Справа № 2а-16466/2007
Суддя: Сторчак В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
м. Вінниця, вул. Островського, 14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький окружний адміністративний суд
у складі головуючого судді Сторчака В.Ю.
судового засідання Гонті І.О.
відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Начальника
Вінницького гарнізону про визнання дій командування неправомірними та
зобов'язання вчинити дії
представника відповідача: Кушнір М.В.
визнання дій командування щодо відмови у наданні в постійне користування
житлового приміщення, в якому проживає сім'я позивача, неправомірними,
зобов'язання подати до виконавчого комітету Вінницької міської ради клопотання
про зняття статусу «службової» із зазначеної квартири та зобов'язання надати її
позивачу у постійне користування.
Обгрунтовуючи позовні
вимоги позивач зазначив, що проходив військову службу у Територіальному
управлінні пожежної безпеки м.Львів на посаді начальника служби пожежної
безпеки м.Вінниці при КЕВ м.Вінниця. Наказом начальника Генерального штабу -
Головнокомандувача Збройних сил України від 30 червня 2006 року № 185 звільнений з лав Збройних сил
України у запас за станом здоров'я.
наказом начальника Територіального управління пожежної безпеки м.Львів № 93
виключений зі списків частини та всіх видів забезпечення. З 02.11.2006 року
виконавчим комітетом Вінницької міської ради за клопотанням командування
Територіального управління пожежної безпеки позивачу на його сім`ю з трьох осіб
було виділено службову квартиру
яка розташована за адресою АДРЕСА_1.
Позивачем було подано заяву з клопотанням про надання виділеного моїй сім`ї службового
приміщення у постійне користування із
комісією було прийнято рішення щодо неможливості надання позивачу житла у
постійне користування. Позивач вважає дії начальника гарнізону та житлової
комісії, такими, що порушують його законні права та інтереси.
судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його у повному
відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, просив у позові
Обгрунтовуючи свої доводи він також зазначив,
що відповідно до чинного законодавства України, зокрема, Закону України «Про
соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», позивач
має право на отримання постійного житла, але в порядку черговості.
останній зазначив, що відповідно до п.11 Порядку забезпечення
військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого
Постановою КМУ №1081 від 03.08.2006 року, житлове приміщення виключається із
числа службового, якщо відпала потреба у його використанні. Натомість, станом
на час розгляду справи в суді у відповідача така необхідність існує.
вважає, що у разі виключення приміщення, в якому проживає позивач з числа
службового, воно підлягає розподілу між військовослужбовцями, які перебувають в
черзі громадян, що потребують поліпшення житлових умов, в порядку черговості.
матеріали справи, оцінивши надані докази, вислухавши пояснення сторін та покази
свідка, судом встановлено, що позивач проходив військову службу у
Територіальному управлінні пожежної безпеки м.Львів на посаді начальника служби
пожежної безпеки м.Вінниці при КЕВ м.Вінниця. Наказом начальника Генерального
штабу - Головнокомандувача Збройних сил України від 30 червня 2006 року № 185 звільнений з лав Збройних сил
України у запас за станом здоров'я.
наказом начальника Територіального управління пожежної безпеки м.Львів № 93
виключений зі списків частини та всіх видів забезпечення. З 02.11.2006 року
виконавчим комітетом Вінницької міської ради за клопотанням командування
Територіального управління пожежної безпеки позивачу на його сім`ю з трьох осіб
було виділено службову квартиру
яка розташована за адресою АДРЕСА_1.
Позивачем було подано заяву з клопотанням про надання виділеного моїй сім`ї
службового приміщення у постійне
користування із зняттям з черги.
комісією було прийнято рішення щодо неможливості надання позивачу житла у
постійне користування.
позивач та члени його сім'ї (дружина та син) на підставі рішення виконкому
міської ради отримали ордер №0269 на право зайняття службового жилого
приміщення жилою площею 25,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в
зазначеній квартирі сім'я позивача мешкає до теперішнього часу.
постійному житлі спонукала позивача до звернення з заявою до Начальника
Гарнізону про передачу у постійне користування позивачу вищезазначеної
01.10.2007 року житловою комісією було прийнято рішення про неможливість
виключення жилого приміщення, в якому мешкає позивач, з числа службових.
Висновок комісії заснований на положеннях п. 2.2, Інструкції про організацію
забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх
сімей житлових приміщень, що затверджена наказом Міністра оборони України №557
від 06.10.2006 року, відповідно до якої рішення щодо виключення житлового
приміщення із числа службового повинно бути прийнято командиром військової
частини. При цьому факт проживання в даному приміщенні осіб, які звільнені з
військової служби у запас, не є підставою для виключення цих приміщень з числа
службових. А у разі виключення житлових приміщень із числа службових, вони
підлягають розподіленню в порядку черговості серед військовослужбовців, які перебувають
на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов.
статтею 47 Конституції України передбачено, що громадянам, які потребуються
соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого
самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
ч.8 ст.12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців
і членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991
року: «військовослужбовці, які мають вислугу на
військовій службі 20 років і більше, у разі звільнення з військової служби за
станом здоров'я, віком, у
зв'язку із скороченням
штатів, а також звільнені з військової
служби особи, які
стали інвалідами I чи II групи, члени
сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти
під час проходження
військової служби, мають право на безплатне одержання у приватну
власність жилого приміщення, яке
вони займають у будинках державного житлового фонду».
загальної теорії права: закон є незаперечним, тобто ніякий інший орган, крім
законодавчого, не може його скасувати або змінити, а підзаконний нормативний
акт (до якого також належить наказ Міністра оборони України) видається
відповідно та на підставі закону, для конкретизації законодавчих розпоряджень.
обмеження права позивача на отримання квартири у постійне користування,
суперечить не лише загальним засадам теорії права, а і нормам діючої
Конституції, відповідно до вимог ч.3 ст.22 якої, при прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.
повністю відповідає судовій практиці Верховного суду України, у тому рахунку
висновкам, що викладені у ч.2 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від
01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні
правосуддя», відповідно до яких: «оскільки Конституція України, як визначено у
її ст.8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суду при
розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого
нормативно-правового акту з точки зору його відповідності Конституції і в усіх
необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Судові рішення
мають ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не
КАС України передбачено, що у разі невідповідності нормативно-правового акта
Конституції України, закону України, суд застосовує правовий акт, який має вищу
наведеного суд вважає, що, в силу вимог ч.2 ст.47 Конституції України від
28.06.1996 року, ч.8 ст.12 Закону України «Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців і членів їх сімей» №2011-XII від
20.12.1991 року, службове приміщення - квартира, в якому мешкає позивач, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, підлягає безплатній
передачі у приватну власність останнього.
також зазначити, що перебування ОСОБА_1 на квартирному обліку при звільненні
його з військової служби у запас за станом здоров'я надає йому право на
отримання житла у позачерговому порядку на підставі п.п. 3.10, 4.2 Інструкції
про організацію забезпечення і надання військовослужбовців Збройних Сил України
та членам їх сімей житлових приміщень, що затверджена Наказом Міністра оборони
України №577 від 06.10.2006 року.
обставини є підставою виключення даної квартири із числа службових приміщень та
командира військової частини звернутись в порядку, передбаченому
п.2.2. Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям
Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, що затверджена
наказом Міністра оборони України №557 від 06.10.2006 року, до виконавчого
органу Вінницької міської ради з клопотанням про прийняття рішення про
виключення квартири, в якій мешкає позивач, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,, із числа
службових приміщень.
викладеного позов ОСОБА_1 до Начальника Вінницького гарнізону про визнання дій
командування неправомірними та зобов'язання вчинити дії підлягає задоволенню в
ст.22, ч.2 ст.47 Конституції України від 28.06.1996 року, ч.8 ст.12 Закону
України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх
сімей» №2011-XII від 20.12.1991 року, ч.4 ст.9, ч.1
ст.94, ст.ст. 7, 71, 86, 158, 162, 163, 167, 186, 254, 255, 257 КАС України,
п.п. 3.10, 4.2 Інструкції про організацію забезпечення і надання
військовослужбовців Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень,
що затверджена Наказом Міністра оборони України №577 від 06.10.2006 року, суд,
до Начальника Вінницького гарнізону про визнання дій командування
неправомірними та зобов'язання вчинити дії задовольнити.
відповідача щодо відмови у зверненні до виконавчого комітету Вінницької міської
ради з клопотанням про виключення квартири, в якій мешкає сім'я ОСОБА_1, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, із числа службових приміщень, протиправними.
командування Вінницького гарнізону звернутись з клопотанням до виконавчого
комітету Вінницької міської ради про виключення квартири, в якій мешкає сім'я
ОСОБА_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, із числа службових приміщень.
командування Вінницького гарнізона надати ОСОБА_1, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 у постійне користування із зняттям з черги.
Відповідно до ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України
постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня ї проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному
обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. При цьому
апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя :