Справа № К-2526/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі суддів:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області від 08 квітня 2005 року у справі
за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії посадових осіб ЗАТ "Мальва"
щодо невидачі довідки про заробітну плату, -

встановила:

В січні 2004 року ОСОБА_1
звернулася до суду в порядку глави 31-А ЦПК України 1963 року зі скаргою на
неправомірні дії посадових осіб ЗАТ "Мальва" стосовно невидачі їй
довідки про заробітну плату за період роботи 1996, 1997 та 1998 років, яку їй
необхідно було подати до органів Пенсійного фонду для нарахування пенсії.

В обґрунтування скарги заявниця
вказувала, що звернувшись із заявою до виконуючої обов'язки ЗАТ
"Мальва", отримала відмову з посиланням на відсутність у підприємства
необхідної документації.

ОСОБА_1 вважала таку відмову
неправомірною й такою, що порушує її законні права, гарантовані Конституцією
України, у зв'язку з чим просила суд зобов'язати суб'єкта оскарження видати
вищезазначену довідку.

Рішенням Соснівського районного
суду м. Черкаси від 14 грудня 2004 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Черкаської області від 08 квітня 2005 року, у задоволенні
скарги ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погоджуючись із постановленими
по справі судовими рішеннями, ОСОБА_1
звернулася до Верховного Суду України з касаційною скаргою в порядку
визначеному ЦПК України 1963 року, в якій, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просила скасувати вказані рішення та постановити нове, яким скаргу
задовольнити.

Листом Верховного Суду України від
14.10.2005 р. на підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України зазначену касаційну скаргу було передано
до Вищого адміністративного суду України для вирішення в порядку касаційного
провадження.

Перевіривши рішення судів першої та
другої інстанцій на відповідність нормам матеріального і процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги,
суд першої інстанції виходив з того, що звернувшись 29 грудня 2003 року до в.о.
голови правління ЗАТ "Мальва" із заявою з приводу видачі довідки про
заробітну плату за 1996, 1997 та 1998 роки для нарахування пенсії за віком
ОСОБА_1 отримала відповідь про неможливість надання такої довідки, оскільки за
вказаний період головою правління була сама скаржниця, бухгалтером - ОСОБА_2 і
бухгалтерські документи ними були частково втрачені. При цьому ОСОБА_1 за її
проханням була видана довідка про заробітну плату за 1992, 1993, 1994, та 1995
роки за наявними в ЗАТ "Мальва" бухгалтерськими документами.

На підтвердження цього суд навів у
рішенні сукупність доказів, які були досліджені і вказують на відсутність в ЗАТ
"Мальва" документів, які б давали право посадовим особам надати
скаржниці довідку про її заробітну плату за 1996, 1997 та 1998 роки.

З цим погодився й суд апеляційної
інстанції.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок є правильним, оскільки він ґрунтується на фактичних обставинах справи
та відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, повно та всебічно
з'ясувавши обставини справи на підставі зібраних у справі доказів, суди дійшли
вірного висновку про відсутність порушень в діях керівництва підприємства при
відмові у наданні ОСОБА_1 довідки про заробітну плату.

Доводи касаційної скарги
правильність висновків судів не спростовують, зводяться лише до незгоди з
прийнятими по справі судовими рішеннями.

Відповідно до ч.3 ст. 2201
КАС України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З урахуванням наведеного та
керуючись ст.ст. 2201, 223, 224, 230, 231, Кодексу адміністративного
судочинства України, п.7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити
без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня
2004 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 08 квітня 2005
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і
оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 237 КАС України.

Судді: