Справа № К-3005/07/К-4883/07
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2007-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУ
________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2007 року
№ К-3005/07 (К-488
3/07)

Вищий адміністративний с
уд України у складі колегії с
уддів:
головуючого судді
Фадєєвої Н.М.
суддів:
Гончар Л.Я.

Маринчак Н.Є.

Рибченка А.О.

Юрченка В.В.

при секретарі судового зас
ідання: Ярцевій С.В.

за участю представників:
позивача: не зя
вився;
відповідача 1: не зяв
ився;
відповідача 2: не зяв
ився;
прокуратури: Атаєв
а Д.К., посвідчення № 126

розглянувшиу відкритому
судовому засіданні касаційн
і скарги Державної пода
ткової інспекції у Комінтерн
івському районі м. Харкова та
Прокуратури Харківської обл
асті

на ухвалуХарківського а
пеляційного господарського
суду від 31.01.2007 р.
та постановугосподарсь
кого суду Харківської област
і від 01.11.2006 р.

у справі№ АС-27/704-06 господар
ського суду Харківської обла
сті

за позовомПриватного пі
дприємства «Еллада-2002»
до1.Державної податко
вої інспекції у Комінтернівс
ькому районі м. Харкова
2. Відділення Державного
казначейства у Комінтернівс
ькому районі м. Харкова
за участюпрокуратури Х
арківської області
провизнання недійсним
податкового повідомлення-рі
шення та стягнення бюджетної
заборгованості з податку на
додану вартість, -

Справа № К-3005/07 (К-4883/07)
Доповідач Рибченко А.О.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство
«Еллада-2002» звернулось до гос
подарського суду Харківсько
ї області з позовом до Дер
жавної податкової інспекції
у Комінтернівському районі
м. Харкова, відділення Держав
ного казначейства у Комінтер
нівському районі м. Харкова п
ро визнання недійсним податк
ового повідомлення-рішення п
ершого відповідача № /0 від
12.08.2004 р. та стягнення з Державно
го бюджету суми бюджетної за
боргованості з податку на до
дану вартість за січень 2004 р.
в сумі 2 040 170,34 грн., за лютий 2004 р.
в сумі 832 195,50 грн., за березень 2004 р
. в сумі 1 302 512,25 грн.
Постановою господарського
суду Харківської області ві
д 01.11.2006 р. у справі № АС-27/704-06, яка зал
ишена без змін ухвалою Харкі
вського апеляційного господ
арського суду від 31.01.2007 р., позов
ні вимоги задоволено, визнан
о недійсним податкове повідо
млення-рішення Державно
ї податкової інспекції у Ком
інтернівському районі м. Хар
кова № /0 від 12.08.2004 р., стягнуто з
Державного бюджету на корис
ть позивача суму бюджетної з
аборгованості з податку на д
одану вартість за січень 2004 р.
в сумі 2 040 170,34 грн., за лютий 2004 р.
в сумі 832 195,50 грн., за березень 2004 р
. в сумі 1 302 512,25 грн. Також на ко
ристь позивача з Державного
бюджету стягнуто судовий збі
р в сумі 1 703,40 грн.
Вказані судові рішення
аргументовані тим, що виснов
ки акту перевірки, на підстав
і якого відповідачем прийнят
о оспорюване податкове повід
омлення-рішення, не відповід
ають вимогам чинного законод
авства України.
Прокуратура Харківської о
бласті та ДПІ у Комінтернів
ському районі м. Х
аркова, не погоджуючись із
судовими рішеннями господар
ських судів першої та апеляц
ійної інстанцій, звернулись
до Вищого адміністративного
суду України з касаційними с
каргами, в яких просять ска
сувати вказані судові рішенн
я та ухвалити нове судове ріш
ення про відмову у задоволен
ні позовних вимог в звязку
з тим, що при їх прийнятті суд
ами порушено норми матеріаль
ного права.
Позивач заперечень на каса
ційні скарги не надав.
Прокурор відділу участі пр
окурорів в адміністративном
у судочинстві Генеральної пр
окуратури України підтримав
вимоги касаційних скарг, ріш
ення господарських судів поп
ередніх інстанцій вважає так
ими, що не відповідають норма
м чинного законодавства Укра
їни з мотивів, викладених у ка
саційних скаргах, просив їх с
касувати та ухвалити нове су
дове рішення про відмову у за
доволенні позовних вимог пов
ністю.
Представники сторін в судо
ве засідання суду касаційної
інстанції не зявились, сво
їм процесуальним правом, що п
ередбачене ст.49 КАС України не
скористались, про причини не
явки суд не повідомили, незва
жаючи на те, що про час і місце
судового засідання були пов
ідомлені належним чином.
Відповідно до частини 1 ст. 220
КАС України, суд касаційної і
нстанції перевіряє правильн
ість застосування судами пер
шої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та проце
суального права, правової оц
інки обставин у справі і не мо
же досліджувати докази, вста
новлювати та визнавати довед
еними обставини, що не були вс
тановлені в судовому рішенні
, та вирішувати питання про до
стовірність того чи іншого д
оказу.
Господарськими судами пе
ршої та апеляційної інстанці
й встановлено наступне.
Податковим повідомленням-
рішенням ДПІ у Комінтернівсь
кому районі м. Харко
ва від № /0 від 12.08.2004 р., ПП «Елла
да-2002» було зменшено бюджетне
відшкодування по податку на
додану вартість за січень 2004 р
. - в сумі 2 0401 70,34 грн., за люти
й 2004 р. - в сумі 832 195,50 грн., за березен
ь 2004 р. - в сумі 1 302 512,25 грн.
Вказане податкове повідом
лення-рішення було прийняте
першим відповідачем на підст
аві акту № 490/23-204 від 10.08.2004р. про рез
ультати перевірки своєчасно
сті внесення до бюджету пода
тку на додану вартість Прива
тного підприємства «Еллада-2
002» за січень-березень 2004 р.
Згідно акту перевірки, ПП «Е
ллада-2002» реалізовано товари,
придбані для подальшого вик
ористання у господарській ді
яльності, за цінами, нижче цін
и їхньої покупної вартості (н
ижче ціни придбання). Ніяких к
оригувань у звязку з таким
продажем у податковому облі
ку підприємство не робило, та
кож не проводилась уцінка то
варів. При реалізації товару
по ціні меншій за ціну придба
ння, та частина вартості това
ру, на яку була зменшена ціна,
на думку податкового органу,
не використана у власній гос
подарській діяльності підпр
иємства позивача, а тому пози
вач повинен був вилучити (ско
ригувати) цю частину з валови
х витрат згідно п. 5.9 статт
і 5 Закону України «Про оподат
кування прибутку підприємст
в».
Згідно з даними податкової
декларації з ПДВ ПП «Еллада-20
02» за січень 2004 р. податков
е зобовязання по ПДВ (рядок
9 декларації) складає 1 259 490 грн., а
податковий кредит (рядок 17 де
кларації) складає 4 259 472 грн. В ці
й декларації позивачем заявл
ено до відшкодування з держа
вного бюджету ПДВ в сумі
2 999 982 грн.
Згідно з даними податкової
декларації з ПДВ ПП «Еллада-20
02» за лютий 2004 р. податкове
зобовязання по ПДВ (рядок 9
декларації) складає 2 819 015 грн., а
податковий кредит (рядок 17 де
кларації) складає 5 819 011 грн. В ці
й декларації позивачем заявл
ено до відшкодування з держа
вного бюджету ПДВ в сумі
2 999 996 грн.
Згідно з даними податкової
декларації з ПДВ ПП «Еллада-20
02» за березень 2004 р. податкове з
обовязання по ПДВ (рядок 9 де
кларації) складає 2 888 928 грн., а по
датковий кредит (рядок 17 декла
рації) складає 5 743 012 грн. В цій де
кларації позивачем заявлено
до відшкодування з державно
го бюджету ПДВ в сумі 2
854 084 грн.
Податковою перевіркою зі с
кладу податкового кредиту пі
дприємства позивача за січен
ь 2004 р. був виключений ПДВ в сум
і 2 040 170,34 грн., сплачений у складі
ціни товарів, витрати на прид
бання яких не були віднесені
перевіркою до складу валови
х витрат, у звязку з їх реалі
зацією нижче ціни придбання.

Зі складу податкового кред
иту підприємства позивача за
лютий 2004 р. був виключений ПДВ
у сумі 832 195,50 грн., сплачений у скл
аді ціни товарів, витрати на п
ридбання яких не були віднес
ені перевіркою до складу вал
ових витрат, у звязку з їх ре
алізацією нижче ціни придбан
ня.
Зі складу податкового кред
иту підприємства позивача за
березень 2004 р. був виключений П
ДВ в сумі 1 302 512,25 грн., сплачений у
складі ціни товарів, витрати
на придбання яких не були від
несені перевіркою до складу
валових витрат, у звязку з ї
х реалізацією нижче ціни при
дбання.
У висновках вказаного вище
акту перевірки зокрема вста
новлено порушення позивачем
пп. 7.4.1, пп. 7.4.4 п. 7.4. ст. 7 Закону Украї
ни «Про податок на додану вар
тість», що призвело до зменше
ння сум ПДВ, заявлених позива
чем до відшкодування. Перший
відповідач стверджує, що сум
и податків по товарам, які вик
ористовувалися позивачем в о
пераціях з їх продажу за ціно
ю нижче, ніж ціна придбання і н
е мали цілі отримання доходу
, та які не можуть бути віднесе
ні до складу валових витрат п
ідприємства, не відносяться
до складу податкового кредит
у.
Судова колегія Вищого адм
іністративного суду України
, заслухавши доповідь судді-д
оповідача, пояснення предста
вника прокуратури, перевірив
ши правильність застосуванн
я судами попередніх інстанці
й норм матеріального та проц
есуального права, юридичної
оцінки обставин справи, прих
одить до висновку про відсут
ність підстав для задоволенн
я касаційної скарги з огляду
на слідуюче.
Згідно п. 5.1 ст. 5 Закону Украї
ни «Про оподаткування прибут
ку підприємств» в редакції З
акону України від 22 травня 1997 р
оку № 283/97-ВР (із змінами та допов
неннями) валові витрати виро
бництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витр
ат платника податку у грошов
ій, матеріальній або нематер
іальній формах, здійснюваних
як компенсація вартості тов
арів (робіт, послуг), які придб
аваються (виготовляються) та
ким платником податку для їх
подальшого використання у в
ласній господарській діяльн
ості.
До складу валових витрат вк
лючаються суми будь-яких вит
рат, сплачених (нарахованих) п
ротягом звітного періоду у з
вязку з підготовкою, орган
ізацією, веденням виробництв
а, продажем продукції (робіт, п
ослуг) і охороною праці, у тому
числі витрати з придбання ел
ектричної енергії (включаючи
реактивну), з урахуванням обм
ежень, установлених пунктами
5.3 - 5.8 ст.5 зазначеного закону.
Таким чином, Законом Україн
и «Про оподаткування прибутк
у підприємств» передбачено,
що однією з обовязкових ум
ов для віднесення до валових
витрат здійснених витрат на
придбання товарів, є їх придб
ання для подальшого використ
ання у власній господарській
діяльності.
Під господарською діяльні
стю розуміється будь-яка дія
льність особи, направлена на
отримання доходу в грошовій
, матеріальній або нематеріа
льній формах, у разі коли безп
осередня участь такої особи
в організації такої діяльнос
ті є регулярною, постійною та
суттєвою (п. 1.32 ст. 1 Закону Украї
ни «Про оподаткування прибут
ку підприємств»).
З огляду на викладене, висно
вок господарських судів попе
редніх інстанцій щодо правил
ьності формування позивачем
валових витрат з придбання т
оварів, які в подальшому були
реалізовані останнім за цін
ами нижчими ніж ціна придбан
ня є обґрунтованим, оскільки
такі витрати виникли саме з п
ридбання товарів, які придба
валися для їх подальшого вик
ористання у власній господар
ській діяльності, що передба
чено 5.1 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підп
риємств».
Судова колегія зазначає, що
Закон України «Про оподатку
вання прибутку підприємств»
не містить жодної норми, яка б
вимагала віднесення до скла
ду валових витрат лише витра
ти з придбання товарів, від пр
одажу яких отримано прибуток
.
Направлення діяльності на
отримання прибутку не тотож
не його фактичному отриманню
за результатом конкретної о
перації, оскільки підприємст
во веде свою діяльність на вл
асний страх та ризик. При цьом
у, судами правильно врахован
о, що знижки при продажу товар
ів були обумовлені необхідні
стю підвищення рівня продажу
з кінцевою метою - отримання п
рибутку, адже позивач за пере
віряємий період не мав збитк
у від основного виду діяльно
сті.
Відповідно до ст. 7 Закону Ук
раїни «Про ціни і ціноутворе
ння» від 03.12.1990р. № 507-ХП (із змінами
і доповненнями), вільні ціни і
тарифи встановлюються на вс
і види продукції, товарів і по
слуг, за винятком тих, по яких
здійснюється державне регул
ювання цін і тарифів.
Статтею 44 Господарського ко
дексу України визначено осно
вні принципи підприємницько
ї діяльності, одним із яких є с
амостійне формування підпри
ємцем програми діяльності, в
ибору постачальників і спожи
вачів продукції, що виробляє
ться, залучення матеріально-
технічних, фінансових та інш
их видів ресурсів, використа
ння яких не обмежено законом
, встановлення цін на продукц
ію та послуги відповідно до з
акону.
У відповідності до ч. 3 ст. 189 Го
сподарського кодексу Україн
и, субєкти господарювання
можуть використовувати у гос
подарській діяльності вільн
і ціни, державні фіксовані ці
ни та регульовані ціни - грани
чні рівні цін або граничні ві
дхилення від державних фіксо
ваних цін.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 190 Господар
ського кодексу України, суб
єкти господарювання самості
йно за згодою сторін, а у внутр
ішньогосподарських відноси
нах - також за рішенням субє
кта господарювання визначаю
ть вільні ціни на всі види про
дукції (робіт, послуг), за виня
тком тих, на які встановлено д
ержавні ціни.
Податковою інспекцією, в по
рушення ч. 2 ст. 71 КАС України, не
обґрунтовано того, що ціна пр
оданого позивачем товару, пі
длягає державному регулюван
ню.
Таким чином, суд касаційної
інстанції погоджується з мі
сцевим та апеляційним господ
арськими судами в тому, що поз
ивач вправі реалізовувати то
вар за ціною, визначеною ним с
амостійно, навіть за ціною, як
а може бути нижче ціни придба
ння.
За таких обставин, колегія с
уддів Вищого адміністративн
ого суду України вважає, що по
зивач правомірно формував ва
лові доходи та валові витрат
и по операціях з купівлі-прод
ажу товарно-матеріальних цін
ностей в січні-березні 2004 р.
Доводи відповідача про те, щ
о господарська діяльність
це діяльність, результатом я
кої є виключно прибуток, супе
речать загальновідомим прин
ципам здійснення підприємни
цької діяльності, зокрема та
кому з них, як здіснення діяль
ності на свій ризик, а тому виз
наються судовою колегією Вищ
ого адміністративного суду н
ормативно необґрунтованими
.
Відповідно до пп. 7.4.1. п. 7.4. ст.
7 Закону України «Про податок
на додану вартість», податко
вий кредит звітного періоду
складається із сум податків,
сплачених (нарахованих) плат
ником податку у звітному пер
іоді у звязку з придбанням
товарів (робіт, послуг), варті
сть яких відноситься до скла
ду валових витрат виробництв
а (обігу) та основних фондів чи
нематеріальних активів, що п
ідлягають амортизації.
Згідно пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону
України «Про податок на дода
ну вартість» датою виникненн
я права платника податку на п
одатковий кредит вважається
дата здійснення першої з под
ій:
- або дата списання коштів з
банківського рахунку платни
ка податку в оплату товарів (р
обіт, послуг);
- або дата отримання податко
вої накладної, що засвідчує ф
акт придбання платником пода
тку товарів.
Відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 За
кону України «Про податок на
додану вартість» не дозволя
ється включення до податково
го кредиту будь-яких витрат п
о сплаті податку, що не підтве
рджені податковими накладни
ми чи митними деклараціями, а
при імпорті робіт (послуг) - ак
том прийняття робіт (послуг) ч
и банківським документом, як
ий засвідчує перерахування к
оштів в оплату вартості таки
х робіт (послуг). У разі коли на
момент перевірки платника п
одатку податковим органом су
ми податку, попередньо включ
ені до складу податкового кр
едиту, залишаються непідтвер
дженими зазначеними цим підп
унктом документами, платник
податку несе відповідальніс
ть у вигляді фінансових санк
цій, установлених законодавс
твом, нарахованих на суму под
аткового кредиту, непідтверд
жену зазначеними цим підпунк
том документами.
Враховуючи те, що позивачем
правомірно віднесено до скл
аду валових витрат витрати н
а придбання товарно-матеріал
ьних цінностей, податок на до
дану вартість, сплачений поз
ивачем за вказаними операція
ми, на думку колегії суддів Ви
щого адміністративного суду
України, цілком обґрунтован
о віднесено останнім до скла
ду податкового кредиту.
Відповідно до пп. 7.7.3 п. 7.7 ст.7 За
кону України «Про податок на
додану вартість» підставою
для отримання відшкодування
є дані тільки податкової дек
ларації за звітний період.
Як вбачається з матеріалів
справи, судовими інстанціям
и встановлено, що податковий
кредит позивача за січень-бе
резень 2004 р. повністю підтверд
жений податковими накладним
и. Суми бюджетного відшкодув
ання відображені в податкови
х деклараціях, які оформлені
належним чином та у належний
строк надані до установи пер
шого відповідача. В період з 11
.06.2004 р. по 23.07.2004 р. позивач здійснив
оплату своїм контрагентам з
а отриманий від них товар, що п
ідтверджується копіями плат
іжних доручень та виписками
банку.
За таких обставин, висновок
судів попередніх інстанцій
про незаконність зменшення б
юджетного відшкодування поз
ивача по податку на додану ва
ртість за січень-березень 2004 р
. визнається судовою колегіє
ю Вищого адміністративного с
уду України нормативно обґру
нтованим.
Відповідно до пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 За
кону України «Про податок на
додану вартість», у строки, пе
редбачені законом для відпов
ідного податкового періоду,
платник податку подає органу
державної податкової служби
за місцем свого знаходження
податкову декларацію незале
жно від того, чи виникло у цьом
у періоді податкове зобовя
зання чи ні.
Згідно з пп. 7.7.3 п. 7.7 ст. 7 Закону У
країни «Про податок на додан
у вартість», у разі коли за рез
ультатами звітного періоду с
ума, визначена згідно з підпу
нктом 7.7.1 цієї статті, має від
ємне значення, така сума підл
ягає відшкодуванню платнику
податку з Державного бюджет
у України протягом місяця, на
ступного після подачі деклар
ації.
Підставою для отримання ві
дшкодування є дані тільки по
даткової декларації за звітн
ий період. За бажанням платни
ка податку сума бюджетного в
ідшкодування може бути повні
стю або частково зарахована
в рахунок платежів з цього по
датку. Таке рішення платника
податку відображається в по
датковій декларації.
Відшкодування здійснюєтьс
я шляхом перерахування відпо
відних грошових сум з бюджет
ного рахунку на рахунок плат
ника податку в установі банк
у, що його обслуговує, або шлях
ом видачі казначейського чек
а, який приймається до негайн
ої оплати (погашення) будь-яки
ми банківськими установами.
Суми, не відшкодовані платни
ку податку протягом визначен
ого у цьому пункті строку, вва
жаються бюджетною заборгова
ністю.
Платник податку має право у
будь-який момент після виник
нення бюджетної заборговано
сті звернутися до суду з позо
вом про стягнення коштів бюд
жету та притягнення до відпо
відальності посадових осіб,
винних у несвоєчасному відшк
одуванні надмірно сплачених
податків.
Судами встановлено, що пози
вач здійснював розрахунки з
постачальниками товарів гро
шовими коштами, виходячи з ва
ртості придбання та в сумі ва
ртості товарів сплачував ПДВ
.
Отже, відповідно до п. 1.8. ст. 1 З
акону України «Про податок н
а додану вартість», позивач м
ає надмірну сплату податку н
а додану вартість та має прав
о на відшкодування з Державн
ого бюджету сум ПДВ за січень
-березень 2004 р.
Таким чином, судова колег
ія Вищого адміністративного
суду України підтверджує, що
при прийнятті судових рішен
ь у справі № АС-27/704-06 суди першої
та апеляційної інстанцій ді
йшли вичерпних юридичних вис
новків щодо встановлених обс
тавин справи і правильно зас
тосували до спірних правовід
носин сторін норми матеріаль
ного права.
За таких обставин, касаційн
і скарги Державної податково
ї інспекції у Комінтернівськ
ому районі м. Харкова та Проку
ратури Харківської області п
ідлягають залишенню без задо
волення, а постановлені у спр
аві судові рішення без змі
н.
Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230 Код
ексу адміністративного судо
чинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Дер
жавної податкової інспекції
у Комінтернівському районі
м. Харкова та Прокуратури Ха
рківської області залишити б
ез задоволення.
УхвалуХарківського апеляц
ійного господарського суду в
ід 31.01.2007 р. та постанову господа
рського суду Харківської обл
асті від 01.11.2006 р. залишити без зм
ін.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення, ал
е може бути переглянута Верх
овним Судом України з підста
в та в порядку, передбачених с
таттями 236-238 Кодексу адміністр
ативного судочинства Україн
и.

Головуючий
(підпис) Фад
єєва Н.М.

Судді
(підпис)
Гончар Л.Я.

(підпис) М
аринчак Н.Є.

(підпис) Р
ибченко А.О.

(підпис) Ю
рченко В.В.