Справа № К-959/06
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2007-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007 року м.
Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого: судді Чалого С.Я.,

суддів: Гордійчук М.П., Гончар Л.Я.,
Леонтович К.Г., Кравченко О.О,

при секретарі: Безпалому Д.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Києві касаційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу апеляційного суду Одеської області від 29 листопада 2005 року у справі
за скаргою ОСОБА_1 до Одеського обласного військового комісаріату про
перерахунок пенсії, -

встановила:

В січні 2005 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до
Міністерства оборони України, Ізмаїльського об'єднаного міськвоєнкомату про
зобов'язання останнього провести йому перерахунок розміру призначеної пенсії з
урахуванням надбавок, передбачених Указами Президента України №847 від
14.07.1999р., №173 від 23.02.2002р., №389 від 05.05.2003р., та премії в тому
числі передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №829 від 22.05.2000р.,
наказом Міністерства оборони України від 05.03.2001 року №75.

Позов мотивований порушенням відповідачами законодавства
України про грошове забезпечення військовослужбовців.

Рішенням Ізмаїльського міськрайнного суду Одеської
області від 30 березня 2005 року скарга ОСОБА_1. задоволена: визнано
неправомірними дії Одеського обласного військового комісаріату та зобов'язано
провести перерахунок раніше призначених пенсійних виплат.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29
листопада 2005 року апеляційна скарга Одеського обласного військового
комісаріату задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано,
справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі
суду.

На виконання ухвали апеляційного
суду Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області при подальшому розгляді
скарги по суті на підставі ст.. 155 Кодексу адміністративного судочинства
України залишено без розгляду.

Остання ухвала суду першої інстанції
в касаційному порядку не оскаржена.

Не
погоджуючись з ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29 листопада 2005
року, ОСОБА_1.
звернувся з касаційною скаргою, у якій просить її скасувати та прийняти нове
рішення, яким скаргу задовольнити в повному обсязі.

В
обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення
прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В
судове засідання касаційної інстанції сторони не з'явились, про час і місце
розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 220 КАС України
суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової
оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Розглянувши касаційну скаргу та
обговоривши її доводи за матеріалами справи, колегія суддів приходить до
висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно ст. 224 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального
права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Не може бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не
могло призвести до неправильного вирішення справи.

В
ході розгляду апеляційної скарги судом встановлено, що суд першої інстанції при
розгляді справи по суті не з'ясував вимог заявника, які були заявлені до
Міністерства оборони України, Ізмаїльського об'єднаного військового
комісаріату, не вирішив питання щодо підсудності скарги відповідно до вимог
процесуального закону, визнав неправомірними дії Одеського обласного
військового комісаріату, при цьому не притягнув до участі в справі жодної із
вказаних державних установ, не вирішував питання щодо належності відповідача по
справі, його заміну або допуск. Крім того, у справі відсутні докази того, що
відповідачі були належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду,
справа розглянута у відсутність представників суб'єктів оскарження.

З
урахуванням того, що справа розглядалась під час дії ЦПК України 1963 року,
зазначені порушення відносяться до суттєвих та були підставою для скасування
судового рішення з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає правомірним висновок апеляційного суду
щодо задоволення скарги.

Судом були вірно застосовані норми
матеріального і процесуального права, дана правильна правова оцінка
встановленим у справі обставинам.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 29 листопада 2005 року по даній справі - без змін.

Ухвала набирає
чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім із підстав, у
строки та порядку, визначених ст.ст. 237 - 239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: