Справа № 22а-1141/07
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий суддя у 1-ій
інстанції - Піскунова Н.А.
(Справа
№2а-28/07)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 серпня 2007 року
м. Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Поплавського В.Ю.(доповідач)

суддів -
Уханенка С.А., Стежко В.А.,

при
секретарі - Портненко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Вільнянської районної
державної адміністрації

на постанову Вільнянського районного суду Запорізької області
від 18 квітня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до Вільнянської районної державної
адміністрації про зобов'язання виконати
певні дії, -

в с т а
н о в и л а:

Позивач у березні 2007
року звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив зобов'язати відповідача зареєструвати на його
ім'я сертифікати серії ЗП №0167674, РН №2090009 підписати їх та засвідчити відповідною
печаткою. В обґрунтування позову посилається на те, що він отримав відповідні
земельні частки (паї) в порядку договору міни від 26.12.2003, проте
райдержадміністрація відмовляється зареєструвати сертифікати на право на
земельну частку.

Представник відповідача
проти позову заперечував, посилаючись на те, що предметом міни було право, а не
майно, а тому угода не відповідала діючому законодавству на час укладання такої
угоди.

Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 18
квітня 2007 року позов було задоволено.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції
як таку, що протирічить нормам матеріального права, та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду
в межах заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню з наступних
підстав.

Матеріалами справи підтверджено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 26.12.2003 року був
укладений договір міни, відповідно до якого ОСОБА_2 міняє належне йому право на
земельну частку (пай) розміром 10,01 умовних кадастрових гектарів, розташовану
на території КСП «Дніпро» Тернівської сільської ради вартістю 35906 грн., на 12
тон олії загальною вартістю 36000 грн.

Крім цього, відповідно до договору міни від 26.12.2003
року ОСОБА_3 міняє земельну частку (пай) розміром 8,07 умовних кадастрових
гектарів, розташовану на території КСП «Дніпро» Тернівської сільської ради
вартістю 29177 грн., на 10 тон олії загальною вартістю 30000 грн.

Ці договори посвідчені приватним нотаріусом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив
з того, що відповідно до положень ст. 241 ЦК України 1963 року за договором
міни між сторонами проводиться обмін одного товару на інший. При укладенні
договорів міни особи не допустили порушення норм діючого законодавства.

Проте суд не прийняв до уваги положення пункту 15 розділу
10 Земельного кодексу України (із змінами, внесеними згідно із Законами №2059-IV від
06.10.2004, №3415-IV від від 09.02.2006; в редакції Закону №490-V від
19.12.2006), відповідно до яких до 1 січня 2008 року не допускається
купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна
цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у
власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на
місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого
селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у
спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до
закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб.

Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії
заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та
земельних часток (паїв) в частині їх купівлі-продажу та іншим способом
відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних
ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх
укладення (посвідчення).

Як
вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Вільнянської районної
державної адміністрації з проханням зареєструвати сертифікати, які свідчать про
його право на земельну частку (пай) саме під час введення мораторію на
відчуження землі.

За
таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідач правомірно відмовив ОСОБА_1 у реєстрації зміни права
власності на земельну частку у сертифікаті на право на земельну частку (пай).
Тому постанову суду необхідно скасувати і у задоволені позову - відмовити.

В
частині вимог про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат
необхідно відмовити, оскільки не зазначено з яких витрат вони полягають та яка
їх загальна сума.

Керуючись ст. ст. 198, 202 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Вільнянської районної державної
адміністрації частково задовольнити.

Постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 18
квітня 2007 року скасувати.

Відмовити ОСОБА_1 у позові до Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області про
зобов'язання зареєструвати за ним сертифікати ЗП №0167674, РН №2090009.

В іншій частині апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Постанова
суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з моменту набрання законної сили.

Судді: