Справа № К-25570/06
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2007-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ С
______________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
“25”вересня 2007 р. Вищий адмі
ністративний суд України у с
кладі колегії суддів:
Головуючого
Федорова М.О.
суддів:
Брайка А.І.

Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

Рибченка А.О.
секретар судового засіда
ння Бойченко Ю.П.

за участю представників з
гідно протоколу судового зас
іданні від 25.09.07р. (в матеріалах с
прави)
розглянувши касаційну ска
ргуДПІ у Голосіївському р
айоні м. Києва
на постанову госпо
дарського суду м. Києва від 20.03.
2006 та
ухвалу Київ
ського апеляційного господа
рського суду від 06.06.2006
у справі № 29/513-25/537-А
за позовом Прива
тного підприємства «КАС»
до ДПІ
у Голосіївському районі м. Ки
єва
про ви
знання недійсним податковог
о повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство
„КАС" звернулось до Госпо
дарського суду м. Києва із поз
овом до Державної податкової
інспекції у Голосіївському
районі м. Києва про визнання н
едійсним податкового повідо
млення-рішення від 06.04.2004р. №/0,
яким позивачу визначено сум
у податкового зобов'язані по
датку на прибуток у розмірі 2 4
26 964 грн. (у тому числі 1 261 630 грн. осн
овного платежу та 1 165 334 грн. штр
афних (фінансових) санкцій).

Справа розглядалась судам
и неодноразово.
Постановою Господарського
суду м. Києва від 20.03.2006р. у справі
№ 29/513-25/537-А, яку залишено без змін
ухвалою Київського апеляцій
ного господарського суду від
06.06.2006, позов задоволено частков
о, визнано недійсним податко
ве повідомлення-рішення Держ
авної податкової інспекції у
Голосіївському районі м. Киє
ва від 06.04.2004р. № 000392302 на суму 2 426 874,00 гр
н., у тому числі 1 261 570,00 грн. - основн
ого боргу та 1 165 164,00 грн. - штрафни
х (фінансових) санкцій, в іншій
частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним
и судовими рішеннями, відпов
ідач оскаржив їх в касаційно
му порядку. В своїй скарзі про
сить скасувати рішення суд
ів першої та апеляційної інс
танцій і прийняти нове ріше
ння, яким відмовити в задовол
ені позову.
Касаційна скарга вмотиво
вана тим, що судами першої та а
пеляційної інстанцій при вир
ішені спору у даній справі не
правильно застосовано норми
матеріального права, а саме :
п. 5.1. ст. 5 Закону України "Про опо
даткування прибутку підприє
мств" від 22.05.97 р № 283/97-ВР із змінами
і доповненнями.
Заслухавши суддю-доповіда
ча, розглянувши надані письм
ові докази в їх сукупності, Ви
щий адміністративний суд Укр
аїни вважає, що касаційна ска
рга задоволенню не підлягає
з наступних підстав.
Відповідно до п.5.1. ст. 5 Закону
України "Про оподаткування п
рибутку підприємств" № 283/97 -ВР в
ід 22.05.97 р. зі змінами і доповненн
ями: "Валові витрати виробниц
тва та обігу (далі - валові вит
рати) - сума будь-яких витрат п
латника податку у грошовій, м
атеріальній або нематеріаль
ній формах, здійснюваних як к
омпенсація вартості товарів
(робіт, послуг), які придбаваю
ться (виготовляються) таким п
латником податку для їх пода
льшого використання у власні
й господарській діяльності."

В матеріалах справи наявні
первинні документи, що підтв
ерджують витрати позивача в
матеріальній формі, що були з
дійснені ним як компенсація
вартості придбаного товару (
обладнання для виробництва о
дноразового пластикового по
суду) за обома угодами.
Подальше використання у вл
асній господарській діяльно
сті (відповідно до довідки ор
гану статистики основним вид
ом діяльності позивача є опт
ова торгівля) здійснювалось
шляхом реалізації обладнанн
я, що підтверджується первин
ними документами, які наявні
в матеріалах справи.
Відповідно до п.п. 5.2.1. п.5.2. ст.. 5 З
акону України № 283/97 до складу в
алових витрат включаються су
ми будь-яких витрат, сплачени
х (нарахованих протягом звіт
ного періоду у зв'язку з підго
товкою, організацією, веденн
ям виробництва, продажем про
дукції (робіт, послуг) і охорон
ою праці, з урахуванням обмеж
ень, установлених пунктами 5.3-
5.8 цієї статті.
П.п. 5.3.9. п. 5.3. ст.. 5 цього ж Закону п
ередбачено, що не належать
до складу валових /витрат буд
ь-які витрати, не підтверджен
і відповідними розрахункови
ми, платіжними та іншими доку
ментами, обов'язковість веде
ння і зберігання яких передб
ачена правилами ведення пода
ткового обліку.
Оприбуткування позивачем
товарів підтверджується пер
винними документами. Відпові
дно до Закону України "Про бух
галтерській облік та фінансо
ву звітність в Україні" № 996-ХІУ
від 16.07.99 р. зі змінами і доповне
ннями, господарська операція
- дія або подія, яка викликає з
міни в структурі активів та з
обов'язань, власному капітал
і підприємства.
Згідно ст. 9 цього ж Закону : "П
ідставою для бухгалтерськог
о обліку господарських опера
цій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення г
осподарських операцій. Перви
нні документи повинні бути с
кладені під час здійснення г
осподарської операції, а якщ
о це неможливо - безпосереднь
о після її закінчення."
Первинний документ в розум
інні ст. 1 Закону це - документ, я
кий містить відомості про го
сподарську операцію та підтв
ерджує її здійснення.
Здійснення вищезазначени
х господарських операцій під
тверджується такими первинн
ими документами: накладни
ми, податковими накладними т
а довіреностями на отримання
товару, які оформлені відпов
ідно до вимог Закону.
Договори, на виконання яки
х складались вищезазначені п
ервинні документи є чинними
на день розгляду спору, в судо
вому порядку недійсними не в
изнані. Сторонами виконані в
повному обсязі.
Зібраними у справі доказа
ми підтверджується, що облад
нання, витрати на придбання я
кого за договорами віднесені
до складу валових витрат від
повідного періоду, було нада
лі реалізовано виробничим пі
дприємствам та використовує
ться ними у власній виробнич
ій діяльності ( в матеріалах с
прави наявні відповіді на су
дові запити ВАТ "Сімферополь
ський завод пластмас" та ТОВ "П
івденне сяйво" про придбання
та використання обладнання
у власній виробничій діяльно
сті), що заперечує твердження
відповідача про безтоварніс
ть угод.
Статтею 11 Закону України "Пр
о оподаткування прибутку під
приємств" встановлено правил
а ведення податкового обліку
.
У відповідності до п. 11.2. ст. 11 н
азваного Закону датою збільш
ення валових витрат виробниц
тва (обігу) вважається будь-як
а дата, яка припадає на податк
овий період, протягом якого в
ідбувається будь-яка з подій
, що сталася раніше: або дата с
писання коштів з банківськог
о рахунку платника податку н
а оплату товарів, ...або дата оп
рибуткування платником пода
тку товарів, а для робіт (послу
г) - дата фактичного отримання
платником податку результат
ів робіт (послуг).
Посилання відповідача на т
ой факт, що постачальником то
вару для ПП "Трейдстарс" та ПП
"Янтар", який в подальшому був
придбаний позивачем, є ТОВ "Ок
тавія" , яке за юридичною адрес
ою не знаходиться та звітує з
нульовими показниками за 4 кв
. 2002 р. та не звітує до ДШ з 01.02.03 р., то
бто ТОВ "Октавія" за даними под
аткової звітності в 4 кв. 2002 р не
здійснювало фінансово-госпо
дарську діяльність і провест
и перевірку даного підприємс
тва неможливо, що на думку від
повідача, свідчить про безто
варність операції є безпідст
авним і необґрунтованим. Нем
ожливість проведення переві
рки ТОВ "Октавія" не є та не мож
е бути підставою для висновк
ів, що містяться в акті переві
рки 31.03.04 р., про порушення позива
чем п.5.1. ст. 5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підп
риємств". Крім того, позивач бе
зпосередніх стосунків з ТОВ
"Октавія" не мав і не зобов'яза
ний вказаним законом взагалі
перевіряти порядок формуван
ня податкових зобов'язань ін
ших юридичних осіб, у т.ч. свої
х постачальників.
Всі договори купівлі-прода
жу вказаного обладнання є чи
нними в судовому порядку нед
ійсними не визнавались та ст
оронами договорів виконані в
повному обсязі.
Відповідачем не надано суд
у будь-яких доказів того, що ус
тановчі документи контраген
тів позивача визнані недійсн
ими у встановленому порядку
або щодо порушення криміналь
ної справи за ухилення від сп
лати податків.
Відсутність у позивача тов
аросупровідних документів т
а товаро-транспортних витрат
не можуть спростовувати фак
т придбавання ТМЦ за вищезаз
наченими господарськими опе
раціями.
Відповідно до умов укладен
их договорів, позивач не мав з
обов'язань по перевезенню то
вару, а отже і не здійснював та
ких витрат І не обліковував ї
х.
Щодо обліковування таких в
итрат у контрагента позивача
, до в даному випадку, покупець
за законом не має права втруч
атися в господарську діяльні
сть свого постачальника та к
онтролювати дотримання ним п
равил ведення бухгалтерсько
го та податкового обліку вла
сних витрат, в т.ч. здійснення
та обліковування витрат на д
оставку товару покупцю.
«Правила перевезення вант
ажів автомобільним транспор
том в Україні», затверджені Н
аказом Мінтрансу України № 363
від 14.10.97 р., на які посилається в
ідповідач в апеляційній скар
зі, як визначено в них: «визнач
ають права, обов'язки і відпов
ідальність власників автомо
більного транспорту - Переві
зників та вантажовідправник
ів і вантажоодержувачів - Зам
овників» і не встановлюють п
равила податкового обліку ва
лових витрат платника податк
у.
Обов'язковість складання т
оварно-транспортної накладн
ої, на яку вказує відповідач н
е передбачена правилами веде
ння податкового обліку, як до
кумент, що підтверджує факт п
рибадння/продажу ТМЦ. В свою ч
ергу, Інструкція про порядок
виготовлення, зберігання за
стосування єдиної первинної
транспортної документації д
ля перевезення вантажів авто
мобільним транспортом та обл
іку транспортної роботи нака
з Мінтранса та Мінстату Укра
їни від 07.08.96 р. № 228/253/, якою встанов
лювались правила складання Т
ТН станом на день укладання і
виконання договорів, а так са
мо як і на сьогоднішній день, в
Україні не діє.
Відповідач невірно ставит
ь правомірність віднесення в
итрат на придбання товару по
зивачем у контрагента в зале
жність від наявності у контр
агента фактичних обліковува
них витрат на перевезення та
кого товару на адресу позива
ча, та в залежність від резуль
таті фінансово-господарсько
ї діяльності постачальника к
онтрагента позивача, оскільк
и таке законом не передбачен
о.
Навпаки, п.5.11 ст. 5 Закону «Про
оприбуткування прибутку під
приємств встановлює: «Устано
влення додаткових обмежень щ
одо віднесення витрат до скл
ад валових витрат платника п
одатку, крім тих, що зазначені
у цьому Законі, не дозволяєть
ся.»
П.4.4.1. п.4.4. ст.. 4 «Конфлікт інтере
сів» Закону України № 2181 «Про п
орядок погашення зобов'язань
платників податків перед бю
джетами та державними цільов
им фондами» містить норму : У р
азі коли норма закону чи іншо
го нормативно-правового акт;
виданого на підставі закону
, або коли норми різних законі
в чи різних нормативно-право
ви актів припускають неодно
значне (множинне) трактуванн
я прав та обов'язків платникі
в податків або контролюючих
органів, внаслідок чого є мож
ливість прийняти рішення на
користь як платника податків
, так і контролюючого органу, р
ішення приймається на корист
ь платника податків.
Аналіз викладеного дає під
стави для висновку про відсу
тність зі сторони позивача п
орушень п.5.1. ст.5 Закону «Про оп
одаткування прибутку підпри
ємств».
За змістом ч.1 ст. 224 Кодексу ад
міністративного судочинств
а України суд касаційної інс
танції залишає касаційну ска
ргу без задоволення, а судові
рішення - без змін, якщо визна
є, що суди не допустили поруше
нь норм матеріального і проц
есуального права при ухвален
ні судових рішень чи вчиненн
і процесуальних дій.
Інші доводи касаційної ска
рги не спростовують правильн
ості зазначених висновків су
ду, зроблених у відповідност
і з вищеназваними нормами ма
теріального права, у звязк
у з чим підстав для зміни чи ск
асування оскаржуваного судо
вого рішення не встановлено.

Враховуючи вищевикладен
е, Вищий адміністративний су
д України дійшов висновку пр
о те, що касаційна скарга ДП
І у Голосіївському районі м. К
иєва задоволенню не підляг
ає, а постанова господарсько
го суду м. Києва від 20.03.2006 та ухва
ла Київського апеляційного г
осподарського суду від 29.01.2007 у с
праві № 29/513-25/537-А залишаються б
ез змін.
Керуючись ст.ст. 220, 221 ,223 ,230 Код
ексу адміністративного судо
чинства України, суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ДПІ у
Голосіївському районі м. Киє
ва залишити без задоволенн
я.
Постанову господарського
суду м. Києва від 20.03.2006 та ухва
лу Київського апеляційно
го господарського суду від 29.0
1.2007 у справі № 29/513-25/537-А без
змін.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і о
скарженню не підлягає, крім в
ипадків, встановлених статте
ю 237 Кодексу адміністративног
о судочинства України.

Головуючий

М.О. Федоров

Судді

А.І. Брайко

Г.К. Голубєва

О.В. Карась

А.О. Рибченко