Справа № К-3714/06
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2007-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України у складі:

головуючого: Панченка О.Н.

суддів:
Горбатюка
С.А.

Мироненка О.В.

Смоковича М.І.

Чумаченко Т.А.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну
скаргу ОСОБА_1на ухвалу судді
апеляційного суду Запорізької області
від 30 серпня 2004 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора Запорізької області, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся
до суду зі скаргою на бездіяльність
прокурора Запорізької області.

Ухвалою судді апеляційного суду Запорізької області від 30 серпня 2004 року
справу за скаргою ОСОБА_1 передано
на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя.

Не погоджуючись з постановленою у справі
ухвалою судді апеляційного суду Запорізької області від 30 серпня 2004 року,
ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною
скаргою, в якій посилається на неправильне застосування суддею апеляційного
суду норм процесуального права, просить
скасувати ухвалу апеляційного суду та розглянути справу
по суті вимог.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин
необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи
касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та
застосування судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

З наявних матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 оскаржив до суду
бездіяльність прокурора
Запорізької області щодо відмови
представляти його права та
інтереси в суді.

Згідно з вимогами статті 248-1 Цивільного
процесуального кодексу України 1963 року громадянин має право звернутися до
суду (військовослужбовець - до військового суду) із скаргою, якщо вважає, що
рішенням, дією або бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого
самоврядування, посадової і службової особи порушено його права, свободи чи
законні інтереси.

Відповідно
до статті 123 Цивільного
процесуального кодексу України 1963 року всі справи, що підлягають вирішенню в
порядку цивільного судочинства, крім тих, що віднесені до компетенції інших
судів, розглядаються районними (міськими) судами.

До
компетенції апеляційного суду
віднесений розгляд справ,
визначних статтями 124,248-12,
243-6,243-14, 424-1 Цивільного процесуального кодексу України 1963 року, до
яких справа за скаргою на
бездіяльність прокурора не
належить.

Згідно
зі статтею 132 Цивільного
процесуального кодексу України 1963 року, якщо позовну заяву надіслано до суду
поштою або якщо її непідсудність даному судові виявлена не при прийнятті її,
суддя повинен негайно повідомити про це позивача та переслати заяву разом зі
своєю мотивованою ухвалою до належного суду після закінчення строку на подання
скарги, внесення подання на цю ухвалу, а в разі подання скарги, подання - після
постановлення ухвали про залишення скарги, подання без задоволення.

Виходячи
з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком судді апеляційного
суду, який визначивши підсудність скарги ОСОБА_1 районному суду, виходив з того, що зазначений спір
повинен розглядатись в суді першої інстанції в порядку, передбаченому процесуальним
законом.

Доводи касаційної скарги не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм процесуального права, які зазначені у статтях 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, і підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1залишити без
задоволення.

Ухвалу судді апеляційного суду Запорізької області від 30 серпня 2004 року у
справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність
прокурора Запорізької області - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає, крім як у порядку та з підстав,
передбачених статтями 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: