Справа № 2-а-1283/2007
Суддя: Сторчак В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Вінниця, вул. Островського, 14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 серпня 2007
року
Справа № 2-а-1283/07

за позовом

ВАТ "Тростянецьке ХПП", смт. Тростянець,
вул.. 1 Травня, 26;

до

державного реєстратора комунального підприємства
"Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" м. Тульчин,
вул. 1 Травня, 21;

до

відділу державної виконавчої служби Тростянецького
районного управління юстиції, смт. Тростянець, вул. Леніна, 25;

про

визнання протиправними дій та скасування державної
реєстрації

Суддя В. Сторчак

при секретарі
судового засідання А.Чернюк, за участю представників сторін:

позивач:

Круковський О.Б., Бушанський В.І.

від відповідача:

Колібабчук А.Ф.

прокурор:

Петровський І.Е.

СУТЬ СПОРУ:

До
Вінницького окружного адміністративного суду подано адміністративний позов
відкритого акціонерного товариства "Тростянецьке хлібоприймальне
підприємство" (надалі ВАТ "Тростянецьке ХПП") до державного
реєстратора комунального підприємства "Тульчинського міжрайонного бюро
технічної інвентаризації" (надалі Тульчинське МБТІ) та відділу державної
виконавчої служби Тростянецького районного управління юстиції (надалі ВДВ
Тростянецького району) про визнання протиправними дій державного виконавця при
примусовій реалізації майна ВАТ "Тростянецьке ХПП" та про визнання
протиправними рішень державного реєстратора комунального підприємства
"Тульчинського міжрайонного бюро технічної інвентаризації" при
реєстрації права власності на майновий комплекс по прийому та зберіганню зерна
за адресою м. Тростянець, вул. 1-го Травня, 26 та с. Демківка, вул.
Привокзальна, 2 за ТОВ "Торгівельна Корпорація Регвін - Ін вест" та
ПП "Регвін - Агропродукт".

Позовні
вимоги мотивовано тим, що постановою державного виконавця від 05.05.03р.
виконавче провадження по виконавчому напису нотаріуса №1695 на користь ВАТ
"Банк Універсальний" на суму 2199118,20 грн. та по виконавчому наказу
№847/5 від 08.07.02р. і Ухвали господарського суду Вінницької області у справі
№847/5-330 на суму 1858541,21грн. на користь Державного комітету України з
державного матеріального резерву було об'єднано у зведене виконавче
провадження. Таким чином ВАТ "Банк Універсальний" та Державний
комітет України з державного матеріального резерву були стягувачами в одному
виконавчому проваджені і мали отримати задоволення своїх вимог з реалізації
майна, що належало одному боржнику - ВАТ "Тростянецьке ХПП". Майно з
реалізації якого мали отримати задоволення вимог стягувані ВАТ "Банк
Універсальний" та Державний комітет України з державного матеріального
резерву - є майновий комплекс по зберіганню та переробці зерна, що
знаходиться в смт. Тростянець, вул. 1
Травня, 26 та с. Демківка, вул.. Привокзальна, 2.

Відповідно
до ст..43 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі Закону
№606-ХІV) після розподілу стягнутих з боржника грошових сум,
сума, що залишилася після
сплати штрафів, повертається боржникові. Позивач вважає, що
його права, як боржника порушені при реалізації майна шляхом укладання договору
купівлі продажу заставного майна від 19.06.03р. в супереч Закону України
"Про виконавче провадження". Наслідками незаконної реалізації майна є
непогашений борг перед Державний комітет України з державного матеріального
резерву та позбавлення позивача права отримати грошові кошти, які після
розподілу повертаються боржникові.

Відповідно
до ч.5 ст.52 Закону №606-ХІV реалізація
заставного майна проводиться в порядку визначеному цим Законом.

Ст..61
Закону №606-ХІV реалізація
арештованого майна, за винятком майна, вилученого за законом з обігу та зазначеного в частині
восьмій статті 55 цього Закону, здійснюється спеціалізованими організаціями,
які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між
Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його
продажу на прилюдних торгах, аукціонах.

Виконавча
служба в супереч вимогам Закону №606-ХІV
реалізувала зазначене майно шляхом укладання тристоронньої угоди, що є грубим
порушенням. Заставне майно було реалізоване без відповідної оцінки державним
виконавцем ОСОБА_1., як продавцем, що суперечить вимогам ст..ст.52, 57, 61, 66
Закону №606-ХІV. На підставі цього позивач просить визнати дії
державного виконавця протиправними при примусовій реалізації майна.

Також
позивач зазначає, що реєстрація прав власності на нерухоме майно в Україні
здійснюється на підставі "Тимчасового положення про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме майно" яке затверджено наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.02р. №7/5 зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України за №157/6445 (надалі
"Тимчасове положення").

Відповідно
до п.1.12 "Тимчасового положення" - рішення про реєстрацію чи відмову
в реєстрації прав приймає реєстратор прав власності на нерухоме майно (надалі
реєстратор), що є працівником БТІ, який безпосередньо здійснює реєстрацію прав
власності на нерухоме майно.

Державний
реєстратор Тульчинського МБТІ прийняв рішення та здійснив державну реєстрацію
права власності на майновий комплекс по прийому та зберіганню зерна ВАТ
"Тростянецьке ХПП" за ТОВ "Торгівельна корпорація
Регвін-Інвест" на підставі договору купівлі-продажу заставного майна від
19.06.03р. укладеного між Продавцем - державним виконавцем ОСОБА_1. Покупцем -
ТОВ "ТК Регвін-Інвест" та третьою стороною ВАТ "Банк
Універсальний" дата прийняття реєстратором рішення 11.08.03р. номер майна
в реєстрі 2129485 та 2128348.

Додатком
№1 до "Тимчасового положення" встановлено перелік правовстановлюючих
документів за якими може відбуватися реєстрація права власності, де в ч.4
зазначено правовстановлюючий документ - свідоцтво про придбання нерухомого
майна з прилюдних торгів, видане державними та приватними нотаріусами.

Державний
реєстратор не міг скасувати державну реєстрацію попереднього власника на
підставі договору купівлі продажу, якщо він не є Продавцем і взагалі не є
стороною договору. Державний реєстратор не міг здійснити реєстрацію права
власності на підставі договору стороною в якому є державний виконавець,
оскільки примусова реалізація майна державною виконавчою службою здійснюється
через прилюдні торги за наслідками яких видається правовстановлюючий документ -
свідоцтво про придбання нерухомого майна.

З таки
підстав позивач просить визнати рішення державного реєстратора про реєстрацію
права власності на майновий комплекс ВАТ "Тростянецьке ХПП" за ТОВ
"ТК Регвін-Інвест" протиправним, а реєстрацію незаконною.

Позивач
просить поновити строки подання позову з тих підстав, що Вищий адміністративний
суд України ухвалою від 11.04.07р. в справі №8/91-05 скасував постанови
Господарського суду Вінницької області та Житомирського апеляційного
господарського суду якими розглядався даний спір.

Представник
відповідача Тульчинське МБТІ проти позову заперечує, зазначає, що реєстратор
БТІ не має статусу "Державного реєстратора" і не є суб'єктом владних
повноважень, а тому справу не належить розглядати в порядку адміністративного
судочинства. Крім того, наполягає на тому, що Тульчинське МБТІ при реєстрації
договору купівлі-продажу заставного майна від 19.06.03р. укладеного між
Продавцем - державним виконавцем ОСОБА_1. Покупцем - ТОВ "ТК
Регвін-Інвест" та третьою стороною ВАТ "Банк Універсальний"
діяло відповідно до вимог законодавства.

Представник
відповідача ВДВ Тростянецького районного управління юстиції посилається на те,
що не є належним відповідачем по справі оскільки відбувся процес реформування
органів державної виконавчої служби.

Наказом
Міністерства юстиції України ліквідовано відділи державної виконавчої служби
Головного управління юстиції України в Автономній республіці Крим, областей,
Київського та Севастопольського міських, районних, районних у містах, міських,
міськрайонних управлінь юстиції, а новоутворені відділи не є правонаступниками.

Тому
просить провадження по даній справі закрити у зв'язку з відсутністю належного
відповідача.

Заслухавши
доводи сторін по справі та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою
Вищого адміністративного суду України від 11.04.07р. постанову Господарського
суду Вінницької області від 17.03.06р. та постанову Житомирського апеляційного
господарського суду скасовано справу за позовом заступника прокурора Вінницької
області в інтересах держави в особі
Державного комітету України з державного матеріального резерву до ТОВ "ТК
РегВін-Інвест", ДВС у Тростянецькому районні, з участю третіх осіб, які не
заявляють самостійних вимог: ВАТ "Тростянецьке ХПП", ВАТ "Банк
Універсальний", ПП "Регвін-агропродукт" про визнання недійсним
договору купівлі-продажу заставного майна від19.03.03р. направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

В
зазначеній Ухвалі ВАС України дає рекомендацію щодо необхідності вірного
встановлення предмету спору, встановлення якого необхідно для правильного
визначення виду судочинства, в якому повинна бути розглянута справа.

Таким
чином позивач враховуючи думку ВАС України розмежував свої позовні вимоги на
ті, які повинні розглядатись в порядку господарського судочинства, це про
визнання договору від 19.06.03р. недійсним та ті, які слід розглядати в порядку
адміністративного судочинства, неправомірність дій державного виконавця та
неправомірність дій реєстратора.

З часу
коли права позивача були порушенні, до часу звернення до Вінницького окружного
адміністративного суду, даний спір був предметом розгляду різних судових
інстанцій. Таким чином позивачем вживались встановлені законом заходи щодо
захисту своїх прав.

З огляду
на вищевикладене суд вважає причину пропущення строку звернення до суду
поважною відповідно до ч.2 ст..100 КАС України суд вважає за необхідне поновити
позивачу строк звернення до суду.

Постановою
державного виконавця від 05.05.03р. виконавче провадження по виконавчому напису
нотаріуса №1695 на користь ВАТ "Банк Універсальний" на суму
2199118,20 грн. та по виконавчому наказу №847/5 від 08.07.02р. і Ухвали
господарського суду Вінницької області у справі №847/5-330 на суму 1858541,21грн.
на користь Державного комітету України з державного матеріального резерву було
об'єднано у зведене виконавче провадження. Таким чином ВАТ "Банк
Універсальний" та Державний комітет України з державного матеріального
резерву були стягувачами в одному виконавчому проваджені і мали отримати
задоволення своїх вимог з реалізації майна, що належало одному боржнику - ВАТ
"Тростянецьке ХПП". Майно з реалізації якого мали отримати
задоволення вимог стягувані ВАТ "Банк Універсальний" та Державний
комітет України з державного матеріального резерву - є майновий комплекс по
зберіганню та переробці зерна, що знаходиться
в смт. Тростянець, вул. 1 Травня, 26 та с. Демківка, вул.. Привокзальна,
2.

Представник
відповідача Тульчинського МБТІ заявив про те, що відносно державного виконавця
ОСОБА_1. Тростянецьким районним судом Вінницької області від 28.09.05р.
винесено вирок (який залишено без змін Ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 28.09.05р., та підтвердженого Ухвалою Верховного Суду України від
29.06.06р.) було встановлено, що підсудний ОСОБА_1(державний виконавець ВДВС
Тростянецького районного управління юстиції) при укладені 19.06.03р.
тристороннього договору купівлі-продажу заставного майна, та 26.06.03р. угоди
про внесення змін до договору купівлі-продажу від 19.06.03р. згідно якого все
майно ВАТ "Тростянецьке ХПП" яке перебувало у заставі, у
відповідності до посвідчених нотаріально договорів застави від 28.05.02р., було
реалізовано ним, як третьою стороною - продавцем через Заставодержателя ВАТ
"Банк Універсальний" ТОВ "ТК РегВін-Інвест" діяв відповідно
до вимог закону.

Як видно
з матеріалів справи державний виконавець ОСОБА_1. обвинувачувався за ст. 364 КК
України зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з корисливих мотивів чи в інших особистих
інтересах або в інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади чи
службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно заподіяло істотну
шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або
державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Відповідно
до ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

У
справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно
до вимог ч.4 ст. 72 КАС України вирок суду в кримінальній справі
або постанова суду у
справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є
обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи,
щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце
діяння та чи вчинене воно цією особою.

Таким
чином наявність виправдувального вироку в кримінальній справі по обвинуваченню
ОСОБА_1. за ст. 364 ч.2 КК України, не є обставиною звільненою від доказування
при оцінці його дій в аспекті адміністративного судочинства.

Відповідно
до Закону України "Про заставу" від 10.02.92р. №2654-ХІІ реалізація
заставленого майна, на яке
звернено стягнення, провадиться
державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу
господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку,
якщо інше не передбачено цим Законом
чи договором.

Відповідно
до ст..61 Закону України "Про виконавче провадження" від 24.01.99р.
№606-ХІV реалізація
арештованого майна, за винятком майна, вилученого за законом з обігу та зазначеного в частині
восьмій статті 55 цього Закону, здійснюється спеціалізованими організаціями, які
залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною
виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на
прилюдних торгах, аукціонах.

Ч.2
ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно
до ч.2 ст.4 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний
виконавець є представником влади
і здійснює примусове виконання
судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів
(посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у
порядку, передбаченому законом.

Закон
№606-ХІV прийнятий у 1999 році, і є спеціальним Законом, який
регулює особливі правовідносини визначає умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Тому
державний виконавець при реалізації зазначеного комплексу повинен був керуватися виключно ним.

Державний
виконавець ОСОБА_1. в супереч вимогам ст..ст. 52, 61 Закону №606-ХІV не
реалізував майно шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах з
дотриманням вимог ст..ст.57, 66 зазначеного Закону, а реалізував його шляхом
укладання тристороннього договору купівлі-продажу, в якому державний виконавець
виступив продавцем. Чим грубо порушив вимоги чинного законодавства.

Таким
чином при розгляді даної адміністративної справи судом встановлено, що державний
виконавець ОСОБА_1при укладені 19.06.03р. тристороннього договору
купівлі-продажу заставного майна, та 26.06.03р. угоди про внесення змін до
договору купівлі-продажу від 19.06.03р. згідно якого все майно ВАТ
"Тростянецьке ХПП" яке перебувало у заставі, у відповідності до
посвідчених нотаріально договорів застави від 28.05.02р., було реалізовано ним,
як третьою стороною - продавцем через Заставодержателя ВАТ "Банк
Універсальний" ТОВ "ТК РегВін-Інвест" діяв протиправно.

Відповідно
до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" речові права
на нерухоме майно, їх обмеження та
правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в
порядку, встановленому цим Законом. В Україні формується та діє єдиний
Державний реєстр прав, який базується на державному обліку земельних ділянок
усіх форм власності та розташованого на них іншого нерухомого майна, реєстрації
речових прав на об'єкти нерухомого майна, їх обмежень та правочинів щодо
нерухомого майна.

Відповідно
до п.5 Прикінцевих положень Закону України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" до створення єдиної
системи органів реєстрації прав,
а також до формування Державного реєстру прав у складі державного
земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними
підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Відповідно
до ст. 3 КАС України суб'єкт владних повноважень, це орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні
ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Таким
чином посилання представника відповідача Тульчинського МБТІ на те, що
реєстратор БТІ не має статусу "Державного реєстратора" і не є
суб'єктом владних повноважень, а тому справу не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства судом не приймаються судом, оскільки Законом
України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" на час до формування
Державного реєстру прав, дані функції покладено (делеговано) БТІ.

Вимоги
позивача про визнання рішення державного реєстратора Тульчинського МБТІ про
реєстрацію права власності на майновий комплекс ВАТ "Тростянецьке
ХПП" за ТОВ "ТК Регвін-Інвест" протиправним, а реєстрацію
незаконною також підлягають задоволенню з наступних підстав.

Реєстрація
прав власності на нерухоме майно в Україні здійснюється відповідно до Закону
України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" в порядку встановленому
"Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно" яке затверджено наказом Міністерства юстиції України від
07.02.02р. №7/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №157/6445.

Відповідно
до пп.3.1. "Тимчасового положення" реєстратор установлює
відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства,
а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами
на об'єкт нерухомості, інших підстав для відмови в реєстрації прав; перевіряє
угоди, які відповідно до чинного законодавства України не були нотаріально
посвідчені.

Державний
реєстратор Тульчинського МБТІ прийняв рішення та здійснив державну реєстрацію
права власності на майновий комплекс по прийому та зберіганню зерна ВАТ
"Тростянецьке ХПП" за ТОВ "Торгівельна корпорація
Регвін-Інвест" на підставі договору купівлі-продажу заставного майна від
19.06.03р. укладеного між Продавцем - державним виконавцем ОСОБА_1. Покупцем -
ТОВ "ТК Регвін-Інвест" та третьою стороною ВАТ "Банк
Універсальний" дата прийняття реєстратором рішення 11.08.03р.

Додатком
№1 до "Тимчасового положення" встановлено перелік правовстановлюючих
документів за якими може відбуватися реєстрація права власності, де в ч.4
зазначено правовстановлюючий документ - свідоцтво про придбання нерухомого
майна з прилюдних торгів, видане державними та приватними нотаріусами.

Державний
реєстратор не міг скасувати державну реєстрацію попереднього власника на
підставі договору купівлі продажу, якщо він не є Продавцем і взагалі не є
стороною договору. Державний реєстратор не міг здійснити реєстрацію права
власності на підставі договору стороною в якому є державний виконавець,
оскільки примусова реалізація майна державною виконавчою службою здійснюється
через прилюдні торги за наслідками яких видається правовстановлюючий документ -
свідоцтво про придбання нерухомого майна.

З
зазначених підстав дії реєстратора Тульчинського МБТІ по реєстрації права
власності на майновий комплекс по прийому та зберіганню зерна ВАТ
"Тростянецьке ХПП" за ТОВ "Торгівельна корпорація
Регвін-Інвест" на підставі договору купівлі-продажу заставного майна від
19.06.03р. слід визнати протиправними, а також скасувати державну реєстрацію на
зазначене нерухоме майно.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 162, 163, 167,
255, 257 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати
протиправними дії державного виконавця ОСОБА_1. при укладені 19.06.03р.
тристороннього договору купівлі-продажу заставного майна, та 26.06.03р. угоди
про внесення змін до договору купівлі-продажу від 19.06.03р. згідно якого все
майно ВАТ "Тростянецьке ХПП" яке перебувало у заставі, у
відповідності до посвідчених нотаріально договорів застави від 28.05.02р., було
реалізовано ним, як третьою стороною - продавцем через Заставодержателя ВАТ
"Банк Універсальний" ТОВ "ТК РегВін-Інвест".

Визнати
протиправними дії державного реєстратора Тульчинського МБТІ по реєстрації права
власності на майновий комплекс по прийому та зберіганню зерна ВАТ
"Тростянецьке ХПП" за ТОВ "Торгівельна корпорація
Регвін-Інвест" на підставі договору купівлі-продажу заставного майна від
19.06.03р. укладеного між Продавцем - державним виконавцем ОСОБА_1. Покупцем -
ТОВ "ТК Регвін-Інвест" та третьою стороною ВАТ "Банк
Універсальний" дата прийняття реєстратором рішення 11.08.03р. та скасувати
зазначену реєстрацію. Відновити реєстрацію права власності на цілісний майновий
комплекс за адресою смт. Тростянець,
вул. 1 Травня, 26 та с. Демківка, вул. Привокзальна, 2 за ВАТ
"Тростянецьке ХПП".

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про
апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до
адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова
суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Постанова складена в
повному обсязі відповідно

До ч.3 ст. 160 КАС
України 06.08.07р.

Суддя /підпис/

Копія вірна

Суддя:

Секретар: