Справа № 2-а-1097/2007
Суддя: Попова О.Г.
Дата ухвалення: 2007-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа № 2а-1097/07

Категорія 23

13 листопада 2007 року
м. Житомир

Житомирський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Попової О.Г.

при секретарі Снігірьовій О.С.

за участі
представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Володарсько-Волинської міжрайонної
державної податкової інспекції про часткове визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення Володарсько-Волинської МДПІ від 20.03.2007 року за №
/0 та його часткове скасування, -

в
с т а н о в и в :

Позивач
звернулась до адміністративного суду з вимогою про часткове визнання нечинним
та скасування рішення податкової інспекції про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 20.03.2007 року за №/0. Штрафні санкції
нараховані за порушення вимог ст.3 п.13 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”. Свої вимоги про часткове скасування рішення про застосування
штрафних санкцій мотивує тим, що при проведені перевірки встановлено
невідповідність коштів в касі денному звіту в сумі 905 грн. Вважає, що податкові інспектори безпідставно
зарахували до суми готівкових коштів з касового апарату особисті кошти продавця
в сумі 384 грн., які зберігались в її сумці. Вважає неправомірним таке
зарахування особистих коштів продавця і тому не погоджується з рішенням
податкового органу в частині нарахування фінансових санкцій на суму 384 грн.

В судовому
засіданні представник позивача і позивач позовні вимоги підтримали в повному
обсязі.

Представник
відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила. Пояснила, що
податковими інспекторами виявлена невідповідність коштів на місці проведення
розрахунків з покупцями, про що складено акт та застосовано фінансові санкції
згідно діючого законодавства.

Суд, розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив: 13.03.2007 року
уповноваженими особами ДПА в Житомирській області на підставі направлень № 304
та № 308 від 01.03.2007 року була проведена перевірка щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, а саме магазину, що розташований
за адресою: с.Андріївка Червоноармійський район. За результатами проведеної
перевірки складено акт № 06300098/2320.

На підставі акту
перевірки відповідно до ст.3 п.13 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”
винесено рішення від 20.03.2007 року за № /0 про застосування до
ОСОБА_1 штрафних санкцій в сумі 4525
грн.

Твердження
представника позивача про те, що податкові інспектори безпідставно зарахували
до коштів, які знаходились на місці проведення розрахунків, особисті кошти
продавця, що зберігались в сумці продавця, спростовуються наступними доказами.

В судовому
засіданні встановлено, що під час проведення перевірки була присутня продавець
магазину ОСОБА_2, яка власноручно склала опис фактичної наявності коштів, що
знаходились на місці проведення розрахунку, де вказано, що на місці проведення
розрахунків власних коштів не має. Написала пояснення до акту перевірки. В
поясненні зазначила, що різниця по касі пояснюється тим, що вона тримала
особисті кошти в сумі 384 грн. на торговому місці для розрахунку на пошті, а
інші кошти - це виручка за попередній торговий день. Продавцем ОСОБА_2
підписано акт перевірки, зауважень до акту перевірки вона не мала (написано
власноруч і підписано).

Допитана в
якості свідка продавець ОСОБА_2 пояснила, що під час проведення перевірки вона
під тиском податкового інспектора віддала перевіряючим свої особисті кошти, які
зберігались в її сумці для розрахунку на пошті за посилку.

Свідком надано
для огляду оригінали поштових квитанцій та повідомлень, а їх копії долучено до
матеріалів справи, а саме: поштових повідомлень про надходження на ім”я ОСОБА_2
посилок на суму 1050 грн. (згідно штампу поштового відділення надійшла
13.03.2007р.), на суму 43 грн. та 33 грн. (згідно штампу поштового відділення
надійшли 15.03.2007р.), копія квитанції про оплату послуг за електроенергію в
сумі 15,97 грн. від 13.03.2007р. та копія квитанції про направлення поштового
переказу на суму 1050 грн. від 16.03.2007 року. Судом не встановлено зв”язку
між наданими квитанціями та повідомленнями з грошима в сумі 384 грн., які за
твердженням свідка зберігались для розрахунку на пошті.

Допитаний в
судовому засіданні старший державний податковий ревізор-інспектор ОСОБА_3
пояснив, що 13 березня 2007 року проводилась перевірка додержання порядку
проведення розрахунків за товари в магазині с.Андріївка, який належить ОСОБА_1
З цією метою проведена контрольна закупка підакцизного товару. Закупка
проводилась купюрою 50 чи 100 грн. Продавець взяла гроші, видала товар і здачу,
вибила чек на всю суму товару. Після цього було проведено перерахунок грошей на
місці проведення розрахунку і виявлено невідповідність суми готівкових коштів
сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій,
про що складено акт. Під час перевірки рахувались кошти, які були на місці
проведення розрахунків і звідки видавалась здача за придбаний товар.

Пунктом 13 ст.3
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” передбачено, що суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із застосування платіжних чеків, жетонів) при
продажу товарів (наданні послуг в сфері торгівлі, громадського харчування,
послуг) зобов'язані забезпечувати
відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у
випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Згідно п.4.5
ст.4 Порядку реєстрації, опломбування та
застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги),
затвердженого наказом ДПА України
01.12.2000 року за № 614 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції
України 05.02.2001 року за № 107/5298 унесення чи видача готівки з місця
проведення розрахунків повинні реєструватися через РРО з використанням операції
„службове внесення” та „службова видача”, якщо таке внесення чи видача не
пов'язані з проведенням розрахункових операцій. Крім того, операція „службове
внесення” використовується для реєстрації суми готівки, яка зберігається на
місці проведення розрахунків на момент реєстрації першої розрахункової
операції, о проводиться після виконання Z -звіту.

Статтею 2 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” визначено, що місце проведення розрахунків -
це місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані
послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених
товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів
тощо.

Згідно п.23
Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного
обслуговування населення, затвердженого постановою Кабміну України від
15.06.2006 року за № 833 забороняється зберігати на місці проведення розрахунку (в касі, грошовому ящику, сейфі,
тощо) готівки, що не належить суб'єкту господарювання, а також особисті речі
касира чи інших осіб.

Статтею 22
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” встановлено, що у разі
невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, яка зазначена в денному звіті, загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької
діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на
яку виявлено невідповідність.

Суд, оцінивши
всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позивач не забезпечив
належного утримання готівкових коштів у місці проведення розрахунків, вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1 є
безпідставними, а тому в задоволенні позовних вимог позивачу відмовляє.

На підставі
викладеного, відповідно до Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від
06.07.1995 року № 265, Порядком реєстрації, опломбування та застосування
реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом
ДПА України 01.12.2000 року за № 614 та
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.02.2001 року за № 107/5298,
Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного
обслуговування населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України
15.06.2006 року за № 833, керуючись ст.ст. 68, 86, 158-163, 167, 254 КАС
України, -

п о с т а н о в и в:

В позові ОСОБА_1 до
Володарсько-Волинської міжрайонної державної податкової інспекції про часткове
визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Володарсько-Волинської МДПІ
від 20.03.2007 року за № /0 та його часткове скасування - відмовити.

Постанова
Житомирського окружного адміністративного суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може
бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня її проголошення і
подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя