Суддя: Савранська Т.І.
Дата ухвалення: 2007-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЯЛТИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
У Х В А Л А

І м е н е м У к р
а ї н и

“10” серпня 2007 року м. Ялта

Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим як
адміністративний суд

у складі : головуючого, судді - САВРАНСЬКОЇ Т.І.,

при секретарі
- Дибець О.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим адміністративну справу за адміністративною позовною заявою
ОСОБА_1 до Ялтинської міської ради,
Ялтинського міського голови, за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, Фінансового відділу Ялтинської міської ради
про визнання рішення органу місцевого самоврядування незаконним та його
скасування, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Ялтинського міського суду АРК як адміністративного
суду із зазначеною позовною заявою в порядку адміністративного судочинства і просить
суд:

- Визнати незаконним і скасувати рішення №
116 Ялтинської міської ради від 23 травня 2006 року „Про відмову ОСОБА_1 у
передачі у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0.1000 га для
будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд
АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що розміщення даного об'єкту не передбачено
містобудівною документацією”;

- Визнати
протиправною бездіяльність Ялтинської міської ради з не розгляду заяви позивача
про передачу йому у власність зазначеної земельної ділянки;

- Зобов'язати
Ялтинську міську раду вирішити питання про передачу у власність позивача
зазначеної земельної ділянки на черговому пленарному засіданні;

- Стягнути з
Ялтинського міського голови на його користь у відшкодування моральної шкоди
3000 гривень;

- Стягнути з
Ялтинської міської ради на його користь у відшкодування моральної шкоди 3000
гривень.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він
добросовісно, відкрито і безперервно здійснює користування земельною ділянкою
протягом сімнадцяти років, проте місцева рада відмовила передати її у його
власність.

Суд порушив питання про закриття провадження у справі з
підстав статті 157 ч. 1 п. 1 КАС України.

Позивач погодився із закриттям провадження у справі,
визнавши, що спір стосується його суб'єктивного права на земельну ділянку.

Представник відповідача та третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, також просили суд закрити провадження в
адміністративній справі, оскільки спір ініційований про захист прав, що виникли
із земельних правовідносин.

Вислухавши думку позивача, представників відповідача та
третьої особи, вивчивши зміст адміністративної позовної заяви і викладені в
заяві вимоги, суд дійшов висновку, що ухвалення постанови за наслідками
розгляду справи є неможливим, а провадження у справі підлягає закриттю,
виходячи з такого.

У відповідності до ст. 157 ч. 1 п. 1 КАС України суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Компетенція адміністративних судів, відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України, поширюється на спори фізичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (актів індивідуальної
дії), дій чи бездіяльності тощо. До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень,
крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Такий порядок судового провадження щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень передбачений
Цивільним процесуальним кодексом України.

За сенсом ст. 4 ЦПК України, з набранням чинності Кодексом адміністративного судочинства України не
встановлено виключної компетенції адміністративних судів з розгляду справ за
вимогами про визнання неправомірними рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, оскільки таки вимоги, виходячи з положень ст. ст. 16, 21 ЦК України і ст. 152 ЗК України, є
водночас способами захисту в приватних правовідносинах.

У відповідності до ст. 15 ЦПК України суди розглядають за
правилами цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктами 2, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про практику застосування судами земельного законодавства
при розгляді цивільних справ” № 7 від 16 квітня 2004 року, пунктами 5, 9
Постанови Пленуму Верховного Суду України
№ 13 від 3 грудня 1997 року “Про практику розгляду судами справ за
скаргами на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, юридичних, посадових і службових осіб у сфері
управлінської діяльності, які порушують права та свободи громадян” визначено,
що головним критерієм розмежування судових юрисдикцій є не форма втілення
ймовірного правопорушення чи суб'єкт правопорушення, а його предмет, конкретний
зміст спірних правовідносин.

Позивач, наполягаючи на своєму добросовісному,
відкритому і безперервному користуванні земельною ділянкою, вважає своє
суб'єктивне право і охоронюваний законом інтерес порушеними прийняттям
оспорюваного рішення органу місцевого самоврядування та бездіяльністю
відповідачів, обравши способом захисту визнання такого акту незаконним, його
скасування тощо.

Отже, спір виник з земельних правовідносин, позивач
просить захистити суб'єктивне право і
цивільний інтерес на одержання у власність земельної ділянки, змінити форму
власності на земельну ділянку з комунальної на приватну.

Підстав для вирішення питання про повернення або розподіл судового збору
згідно ст. 89 КАС України немає.

На підставі викладеного і керуючись ст. 2, 17, 157 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження в адміністративній справі за адміністративною позовною заявою
ОСОБА_1 до Ялтинської міської ради,
Ялтинського міського голови, за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, Фінансового відділу Ялтинської міської ради
про визнання рішення органу місцевого самоврядування незаконним та його
скасування, відшкодування моральної шкоди - закрити.

Роз'яснити позивачу, що повторне звернення до суду з тією самою позовною заявою, провадження у справі за якою
закрито, не допускається.

Розгляд вимог, провадження у справі за якими закрито - можливе за правилами
цивільного судочинства.

Питання про повернення суми судового збору - залишити без розгляду.

Заява про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції подається до
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через Ялтинський міський суд як
адміністративний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, а також може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Ухвала набирає законної сили у строки та порядку, що передбачені ст. ст.
186, 254 КАС України.

СУДДЯ -