Справа № 2-а-15089/2007
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2007-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Вінниця, вул. Островського, 14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2007 року м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд

в складі головуючого: судді Мельник-Томенко Ж.М.

при секретарі Пивовар І.М.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2 - представник позивача,

відповідача 1 - Горецький Ю.М. -
представник за довіреністю;

відповідача 2 - Демчук С.П.- представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій
області (відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України у
Вінницькій області (відповідач 2) про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов до Управління МВС України у Вінницькій області та Головного
управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії та відшкодувати недоплату пенсії, що утворилася з
01.01.2005 року. Позов мотивовано наступним.

Відповідачем 1 невірно обраховано пільговий стаж служби позивача в органах внутрішніх
справ, а саме: в карному розшуку в період з 05.10.1978 року по 01.08.1985 року
та з 01.09.1988 року по 15.06.1992 року, та дільничним інспектором з 01.08.1980
року по 24.08.1983 року, тобто не враховано 5 років 3 місяці і 20 днів, що
призвело до заниження розміру пенсії на 5% - з 90% до 85% середньої заробітної
плати.

Крім того, відповідач 1 не врахував в розрахунку пенсії доплату від
очікуваної пенсії, яка не виплачувалась через відсутність фінансування, проте
не була відмінена.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги
змінив і просив суд зобов'язати відповідачів провести перерахунок
пільгової вислуги років пенсії, включивши в перерахунок 50 відсоткову пенсійну
доплату.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.51, ч.1 ст.155 Кодексу адміністративного судочинства
України позивач має право змінити підставу або предмет позовних вимог або
відмовитись від адміністративного позову, збільшити або зменшити розмір
позовних вимог або відмовитись від позову в будь-який час до закінчення
судового розгляду, відкликати позовні вимоги.

Представник позивача в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримав
повністю і просив позов задовольнити.

Відповідач 1 проти позову заперечив, посилаючись на те, що позивач
пропустив строк звернення до суду, передбачений ч.2 ст.99 Кодексу
адміністративного судочинства України, та просить на підставі ч.1 ст.100 цього
ж Кодексу в позові відмовити.

Представник Відповідача 1 заперечення проти позову підтримав і просив в
позові відмовити.

Відповідач 2 в письмових запереченнях-поясненнях проти позову заперечив,
посилаючись на те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про
передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення та виплати
пенсій деяким категоріям громадян» від 02.11.2006 року №1522 та ст.99 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» функції з призначення (перерахунку)
та виплати пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» віднесені до компетенції
органів Пенсійного фонду України з 01.01.2007 року. Зазначені законодавчі акти
не передбачають правонаступництва в питаннях призначення (перерахунку) пенсії
органами Пенсійного фонду України від Міністерства оборони, МВС, СБУ та інших
відомств. В зв'язку з цим Головне управління Пенсійного фонду України у
Вінницькій області не може бути відповідачем по цій справі.

До функцій Відповідача 2 не входить проведення розрахунку вислуги років,
внесення змін до довідок про грошове забезпечення тощо. Позивачу вислуга років
була обчислена вірно згідно п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Доплата в розмірі 50% від суми пенсії, яка могла бути нарахована, не
враховується при обчисленні розміру пенсії позивача, оскільки не є обов'язковим
видом забезпечення, а також в зв'язку з тим, що розмір пенсії обчислюється з
грошового забезпечення, яке особа отримувала перед звільненням.

Представник Відповідача 2 в судових дебатах участь не приймала, без
поважних причин залишила залу судового засідання, а тому правову позицію
відповідача 2 в судових дебатах не висловлено.

Згідно ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі
неприбуття в судове засідання відповідача - суб'єкта владних повноважень,
належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без
поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи
не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч.5 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України
наслідки, визначені частинами другою - четвертою цієї статті, застосовуються й
у разі якщо сторона без поважних причин залишить залу судового засідання.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов
висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю з наступних підстав.

Наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій
області № 1 о/с від 02.01.2001 року позивача звільнено у відставку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 17.11.2004 року № 1525 доповнено п.п. «в» п.3 постанови Кабінету
Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та
військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» та встановлено, що у пільгову
вислугу років на умовах один місяць служби за півтора місяця зараховується час
проходження служби особами начальницького складу органів внутрішніх справ на
посадах дільничних інспекторів міліції та працівників підрозділів з керівництва
дільничними інспекторами міліції (крім центрального апарату міністерства внутрішніх
справ). Дана постанова набрала чинності з 01.01.2005 року, а тому не може
застосовуватись для обрахування вислуги років позивача, оскільки позивач був
звільнений до введення в дію вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2001 року № 1497 внесено доповнення до п.п. «в» п.3
постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393, яким
встановлено, що на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця
зараховується час проходження служби особами рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ у
підрозділах карного розшуку за переліком посад і умовами, що визначаються
Міністром внутрішніх справ.

Так, Міністерством внутрішніх справ України 17.01.2002 року видано наказ
«Про затвердження Переліку посад працівників підрозділу карного розшуку органів
внутрішніх справ, стаж роботи яких обчислюється з розрахунку 1,5 місяця за кожен
місяць служби», п.2 якого встановлено, що вислуга років для призначення пенсії
на пільгових умовах зараховується працівникам, які звільняються зі служби після
набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2001 року №
1497. А тому, зміни внесені постановою Кабінету Міністрів України від
16.11.2001 року № 1497 щодо зарахування
на пільгових умовах часу проходження служби на посаді оперуповноваженого
карного розшуку не можуть застосовуватись до позивача.

Відповідно до ст.43 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб», що визначає заробіток
(грошове забезпечення) для обчислення пенсій та п.7 Порядку обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та членам їх сімей, затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 пенсії обчислюються з таких видів
грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед
звільненням, окладу за військове або спеціальне звання, процентної надбавки за
вислугу років, додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця
(надбавки за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби),
крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на
пенсію за вислугу років згідно із законодавством, і залишені за їх згодою та в
інтересах справи на службі. А тому,
щомісячна доплата, яка встановлена наказом начальника Управління
міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області від 23.03.1998 року
№ 35 о/с у розмірі 19 відсотків суми пенсії, та запроваджена Указом Президента
України від 04.10.1996 року № 926/96 не відноситься до додаткових видів
грошового забезпечення, що включаються при обчисленні пенсій.

Тому, відповідно до вищевикладеного, вимог ст.63 Закону України «Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» та п.8 Порядку обчислення
вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей немає правових підстав для
перерахунку пенсії на підставі нормативних актів, зазначених позивачем.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на
підставі, у межах
повноважень та у
спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з
використанням повноваження з
метою, з якою
це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод
та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з
урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно
до якого суб'єкти владних повноважень зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що відповідачі, з урахуванням всіх
обставин, діяли обгрунтовано, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений
законами України. З боку відповідачів відсутні порушення щодо неперерахування
пільгової вислуги років, та не включення в пенсійний перерахунок 50 відсоткової
пенсійної доплати.

Водночас суд зазначає наступне. Кодекс адміністративного судочинства
України набрав чинності з 01.09.2005 року. Ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх прав, свобод и інтересів. Тобто, порушувати
питання про порушення свого права позивач повинен був при отриманні розрахунку
під час звільнення, тобто в січні 2001 року або в травні 2005 року при
одержанні документів від відповідача про розрахунок вислуги років та процентної
надбавки, довідки про основні та додаткові види грошового забезпечення, з яких
нараховувалась пенсія, виписки з наказу про звільнення. Згідно ч.1 ст.100
Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до
суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

А тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 71, 86, 94, 99, 100, 158, 159, 163, 167,
186, 255 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У позові ОСОБА_1 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області (відповідач 1) та
Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (відповідач
2) про зобов'язання вчинити дії відмовити повністю.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або у термін, встановлений
для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова
суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Мельник-Томенко
Ж.М.