Справа № 22а-318/07
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2007-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 318/07
Головуючий суддя у 1
категорія статобліку - 45
інстанції -Дроздова С.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 вересня
2007 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого суді - Проценко
О.А.,

суддів: Коршуна
А.О., Туркіної Л.П.,

при секретарі:
Духневич О.С.,

за участі представників:

позивача - Глущенко А.М.,

відповідача - Захаров Ю.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Відкритого акціонерного товариства “Автотранспортне підприємство №12327”

на постанову
господарського суду Запорізької області від 27.03.2007року по справі
№27/44/07-АП

за позовом: Управління Пенсійного фонду
України в Комунарського району м.Запоріжжя

до:
Відкритого акціонерного товариства “Автотранспортне підприємство №12327”

про:
відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах,

ВСТАНОВИЛА:

31.01.2007р. до
господарського суду Запорізької області звернулось Відкрите акціонерне
товариство “Автотранспортне підприємство №12327” з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Комунарському районі м.Запоріжжя про відшкодування
витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах

Позов обгрунтовано
наступним. Відповідач є суб'єктом
підприємницької діяльності, який має статус юридичної особи та згідно з п.1 ст.1 Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» № 400/97-ВР (далі по тексту - Закон № 400/97) є
платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування. Згідно з абзацем 4 п. 1 ст. 2 Закону
№ 400/97 для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих,
які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування також є
фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про
пенсіне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення". Абзацом 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"
передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1
та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах
або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільнових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. Абзацом 2 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про загальнообов'язко державне пенсійне
страхування" передбачено, що до запровадження пенсійного забезпечені через
професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього
пункту, пенсії призначаються за нормами цьої Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Закона України
"Про пенсійне забезпечення". Особливості виплати пенсії окремим
категоріям громадян (пенсії призначені відповідно п.п. а, б, в-е, ж ст. 13
Закону України "Про пенсіне забезпечення") передбачено абзацами 4 підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове держав] пенсійне
страхування". Щодо інших пільгових пенсій, то відповідно до абзацу
третього підпункту 1 пункту Прикінцевих положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” вказано, що при цьому
зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, діяв до
набрання чинності цим Законом. Позивач у позові зазначив, що до набрання чинності Законом
України «Про загальнообов'язкове державне
пенсі страхування» фактичні витрати на виплату та доставку пільгових
пенсій призначених відповідно п. «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» відшкодовувалися підприємствами у 10* розмірі, відповідно до
Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» якого не
зупинялася. Пункт 1 ст. 4 даного Закону зазначає, що для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті цього Закону на обов'язкове державне пенсійне
страхування встановлюються ставки у розмірі 1 відсотків від об'єкта
оподаткування, визначеного в абзаці 4 пункту 1 статті 2 цього закону. Статтею
12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначений вік, з якого
люди мають пр на державне пенсійне забезпечення на загальних підставах, так,
право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при
стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 20 років,

а це, в свою чергу, означає, що
ВАТ "АТП 12327" має сплачувати до Пенсійного фонду України фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів
"б" - "з" статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до досягнення працівником 60 років у розмірі, встановленому Законом. Так, громадянину
ОСОБА_1 за протоколом № 24 від 18.02.2004 року була призначена і виплачується
відповідно до останніх розпоряджень про перерахунок пенсія на пільгових умовах
відповідно до п. "з" ч.І ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення”
ОСОБА_1 працював у ВАТ "АТП 12327" водієм міського пасажирського
транспорту протягом 14 років 1 місяця, що підтверджується довідкою, уточнюючою
особливий характер праці. Таким чином, на думку позивача, ВАТ "АТП 12327" має у повному
обсязі сплачувати до Пенсійного фон України суму фактичних витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій, призначених відповідно п. "з" ст. 13
Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення гр.ОСОБА_1
пенсійного віку, передбаченого ст. 12 цього Закону (60 років).

Станом на 01.10.2006 року ВАТ «АТП
12327» не сплатило суму фактичних витрат на виплі та доставку пільгової пенсії
ОСОБА_1 на загальну суму 4915,68 грн. Оскільки дана сума на розрахунковий рахунок Пенсійного фонду України не
надійшла - борг ВАТ «АТП 12327» станом на 01.10.2006 року становить 4915,68
грн.

