Справа № 22-а-2203/2007
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2007-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Самойлова В.В.
Категорія: Доповідач
оскарження дій або бездіяльності суддя
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2007 року

№ 22-а-2203/07

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді - Сіренко О.І.

Суддів - Григоров А.М., Подобайло З.Г.

при секретарі: Спесивцева О.В.

за участі:

позивач - ОСОБА_1

представник відповідача - Торяник
А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу директора
Ленінського районного центра зайнятості м. Харкова - Торяник Анатолія Івановича
на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16 липня 2007 року
по справі № 2а-39/07

за позовом ОСОБА_1

до
директора Ленінського районного центра зайнятості м. Харкова - Торяник
Анатолія Івановича

про поновлення
порушеного порядку реєстрації та призначення допомоги по безробіттю,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до
директора Ленінського районного центра зайнятості м. Харкова - Торяник Анатолія
Івановича про поновлення порушеного порядку реєстрації та призначення допомоги
по безробіттю.

16 липня 2007 р. Харківським окружним адміністративним
судом була розглянута адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до директора
Ленінського районного центру зайнятості м. Харкова - Торяника Анатолія
Івановича про порушення порядку реєстрації та призначення допомоги по
безробіттю. За результатами розгляду була винесена постанова, якою позов
ОСОБА_1 задоволено: визнано недійсним наказ директора Ленінського районного
центру зайнятості м. Харкова за № НТ 061108 від 08.11.2006 р. в частині
призначення ОСОБА_1 допомоги по безробіттю без урахування страхового стажу за
період з 12.11.2003 р. по 30.06.2004 р. та зобов'язало директора Ленінського
районного центру зайнятості м. Харкова призначити позивачу допомогу по
безробіттю з урахуванням страхового стажу за період з 12.11.2003 р. по
30.06.2004р.

Директор Ленінського районного центру зайнятості м.
Харкова не погоджується з вказаною постановою, подав апеляційну скаргу, вважає,
що судом першої інстанції невірно застосуванні норми матеріального права, що
привело до винесення Харківським окружним адміністративним судом рішення, що
порушує інтереси Ленінського районного центру зайнятості, у зв'язку з чим суд
при винесенні рішення неповно з'ясував обставини, які мають значення для
справи, висновки, викладені в рішенні суду, не відповідають обставинам справи.
Невірно застосуванні норми чинного законодавства, що призвело до порушення ст.
86 КАС України, а саме не було всебічно, повно та об'єктивно розглянуто всі
обставини справи в їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, директор Ленінського районного
центру зайнятості м. Харкова просить суд апеляційної інстанції скасувати
постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.07.2007 р. про
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про порушення порядку реєстрації та
призначення допомоги по безробіттю.

Заслухавши осіб, які з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було встановлено та підтверджено у
суді апеляційної інстанції наступне.

Позивач просить визнати недійсним наказ директора
Ленінського районного центра зайнятості м. Харкова за № НТ 061108 від
08.11.2006р. в частині призначення йому допомоги по безробіттю без урахування
страхового стажу за період з 12.11.2003р. по 30.06.2004р. та зобов'язати
директора Ленінського районного центра зайнятості м. Харкова призначити йому
допомогу по безробіттю з урахуванням страхового стажу за цей час, посилаючись
на те що він має страховий стаж більше 26 тижнів, оскільки 10 листопада 2003
року він вступив до докторантури Харківського національного університету ім.
В.Н. Каразіна на денну форму навчання, до цього працюючи - з 01.09.2003 року
старшим викладачем Української інженерно-педагогічної академії, повний робочий
день. Після зарахування до докторантури продовжував працювати на тій самій
посаді на умовах 0,5 ставки до 30.06.2004 року, отже відпрацював сумарно 44
тижні та сплачував страхові внески. 01.11.2006р. він був відрахований з
докторантури Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, у
зв'язку з закінченням терміну навчання, а також йому було відмовлено у
працевлаштуванні. Після чого він 01.11.2006р. звернувся до відповідача за
сприянням в працевлаштуванні, та згідно рішення останнього за № НТ061108 від
08.11.2006р. йому надано статус безробітного та призначена соціальна допомога в
зв'язку з цим у мінімальному розмірі, передбаченого діючим законодавством, що
він оскаржує оскільки це суперечить вимогам ст. 22 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття",
оскільки йому не визнали навчання в докторантурі Харківського національного
університету ім. В.Н. Каразіна, як поважну причину до настання перерви
страхового стажу, оскільки він працював менше 26 календарних тижнів протягом
останніх 12 місяців, які передували безробіттю.

Представник відповідача проти позову заперечує,
посилаючись на те, що, 01.11.2006р. ОСОБА_1 звернувся до них за
працевлаштуванням одразу після закінчення докторантури Харківського
національного університету ім. В.Н. Каразіна та з 08.11.2006р. йому було надано
статус безробітного та розпочата виплата допомоги по безробіттю відповідно до
вимог ст.ст. 22, 23 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування на випадок безробіття" та п.п. 2.7, 2.9 "Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької діяльності" у розмірі установленому
законодавством протягом 360 календарних днів. При цьому, не враховано було
страховий стаж позивача за час з 12.11.2003р. по 30.06.2004р., оскільки мало
місце настання перерви цього стажу, тобто він працював менше 26 календарних
тижнів протягом останніх 12 місяців, які передували безробіттю.

Встановлено, що 10 листопада 2003 року позивач вступив до
докторантури Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна на денну
форму навчання, до цього працюючи - з 01.09.2003 року старшим викладачем
Української інженерно-педагогічної академії, повний робочий день. Після
зарахування до докторантури продовжував працювати на тій самій посаді в
Українській інженерно-педагогічній академії на умовах 0,5 ставки до 30.06.2004
року, та сплачував страхові внески. 01.11.2006р. ОСОБА_1 був відрахований з
докторантури Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, у
зв'язку з закінченням терміну навчання, та йому було відмовлено у
працевлаштуванні. Після чого він 01.11.2006р. звернувся до відповідача за
сприянням в працевлаштуванні, та згідно рішення останнього за № НТ061108 від
08.11.2006р. йому надано статус безробітного та призначена соціальна допомога
по безробіттю у мінімальному розмірі, на підставі п.п. 2.7, 2.9 "Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької діяльності". При цьому, йому не врахований
страховий стаж за період з 12.11.2003р. по 30.06.2004р. з причини що у нього
мало місце перерва страхового стажу, так як позивач працював менше 26
календарних тижнів протягом останніх 12 місяців, які передували безробіттю.
Одночас, не признавши як поважну причину цього навчання позивача в докторантурі
Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, як поважну причину
перерви цього стажу, який передував безробіттю,

Це не відповідає вимогам ст. 22 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття",
де вказано що право на допомогу по безробіттю зберігається у разі настання
перерви страхового стажу з поважних причин, якщо особа протягом місяця після
закінчення цієї перерви зареєструвалась в установленому порядку в державній
службі зайнятості як безробітна. Поважними причинами є: навчання у
професійно-технічних та вищих навчальних закладах, клінічній ординатурі,
аспірантурі, докторантурі з денною формою навчання. Таким чином в даному
випадку, поважною причиною для позивача в перерві страхового стажу є навчання в
докторантурі Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, що
відповідачем безпідставно не визнано, оскільки він посилається, на те що, він
звільнений з роботи, яка передувала навчанню за власним бажанням, а не з
причини вступу до докторантури.

Але у вказаному Законі посилання, яке може позбавити
позивача права на одержання допомоги по безробіттю без урахування спірного
страхового стажу відсутнє.

За таких обставин, позовні вимоги позивача правомірні та
обґрунтовані і тому підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що
позов підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги є помилковими, не спростовують
висновків суду першої інстанції.

За таких обставин суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу директора Ленінського районного центра зайнятості м.
Харкова - Торяник Анатолія Івановича залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 16 липня 2007 року по справі № 2а-39/07 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Повний текст виготовлено та
підписано 17 грудня 2007 року

Головуючий
Сіренко О.І.

Судді
Григоров А.М.

Подобайло
З.Г.