи до уваги вищезазначені норми чинного
законодавства колегія суддів вважає, що оскільки на продукцію позивача - масло
селянське не встановлені державні ціни, то висновок суду стосовно того, що
законодавством не встановлено обмеження щодо встановлення вільних договірних
(контрактних) цін на цей вид продукції є обґрунтованим.

Під час розгляду справи суду було надано лист Головного управління статистики у Запорізькій області №10-02-9/6 ві
15.01.2007р. у якому міститься інформація про середні розрахункові оптові ціни
(без ПДВ) у Запорізькій області на масло вершкове, які складали у Ш кварталі
2005р. - 9007,9 грн. за тонну, 2005р. - 9028,9 грн. за тонну, І квартал 2006р.
- 9583,8 грн. за тону / а.с. 33 том 1/.

А з наданих суду позивачем первинних документів
вбачається, що протягом 2005р. позивач відпускав покупцям ( ПП «Ексімторг», ВАТ
«Запорізька кондитерська фабрика», ТОВ «Укрснабсбут», ПП ОСОБА_1., ТОВ «Айс
«Запоріжжя», ПП ОСОБА_2.) масло вершкове за цінами, які коливались від 12,50
грн. до 13,00 грн. за 1 кг., також зазначені обставини підтверджуються копіями
наказів позивача про затвердження цін за продукцію, які були надані позивачем
суду під час розгляду даної справи. /
а.с. 74-153 том 1/, тобто позивачем реалізовувалась продукція за цінами, які
вище середньо розрахункових оптових цін у Запорізькій області.

Враховуючи вищезазначені обставини та норми
чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку що суд першої
інстанції під час розгляду даної справи об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи і зробив
обґрунтований висновок стосовно того, що виводи Токмацької ОДПІ про те, що ціна
договорів по реалізації продукції (масло селянське) не відповідає рівню
звичайних цін суперечать забраним по справі доказам і фактичним обставинам
справи, тому донарахування Токмацькою ОДПІ позивачу податку на додану
вартість є неправомірним і судом
прийнято обґрунтоване і законне рішення про задоволення позовних вимог позивача
і визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Токмацької ОДПІ
№/0-1541 від 31.01.2007р., яким позивачу визначено податкове зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 84361 грн., у тому числі за основним платежем 19852
грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 64509 грн. та визнання
протиправними дій Токмацької ОДПІ по донарахуванню 309568 грн. податку на
додану вартість, якій підлягає перерахуванню на спеціальний рахунок, і тому
рішення суду необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги спростовуються
дослідженими по справі доказами і не можуть бути підставою для скасування
постанови суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.196,
198,200,205,206 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу
Токмацької об'єднаної державної податкової інспекції Запорізької області - залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Запорізької
області від 26.04.2007р. по справі №11/173/07-АП - залишити без змін.

Ухвала суду набирає чинності з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у місячний строк до Вищого
адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: А.
О. Коршун

Судді: В.
Ю. Поплавський

С. А. Уханенко