Справа № 4-3163/05/06
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2007-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2007 року м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого, судді: Бутенка
В.І.,

суддів: Сороки М.О.(доповідача),

Горбатюка
С.А.,

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.

провівши в порядку касаційного провадження
попередній розгляд адміністративної справи за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії
та бездіяльність Київської міської ради та Головного управління земельних
ресурсів Київської міської державної адміністрації,

встановила:

У квітні 2003 року
ОСОБА_1. звернувся до суду із скаргою на неправомірні дії та бездіяльність
Київської міської ради та Головного управління земельних ресурсів Київської
міської державної адміністрації.

Рішенням Шевченківського
районного суду від 2 березня 2004 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
м. Києва від 24 травня 2004 року рішення суду першої інстанції скасовано, а
позовну заяву залишено без розгляду.

У касаційній скарзі
ОСОБА_1., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить
судове рішення апеляційної інстанції скасувати, а справу направити на новий
розгляд.

Скасовуючи судове рішення
та залишаючи позовну заяву ОСОБА_1
без розгляду, суд апеляційної інстанції виходив з того, що має місце спір про
право і на підставі статті 248-6 чинного на час постановлення судових рішень у
справі Цивільного процесуального кодексу України, така справа мала розглядатися
в порядку позовного провадження, а не за правилами розгляду скарг, що
випливають із адміністративно-правових відносин. Відповідно до цієї норми
Закону заява підлягала залишенню без розгляду.

Судом встановлено, що має місце спір про захист цивільного права - про
порушення права власності на земельну ділянку.

Згідно ч. 3 ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС
України) підставами касаційного оскарження судового рішення є порушення судом
норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення
ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права та відсутні
передбачені ст. 227 КАС України підстави для його обов'язкового скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні
касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 221, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія
суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 24 травня 2004 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судові рішення Вищого адміністративного суду України, які ухвалені в
порядку касаційного провадження, можуть бути оскаржені лише за винятковими
обставинами - з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної
інстанції однієї й тієї самої норми права; визнання судових рішень міжнародною
судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, такими, що порушують
міжнародні зобов'язання України - протягом одного місяця з дня відкриття таких
обставин шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно, відповідальний
секретар: Єрко
С.М.