Постановою
господарського суду Запорізької області від 27.03.2007р. по справі №27/44/07-АП
адміністративний позов задоволено в повному обсязі. При цьому суд першої
інстанції послався на обгрунтованість позовних вимог, які відповідають нормам
чинного законодавства України.

Відповідач, не
погодившись з постановою суду від 27.03.2007р., подав апеляційну скаргу, у якій
просить суд скасувати вказану постанову та прийняти по справі нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову. Відповідач посилається на те, що постанова
суду по даній справі прийнята з
порушенням норм матеріального права, а висновки суду є помилковими.

Позивач - УПФУ в
Комунарському районі м.Запоріжжя заперечує проти задоволення апеляційної
скарги, висновки суду першої інстанції вважає обгрунтованими, а постанову суду
- законною. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а
постанову суду від 27.03.2007р. по даній справі залишити без змін.

Розглянувши апеляційну
скаргу, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши норми законодавства, яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Під час розгляду даної справи
судом встановлено, що громадянину ОСОБА_1 за протоколом № 24 від
18.02.2004 року була призначена і виплачується відповідно до останніх
розпоряджень про перерахунок пенсія на пільгових умовах відповідно до п.
"з" ч.І ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення”. ОСОБА_1
працював у ВАТ "АТП 12327" водієм міського пасажирського транспорту
протягом 14 років 1 місяця, що підтверджується відповідною довідкою.

Аналіз чинного законодавства про пенсійне
забезпечення показав, що виплати з відшкодування виплачених працівнику
відповідача пенсій на підставі ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”
не є виплатою загальнообов'язкових платежів. Порядок покриття витрат на виплату
і доставку пільгових пенсій, що діяв до набрання чинності Законом України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” відповідно до Прикінцевих
положень даного Закону зберігається у відповідних випадках. За приписами п.15
розділу ХУ Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” до приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не суперечать цьому Закону. Положення Закону України
“Про пенсійне забезпечення” застосовується в частині визначення права на пенсію
за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Разом з тим, частину другу
ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, яка передбачала, що
підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду України плату, що покриває витрати на виплату і доставку
пенсій відповідно до пп. “б” - “з” цієї статті до досягнення працівником
пенсійного віку, передбаченого ст.12 цього Закону, у відповідному розмірі, було
виключено відповідно до Закону України від 17.02.2000р. №1461-14 “Про внесення
змін до деяких законів України”. Таким чином,
на момент прийняття Закону України “Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування” Закон України “Про пенсійне забезпечення” не передбачав
обов'язку відшкодування підприємствами виплачених працівникам відповідних
пільгових пенсій на підставі ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Разом з тим, у відповідності до абзацу четвертого
пп.1 п.2 розділу ХУ Прикінцевих положень Закону України “Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо
важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи
особливий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і
професій, затверджених КМ України, починаючи з дня набрання чинності цим
Законом, з наступним збільшенням розміру відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком у
відповідності до даного Закону. Однак, як встановлено колегією суддів, позивач
не довів відповідність професії зазначеного у позові пенсіонера вищевказаному
списку виробництв, робіт, професій,
посад і показників.

Враховуючи вищенаведені норми
законодавства, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, слід визнати, що
висновки суду першої інстанції не відповідають нормам чинного законодавства. За
таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова
господарського суду Запорізької області від 27.03.2007року по справі
№27/44/07-АП - скасуванню. В задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 198,
202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного
товариства “Автотранспортне підприємство №12327” на постанову господарського суду Запорізької області від
27.03.2007року по справі №27/44/07-АП задовольнити.

Постанову господарського суду Запорізької області від
27.03.2007року по справі №27/44/07-АП скасувати.

В задоволенні
позову Управління Пенсійного фонду
України в Комунарського району м.Запоріжжя відмовити.

Постанова набирає
законної сили у відповідності до ст.. 254 КАС України і може бути оскаржена
протягом місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.А.
Проценко

судді:
А.О.Коршун

Л.П.
Туркіна