Справа № 2-а-350/2007
Суддя: Шумов В.В.
Дата ухвалення: 2007-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-350/07
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

15 червня
2007
року Ялтинський міський суд АРК

у складі: головуючого судді
- Шумова В.В.

при секретарі - Сущенко Л.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі Ялтинського міського суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Служби Безпеки
України про визнання дій СБ України щодо розглядання звернень, про визнання
протиправним наказу голови СБ України
від 23 квітня 2005 року № 803-ос про звільнення з посади начальника санаторію
„Чорномор'є”, відновлення на даній посаді, виплату різниці грошового
забезпечення за час виконування військових обов'язків на нижче оплачуваній
посаді, відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000 гривень, суд

В С Т А Н О В И В :

28 березня 2007 року позивач звернувся до суду
з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії та
бездіяльність Служби Безпеки України щодо розгляду та надання відповіді на звернення, визнати
протиправним наказ Голови Служби Безпеки України від 23 квітня 2005 року щодо
його звільнення з посади санаторію «Чорномор'є» та зарахуванням у розпорядження
начальника ДЗ Служби Безпеки України, відновити його на посаді начальника
санаторію «Чорномор'є», зобов'язати Служби Безпеки України виплатити позивачу
належне грошове забезпечення і грошову компенсацію на придбання військового
майна, стягнути з Служби Безпеки України 100 000 гривень в рахунок
відшкодування шкоди, завданої протиправними рішеннями, дією та бездіяльністю
Служби Безпеки України.

02
квітня 2007 року ухвалою судді дана позовна заява була залишена без руху.

16
квітня 2007 року Ялтинським міським судом прийнята ухвала про відкриття
провадження у справі за позовом ОСОБА_1. до Служби Безпеки України.

22 травня 2007 року
позивач надав заяву про збільшення розміру позовних вимог. Таким чином, позивач
просить суд зобов'язати відповідача розглянути усі раніше подані ним звернення
до керівництва, зобов'язати відповідача виплатити йому різницю грошового
забезпечення за час виконування військових обов'язків на нижче оплачуваній
посаді, стягнути з відповідача 200 000 у відшкодування моральної шкоди, що була
завдана протиправними діями Служби
Безпеки України.

Позовна
заява мотивована тим, що відповідач в порушення закону, а саме дисциплінарного
статусу ЗС України, належним чином не зреагував на письмове звернення позивача
до посадових осіб Служби Безпеки
України.

Оскільки
керівництво Служби Безпеки України порушило вимоги дисциплінарного статусу
Збройних Сил України від 24 березня 1994 року,
не вживши необхідних заходів по усуненню порушень, наказом голови Служби
Безпеки України від 23 квітня 2005 року № 803-ос позивач був звільнений з
посади начальника санаторію «Чорномор'є» та зарахований у розпорядження
начальника ДЗ Служби Безпеки України.

Наказом
начальника ДЗ Служби Безпеки України від 18 червня 2005 року № 1141-ос ОСОБА_1
призначений на посаду заступника начальника служби - начальника 4 групи (з
дислокацією у м. Ялта) служби організації капітального будівництва та ремонту
ДЗ Служби Безпеки України.

Позивач
стверджує, що звільнення з посади та зарахування у розпорядження начальника ДЗ
Служби Безпеки України було здійснено з порушенням вимог пп. 43, 44, 45, 48
Положення про проходження військової служби за контрактом та кадрової
військовою службою у Служби Безпеки України (за наказом Президента від 07
листопада 2001 року № 1053/2001).

Крім
того, позивач посилається на те, що посади начальника 4 групи з дислокацією у
м. Ялта служби організації капітального будівництва та ремонту ДЗ Служби
Безпеки України на той момент в штатному розкладі не було.

Вказана
посада була скорочена 25 березня 2006 року, про що позивач дізнався лише 10
жовтня 2006 року, коли отримав лист від керівництва
адміністративно-господарського управління
Служби Безпеки України.

З цього
періоду він в порушення Конституції України та інших норм законодавства не має
можливості працювати платити за квартиру, комунальні послуги та мати гідний
життєвий рівень, оскільки позивач не отримує належне грошове забезпечення.

