Справа № К-1276/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака
В.І.

суддів Білуги С.В.

Гаманка О.І.

Загороднього
А.Ф.

Заїки
М.М.

при
секретарі Полинько Д. М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луцького
міськрайонного суду від 07 квітня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Волинської області від 09 червня 2005 року у справі за його позовом до
Національної служби посередництва і примирення про визнання наказу про
накладення дисциплінарного стягнення незаконним та відшкодування моральної
шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У січні
2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Національної служби
посередництва і примирення про визнання наказу про накладення дисциплінарного
стягнення незаконним та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням
Луцького міськрайонного суду від 07 квітня 2005 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Волинської області від 09 червня 2005 року, в
задоволенні позову відмовлено.

На зазначені судові рішення надійшла
касаційна скарга ОСОБА_1, в якій ставиться
питання про скасування рішення судів першої та апеляційної інстанцій,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача та перевіривши
судові рішення у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки рішення
судів першої та апеляційної інстанцій постановлені з додержанням норм матеріального
та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав, які передбачені
статтями 225-229 Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи
скасування судових рішень.

Судами на підставі досліджених доказів встановлено, що
дисциплінарне стягнення у вигляді догани було застосоване до позивача
відповідно до вимог статей 147-149 КЗпП України правомочним органом, у
встановлений законом строк, з врахуванням його попередньої роботи. До
застосування дисциплінарного стягнення в ОСОБА_1 були відібрані письмові
пояснення, викладені ним на актах про порушення трудової дисципліни.

Судами вірно зазначено, що відповідно до пункту 1 Порядку
проведення службового розслідування стосовно державних службовців,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 червня 2000 року
№950, службове розслідування може бути проведене у разі невиконання або
неналежного виконання державними службовцями своїх обов'язків, однак його
проведення не є обов'язковим. В даному випадку порушення позивачем трудової
дисципліни було встановлено на підставі інших доказів, тому проведення
службового розслідування не викликалось необхідністю, а ОСОБА_1 не вимагав
проведення такого службового розслідування.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
залишити без задоволення, а рішення Луцького
міськрайонного суду від 07 квітня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Волинської області від 09 червня 2005 року у справі за його позовом до
Національної служби посередництва і примирення про визнання наказу про
накладення дисциплінарного стягнення незаконним та відшкодування моральної
шкоди - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній

М.М. Заїка