Справа № 22-а-1322/2007
Суддя: Бараненко І.І.
Дата ухвалення: 2007-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 22-а - 1322/ 07 Головуючий
у 1-й інстанції: Горбань Н.І.
Суддя доповідач: Межевич М.В.
Іменем України
суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого -
судді Межевича М.В., суддів Бараненка І.І. та Маслія В.І., при секретарях
Антошині А.В. та Горобцовій Я.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 16 квітня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1до
Головного управління Міністерства внутрішніх справа України в м. Києва,
Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києва про зобов»язання
призначити пенсію, -
листопаді 2006 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд до Головного управління Міністерства внутрішніх справа України в м. Києва
(далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києва
(далі - відповідач-2), в якому посилаючись на порушення пенсійного
законодавства, просив: зобов'язати
відповідачів призначити йому пенсію, як особі, яка на момент звільнення з
органів внутрішніх справ 05.02.1999 року мала 25 років загального стажу.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.04.2007 року позовні вимоги залишено
без задоволення, з посиланням на те, що відповідачем - 1 при розрахунку пенсії
позивача було дотримано вимоги діючого законодавства та не було допущено порушення прав позивача.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити
його вимоги з посиланням на порушення норм матеріального права.
суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з»явились в судове,
перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст.198 ч.1 п.3 та ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції
скасовує постанову суду першої інстанції та приймає нове рішення, якщо
встановить порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи або питання.
Судом
встановлено, що позивач 05.02.1999 року був звільнений з
органів внутрішніх справ. Скориставшись своїм правом про призначення пенсії за
вислугу років, він звернувся у 2005 році до відповідача-1 на що отримав
відповідь, що на момент звільнення з ОВС загальний стаж роботи становив 24 року
10 місяців 17 днів. Оскільки він працював в колгоспі після служби в армії з
16.07.1979 р. по 30.08.1979 р. він звернувся з позовом в суд про встановлення
факту перебування в трудових відносинах з сільськогосподарським підприємством у
вказаний період час, який рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від
23.06.2006 року - задоволений. Після
чого, позивач знову звернувся до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві з
проханням призначити йому пенсію, на що отримав відповідь, що відповідно до п.
б ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу в ОВС та деяких інших осіб» (далі - Закон) він
не має права на призначення такого виду пенсії, оскільки на момент звільнення з
ОВС не досяг 45 річного віку.
в задоволенні позову, суд виходив з того, що стаж служби позивача в органах
внутрішніх справ на посадах начальницького складу на даний час становить 25
років, однак на час звільнення з посади в 1999 році він не досяг 45- річного
віку, як це передбачено діючим Законом, а тому його дія на ОСОБА_1 не поширюється.
Проте, з таким висновком погодитися не можна,
оскільки суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що мають право на пенсію за вислугу років у відповідності
з п. б ст. 12 Закону в редакції, яка діяла на момент звернення
позивача до відповідача-1 з заявою про призначення пенсії, особи офіцерського
складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби за
контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, звільнені зі
служби незалежно від підстав та часу звільнення
і досягли 45 річного віку, мають
трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних і 6
місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ.
Наведене свідчить про те, що Закон,
за яким під час звернення позивача, здійснювалося призначення пенсій даної
категорії осіб, містив пряму вказівку на порядок, якого мав дотримуватись
відповідач-1 при призначенні пенсії при звільненні позивача зі служби в ОВС
України. Але відповідач-1 його не дотримався.
Таким чином, колегія суддів
апеляційної інстанції на підставі оцінки всіх зібраних по справі доказів дійшла
висновку про те, що Головне управління Міністерства внутрішніх справа України в
м. Києва при відмові в призначенні пенсії позивачу діяло всупереч
ч. 2 ст. 19 Конституції України.
Оскільки постанова Голосіївського
районного суду м. Києва від 16.04.2007 року не
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, то відповідно до вимог ст. 202
КАС України вона підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про
задоволення позовних вимог ОСОБА_1
Керуючись ст.ст. 159, 160, 195,
196, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів
ОСОБА_1задовольнити.
Голосіївського районного суду м. Києва від 16.04.2007 року скасувати.
Задовольнити позовні
вимоги: зобов»язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві
призначити пенсію ОСОБА_1 з дня
звернення до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом одного місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо
до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:

Судді :