Представник
відповідача позовну заяву не визнає.

Суд,
перевіривши матеріли справи, вислухавши сторони, представника, вважає, що
позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Встановлено,
що ОСОБА_1 проходив військову службу у санатрон «Чорномор'є» Служби Безпеки України на посаді начальника
санаторію з березня 2002 року по 25 квітня 2005 року.

Як
вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до керівництва
Служби Безпеки України з рапортами, скаргами, на дії службової діяльності
керівництва головного медичного центру департаменту забезпечення
оперативно-службової діяльності Служби Безпеки України (а.с. 10-21, 31-37,
40-43).

Як
вбачається з матеріалів, які надані представником відповідача, та переписки,
яка додана самим позивачем до справи, ці
скарги розглядалися, проводилися перевірки, виїжджала спеціально
створена комісія, в тому числі, й в санаторій «Чорномор'є» (а.с. 85-97).

Таким
чином, в даній часті позовні вимоги не підлягають задоволенню, при цьому суд не
може врахувати обґрунтованість доводів, як зі сторони позивача, так і зі
сторони керівництва головного медичного центру департаменту забезпечення.

Наказом
голови Служби Безпеки України від 23 квітня 2005 року № 803-ос, позивач ОСОБА_1
був звільнений з посади начальника санаторію „Чорномор'є” Служби Безпеки
України та зарахований у розпорядження начальника ДЗ Служби Безпеки України за
пп. «а» п 48 Положення про проходження військової служби за контрактом та
кадровою військовою службою Служби Безпеки України зі збереженням розміру
раніше встановленої надбавки до окладів грошового забезпечення.

Наказом № 1141 - ос від 18 червня 2001 року на
підставі вказаного Положення пп. «А» п. 44 ОСОБА_1 призначений на посаду
заступником начальника служби організації капітального будівництва та ремонтів
начальником групи з дислокацією у м. Ялта АРК зі збереженням розміру раніше
встановленої надбавки до окладів раніше встановленого грошового забезпечення
згідно наказу голови Служби Безпеки України від 03 червня 2005, при цьому
ОСОБА_1 встановлено щомісячні надбавки до грошового забезпечення у розмірі 70
%.

Як
вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 приступив до обов'язків згідно
наказу від 18 червня 2005 року, де працював до 10 жовтня 2006 року.

Такі
обставин свідчать про те, що ОСОБА_1 був усвідомлений про свій перевід та не
оскаржував його, виконуючи обов'язки, отримуючи заробітну плату, яка була не
менш заробітної плати на посаді начальника санаторію.

З цієї
нагоди, суд вважає, що підстав для визнання протиправним наказу голови Служби
Безпеки України від 23 квітня 2005 року
за № 803-ос не має.

З цих
же підстав причини для стягнення різниці грошового забезпечення за час
виконування військових обов'язків на нижче оплачуваній посаді не має.

Заборгованість,
що існувала по заробітній платі, як вбачається с платіжного доручення № 1131 ОСОБА_1 вже перерахована.

Оскільки
порушення прав позивача діями відповідача не доведено, суд вважає, що підстав
для відшкодування моральної шкоди в сумі 200 000 гривень також не має.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 158-163
КАС України,

П О С Т
А Н О В
И В :

У
позові ОСОБА_1 до Служби Безпеки України про визнання дій СБ України щодо
розглядання звернень, про визнання протиправним наказу голови СБ України від 23 квітня 2005 року № 803-ос про звільнення з посади
начальника санаторію „Чорномор'є”, відновлення на даній посаді, виплату різниці
грошового забезпечення за час виконування військових обов'язків на нижче
оплачуваній посаді, відшкодування моральної шкоди у розмірі 200 000 гривень відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку в Апеляційний суд Автономної Республіки Крим через
Ялтинський міський суд у порядку і терміни, установлені ст. ст. 184-187 КАС
України.

Суддя - підпис.

З оригіналом згідно.

Постанова не набрала законної чинності.

Суддя
Секретар