Справа № К-8155/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака В.І.

суддів:
Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього А.Ф.

Заїки М.М.,

при секретарі Дашківській
О.Є.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Добропільського
міського суду Донецької області від 26.08.2003 р. та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 27.11.2003 р.
по справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення комісії по встановленню статусу
учасника війни при управлінні праці та соціального захисту населення
Добропільської міської ради Донецької області від 06.05.2003 р., -

встановила:

У серпні 2003 року ОСОБА_1. звернувся до суду
зі скаргою на рішення комісії по встановленню
статусу учасника війни при управлінні праці та соціального захисту населення
Добропільської міської ради Донецької області від 06.05.2003 р.

Рішенням Добропільського міського суду
Донецької області від 26.08.2003р. у задоволенні скарги ОСОБА_1.
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області
від 27.11.2003 р. вказане судове рішення
залишено без змін.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1., не погоджуючись з рішенням судів першої та
апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судами порушення норм
матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення судів
першої та апеляційної інстанції та постановити нове рішення про задоволення
скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки судові
рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана
вірно, доводи касаційної скарги є необґрунтованими, підстав для скасування
судового рішення відповідно до статей 225 - 229 Кодексу адміністративного
судочинства України, не має.

Судами
вірно встановлено, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Жалинь
Дережнянського району Рівненської області і в період Великої Вітчизняної війни
з 1941 по 1944 роки проживав на окупованій території за місцем народження.

Рішенням
комісії для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу учасника війни
відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» при
Добропільському міському управлінні праці та соціального захисту від 06.05.2003
року заявникові було відмовлено у встановлені статусу учасника війни з підстави
ненадання ним доказів про роботу під час війни.

Відповідно
до пункту 2 статті 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» учасниками війни вважаються особи, які в період Великої
Вітчизняної війни та війни з імперіалістичною Японією 1941-1945 років працювали
в тилу на підприємствах, в установах, організаціях, колгоспах, радгоспах,
індивідуальних сільських господарствах, на спорудженні оборонних рубежів,
заготівлі палива, продуктів, переганяли худобу, навчались у цей період в
ремісничих, залізничних училищах, школах і училищах фабрично-заводського
навчання та інших закладах професійно-технічної освіти, на курсах професійної
підготовки або під час навчання в школах, вищих і середніх спеціальних
навчальних закладах працювали в народному господарстві та на відбудові об'єктів
господарського і культурного призначення.

Особам,
які народилися після 31 грудня 1932 року, статус учасника війни може бути
встановлено лише за наявності документів та інших доказів, що незаперечно
підтверджують факт роботи в період війни.

Учасниками
війни визнаються особи, нагороджені орденами і медалями колишнього Союзу РСР за
самовіддану працю і бездоганну військову службу в тилу в роки Великої
Вітчизняної війни та війни з імперіалістичною Японією.

Згідно
пункту 14 Типового положення про комісії для розгляду питань, пов'язаних із
встановленням статусу учасника війни відповідно до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», затвердженого наказом
Міністерства соціального захисту населення України від 30.05.1996 р. № 79,
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.06.1996 р. за № 264/1289, (в
редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) статус учасника
війни особам, які народилися після 31 грудня 1932 року, встановлюється лише на
підставі документів та інших незаперечних доказів, які підтверджують факт
роботи в період Великої Вітчизняної війни та війни з імперіалістичною Японією
1941 - 1945 років. При цьому враховується стаж роботи в конкретній організації,
на конкретній посаді чи за спеціальністю, за конкретну заробітну чи
натуроплату.

Додатком
№ 4 до Типового положення про Комісії для розгляду питань, пов'язаних із
встановленням статусу учасника війни відповідно до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено орієнтовний
перелік посад, спеціальностей і робіт, які враховуються при встановленні
статусу учасника війни для осіб, що народилися після 31.12.1932 р.: пастухи,
підпаски; їздові; підсобні робітники; причіплювачі; няньки; прибиральники;
сторожі; двірники; кочегари; поливальники; збирачі врожаю садових і баштанних
культур, винограду, овочевих культур; поштарі; помічники ковалів, шевців;
помічники трактористів, комбайнерів; збирачі хмелю; збирачі тютюну; вирощення
тутового шовкопряду; збирачі лісових ягід, шишок, жолудів; помічники бджолярів;
промислове збирання лікарських рослин; збирачі насіння кок-сагизу; помічники
працівників провідних професій у промисловості.

Судами
зроблено правильний висновок про відмову в задоволенні скарги на рішення комісії по встановленню статусу
учасника війни при управлінні праці та соціального захисту населення
Добропільської міської ради Донецької області від 06.05.2003 р.,
оскільки ним не було надано беззаперечних доказів про роботу в індивідуальному
сільському господарстві в період війни, оскільки незаперечними доказами роботи
в індивідуальних сільських господарствах під час війни можуть бути дані
погосподарських книг того часу або післявоєнного періоду, які підтверджують
наявність такого господарства, склад сім'ї та відомості про функціонування
такого господарства і здачу державі сільськогосподарської продукції.
Показаннями свідків факт роботи індивідуальному сільському господарстві в роки
війни не встановлюється.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були доведені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Добропільського міського суду Донецької області від 26.08.2003 р.
та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 27.11.2003 р. по справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення комісії по
встановленню статусу учасника війни при управлінні праці та соціального захисту
населення Добропільської міської ради Донецької області від 06.05.2003 р.-
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
(підпис)

Судді
(підписи)