Справа № 22-а-1144/2007
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2007-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2007 року
м. Харків

Справа № 22-а-1144/07

Категорія: 45
Головуючий 1 інстанції: Собина О.І.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий
суддя Філатов Ю.М.,

Суддя
Водолажська Н.С., Суддя Мельнікова Л.В.

при секретарі
Волошиній Я.В.

за участю представників:

з викликаних та повідомлених осіб у судове
засідання ніхто не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою
Військового прокурора Сумського гарнізону Центрального регіону України на
ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 05.06.2007 року по справі №
2-а-183/2007р.

за
позовом Військового
прокурора Сумського гарнізону Центрального регіону України

до начальника військового інституту ракетних
військ і артилерії Сумського Державного університету

третя
особа ОСОБА_1

про
визнання частково недійсним наказу та
поновлення на військовій службі, -

ВСТАНОВИЛА:

Військовий
прокурор Сумського гарнізону Центрального регіону України звернувся до
Зарічного районного суду м. Суми з адміністративним позовом, в якому просив
визнати незаконним п.12 наказу начальника військового інституту ракетних військ
і артилерії Сумського державного університету № 32 від 15.02.07 р. (по
стройовій частині) про звільнення з військової служби в запас рядового служби
за контрактом ОСОБА_1., а також поновити ОСОБА_1. на військовій службі у
військовому інституті ракетних військ і артилерії Сумського Державного
університету.

Ухвалою
Зарічного районного суду м. Суми від 05.06.07 р. по справі № 2-а-183/2007 р.
позов був залишений без розгляду.

Військовий
прокурор Сумського гарнізону Центрального регіону України не погодився з
ухвалою суду і звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати
вказану ухвалу і направити справу до суду першої інстанції для розгляду по
суті.

Апеляційна
скарга вмотивована тим, що при винесенні вказаної ухвали суд допустив невірне
застосування норм цивільного процесуального права, зокрема ст. 155 КАС України,
в якій, зокрема, чітко визначено за яких саме підстав суд залишає своєю ухвалою
позовну заяву без розгляду. За твердженням апелянта з обставин,
встановлених в судовому засіданні, не
вбачається жодних підстав для застосування норм ст. 155 КАС України та
винесення ухвали про залишення позовної за без розгляду.

Крім
цього, при винесенні вказаної ухвали суд першої інстанції допустив невірне
застосування норм цивільно-процесуального права, зокрема ст. 60 КАС України. Ці
порушення за твердженнями прокурора виразилися в тому, що суд першої інстанції
помилково вважає нібито військовий прокурор Сумського гарнізону не може бути
позивачем по даній справі і у нього відсутнє право звернутись з позовом з
обставин, викладених у позовній заяві, лише в порядку ст. 60 КАС України і
тільки в інтересах громадянина, який в даному випадку не скористався своїм
правом.

Але,
як наполягає апелянт, згідно ст. 47 КАС України прокурор входить до кола осіб,
які беруть участь у справі поряд із сторонами та третіми особами. Процесуальне
становище прокурора визначене ст. 60 КАС України як самостійної особи, яка за
своїми повноваженнями користується процесуальними правами і несе процесуальні
обов'язки, а тому в даній справі прокурор діяв як позивач, тобто самостійна
процесуальна особа, яка із своїми повноваженнями користується процесуальними
правами і несе процесуальні обов'язки позивача.

Своє
право на звернення з позовом як самостійної особи, а не в інтересах гр.
ОСОБА_1. апелянт підтверджує тим, що в ході досудової перевірки військовою
прокуратурою Сумського гарнізону відповідно ст. 21 Закону України «Про
прокуратуру» 19.02.07 р. (вих. № 368) був внесений протест на п. 12. наказу
начальника військового інституту ракетних військ і артилерії Сумського
Державного університету № 32 від 15.02.07 р. (по стройовій частині) про
звільнення з військової служби в запас рядового служби за контрактом ОСОБА_1.
Зазначений протест надійшов до інституту, однак в порушення вимог ч. 3 ст. 21
Закону України «Про прокуратуру» начальником протест у десятиденний строк після
його надходження не розглянутий і про наслідки його розгляду не повідомлено
прокурору.

Відповідно
до вимог ст. 21 Закону України «Про прокуратуру» у разі відхилення протесту або
ухилення від його розгляду прокурор може звернутись з заявою до суду про
визнання акта незаконним, чим був обумовлений позов, на меті якого було в
судовому порядку зобов'язати начальника інституту скасувати п. 12 наказу № 32
від 15.02.07 р. (по стройовій частині) про звільнення з військової служби в
запас рядового служби за контрактом ОСОБА_1.

Військовий
прокурор Сумського гарнізону Центрального регіону України про час та місце
розгляду справи був належним чином повідомлений, але його представник в судове
засідання не явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач
у запереченні проти апеляційної скарги просить залишити її без задоволення, а
ухвалу суду без змін, посилаючись на те, що відповідно ч. 2 ст. 361 Закону
України „Про прокуратуру" підставою представництва прокурором у суді
інтересів громадян є неспроможність останніх через фізичний чи матеріальний
стан, похилий вік, або з інших поважних причин самостійно захистити свої
порушені чи оспорюванні права або реалізувати процесуальні повноваження. Жодної
із перелічених підстав подавати позов в інтересах третьої особи у прокуратури
не було, так як громадянин ОСОБА_1. є право і дієздатною особою і в змозі
самостійно захищати свої права в суді, про що він написав заяву до Зарічного
районного суду м. Суми від 24.04.07 р. Також оскарженим наказом не порушувалися
інтереси держави.

Крім
того, відповідач вказує на те, що гр. ОСОБА_1. не заявляв клопотання до
прокуратури про захист його прав через суд і вважає звільнення з ЗС України
законним. Тому, за твердженням відповідача, вимоги позивача виходять не тільки
за межі його повноважень, а й спрямовані на порушення Конституційних прав
третьої особи гр. ОСОБА_1., передбачених ст.ст.3,129 Конституції України, а
саме вільно обирати місце роботи.

Також
відповідач у запереченні проти апеляційної скарги вказує на те, що протест
прокурора був належним чином розглянутий, про що була направлена у встановлені
строки відповідь з обґрунтуванням підстав для відхилення протесту.

Відповідач
про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, але його
представник судове засідання не явився,
про причини неявки суд не повідомив.

Третя
особа, гр. ОСОБА_1., про час та місце розгляду справи був належним чином
повідомлений, але ні сам, ні його представник в судове засідання не явилися,
про причини неявки суд не повідомили, письмові заперечення проти апеляційної
скарги не подали.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія
суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Надані
до матеріалів справи документи свідчать, що підставою для звернення Військового
прокурора Сумського гарнізону Центрального регіону України з позовом було те,
що в ході досудової перевірки прокурором було встановлено, що при винесенні
наказу начальником Військового інституту ракетних військ і артилерії Сумського
Державного університету № 32 від 15.02.07 р. (по стройовій частині) про
звільнення з військової служби в запас рядового служби за контрактом ОСОБА_1.
були допущені грубі порушення вимог закону щодо порядку звільнення
військовослужбовців з військової служби, а тому п. 12 цього наказу суперечить
вимогам закону, оскільки відповідно ст. 43 Конституції України громадянам
гарантується захист від незаконного звільнення, а відповідно ст. 5-1 Кодексу
законів про працю України держава гарантує громадянам правовий захист від
незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Проте
в заяві 24.04.07 р. гр. ОСОБА_1. заперечував незаконність свого звільнення з
військової служби і вказував на те, що не бажає свого поновлення на службі і не
просив прокурора захищати його права у суді, оскільки він сам при наявності на
це підстав може захистити свої права. Крім того, гр. ОСОБА_1. вказував на те, що
своїм зверненням до суду з вимогами про поновлення на військовій службі
прокурор порушує його право на вільний вибір роботи.

Колегія
суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що
відповідно ч. 1 ст. 60 КАС України прокурор дійсно має право звертатись до
адміністративного суду із адміністративними позовами про захист прав, свобод та
інтересів інших осіб. Із змісту адміністративного позову вбачається і це також
підтверджено в апеляційній скарзі, що незаконними діями відповідача порушені
права саме ОСОБА_1., на захист яких і був поданий позов.

Колегія
суддів вважає необхідним відмітити, що посилання прокурора на те, що
відповідачем не був розглянутий протест прокурора і це послужило підставою для
звернення з позовом, є помилковим, оскільки предметом позову визначено
скасування відповідного пункту наказу про звільнення гр. ОСОБА_1., а не
неправомірні дії або бездіяльність відповідача при розгляді протесту. За таких
обставин прокурор безпідставно вважає себе позивачем, оскільки позов не пов'язаний
із захистом його порушеного права.

Зважаючи
на те, що фактично позов був поданий в інтересах гр. ОСОБА_1., який має
адміністративну процесуальну дієздатність і проти позовних вимог заперечував,
то відповідно приписам п. 3 ст. 61 КАС України позовні заява правомірно була
залишена без розгляду, а тому підстав для скасування ухвали суду не виявлено.

Керуючись
ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Військового прокурора Сумського гарнізону Центрального регіону України
на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 05.06.2007 року по справі №
2-а-183/2007р. - залишити без задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 05.06.2007 року по справі №
2-а-183/2007р. за позовом Військового прокурора Сумського гарнізону
Центрального регіону України до начальника військового інституту ракетних
військ і артилерії Сумського Державного університету про визнання частково
недійсним наказу та поновлення на військовій службі - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно з моменту її проголошення
і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання
касаційної скарги протягом 30 днів з моменту виготовлення повного тексу.

Головуючий Ю.М. Філатов

Судді Н.С. Водолажська

Л.В.
Мельнікова

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний 19.11.2007 року.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду
Н.С. Водолажська