Справа № 2-а-7849/2007
Суддя: Гонтарук В.М.
Дата ухвалення: 2007-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-7849/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«25» вересня
2007 року м.
Вінниця

Вінницький окружний
адміністративний суд

в
складі: головуючого судді Гонтарука В.М.

при секретарі Зелінській І.В.

за
участю:

представника
відповідача за довіреністю Безносюк Н.В.

представник
позивача в судове засідання не з'явився. Однак надав суду заяву щодо розгляду
справи без його участі.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Управління пенсійного фонду в
Липовецькому районі про стягнення недоплаченої
суми надбавки до пенсії, суд, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
з позовною заявою ОСОБА_1,
в якій просить стягнути з Управління
пенсійного фонду в Липовецькому районі на його користь за 2004, 2005р.р.
недоплачені кошти на суму 1808,04 грн.

Позов
мотивовано тим, що позивач є інвалідом війни І групи, та має право на
підвищення до пенсії, що передбачено
Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Однак, всупереч вимогам вищевказаного Закону
підвищення до пенсії за 2004, 2005р.р. Управлінням пенсійного фонду України в Липовецькому районі нараховувалось
неналежним чином.

Оскільки
відповідач відмовився виплатити позивачу
недоотримане підвищення до пенсії, як інваліду війни І групи, позивач
звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

В судове
засідання позивач не з'явився,
однак надав суду
заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному
обсязі.

Тому суд, на
підставі ст. 122, 128 КАС України, ухвалив проводити судовий розгляд справи за
відсутності позивача.

Представник
відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, з тих підстав, що щомісячне підвищення до пенсії позивачу робились
своєчасно та на підставі нормативних актів, які діяли у відповідний час. Тому, Управління
пенсійного фонду України в Липовецькому районі
діяв виключно в межах чинного
законодавства України. Крім того, в судовому засіданні представник відповідача
надала суду клопотання щодо відмови в позові, оскільки позивачем пропущено
річний строк звернення до адміністративного суду. В обґрунтування свого
заявленого клопотання, представник відповідача пояснила, що вимога позивача
стосується стягнення недоплаченого підвищення за минулі роки, а саме: вимога
сплати недоплаченого підвищення до пенсії за 2004 р. та 2005 р. Підвищення
розміру пенсій та інших соціальних виплат вказаним категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, були
оприлюдненні в засобах масової інформації. При цьому, позивач щомісячно
отримував пенсію у зазначені роки, що підтверджується пенсійною справою, і не
міг не знати про розмір пенсії та соціальні виплати, що були йому нараховані. З
огляду вищенаведеного, представник відповідача наполягала у відмові в
задоволенні заявлених вимог.

Заслухавши
пояснення відповідача,
дослідивши матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні матеріали пенсійної
справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, який
перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України у Липовецькому
районі, є інвалідом війни І групи, що
підтверджується посвідченням серії Є НОМЕР_1, яке видане Управлінням праці та
соціального захисту населення Липовецької районної державної адміністрації від
27.07.2000 року.

З матеріалів
справи вбачається, що у період з 2004р. по 01.01.2006р. позивачу, як інваліду
війни І групи, виплачувалось підвищення до пенсії відповідно до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993р.
№3551-ХІІ та ч. е п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №1 «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від
03.01.2002 року. А у період з 01.01.2006 року та по даний час дане підвищення
до пенсії виплачувалось у відповідності до
Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №2939-ІVвід 5
жовтня 2005 року.

Позивач не погоджуючись із призначеним розміром
підвищення до пенсії заявив
вимоги про стягнення на його
користь недоплачених коштів за 2004р. та 2005р. в сумі 1808,04 грн. Крім цього, в позовній вимозі просив
суд поновити пропущений строк для звернення до суду.

Суд відмовляє в задоволенні вимоги щодо поновлення
пропущеного строку для звернення до адміністративного суду та стягнення недоплаченого розміру
підвищення до пенсії за 2004-2005р.р. з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна
була дізнатись про порушення своїх прав свобод чи інтересів.

В своїх позовних вимогах позивач просить про поновлення пропущеного
строку звернення до адміністративного суду. Однак, в підтвердження того, за
яких обставин ним було пропущено, встановлений КАС України, строк він не
вказав, як і не надав доказів щодо
пропущення річного строку звернення до адміністративного суду з поважних причин.
Окрім того, із наданих суду доказів вбачається, що щомісячне підвищення до
пенсії позивачеві виплачується ще з 2004
року. Тому, не
погоджуючись із розмірами виплат, він
мав можливість
звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, однак позовна заява ним подана лише 09.07.2007 року.

Згідно з ч.1 ст.
100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на
цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи ті обставини,
що представник відповідача наполягала в судовому засіданні на відмові в частині
позовних вимогах позивача саме, в зв′язку з пропущенням строку звернення
до суду, то у суду наявні всі підстави для відмови позивачу в задоволенні позовних вимог.

На підставі
вищенаведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1. щодо стягнення з Управління пенсійного фонду України у
Липовецькому районі на його користь недоплаченого підвищення до пенсії, як
інваліду війни І групи, згідно до Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Керуючись ст. 11, ч.2 ст. 99, 100,
ст.ст. 158 - 163, 186, 254 КАС України,
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1до Управління пенсійного фонду в
Липовецькому районі про стягнення недоплаченої
суми надбавки до пенсії відмовити.

Копію постанови направити позивачу.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10
днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне
оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через
суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: