Справа № 2-а-16666/2007
Суддя: Гонтарук В.М.
Дата ухвалення: 2007-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» грудня
2007 року м.
Вінниця

Вінницький окружний
адміністративний суд

в
складі: головуючого судді Гонтарука В.М.

при секретарі Зелінській І.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Мазур Л.С.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду в
Немирівському районі про стягнення
недоплаченого підвищення до пенсії, суд -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено
позов ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду в Немирівському районі про стягнення недоплаченого підвищення
до пенсії за 2004 - 2006р.р. на суму 3940,22 грн.

Позов
мотивовано тим, що позивач є учасником війни, та має право на підвищення до
пенсії, що передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту». Однак, всупереч вимогам вищевказаного Закону
підвищення до пенсії за вказані роки Управлінням пенсійного фонду України
нараховувалось неналежним чином. Позивач вважає, що виплата їй повинна
здійснюватись в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком за 2004-2006 роки.

Оскільки
відповідач відмовився виплатити позивачу
недоотримане підвищення до пенсії, позивач звернулась до суду за
захистом своїх порушених прав.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала в повному обсязі та
просила задоволити його, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві.

Представник
відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, з
тих підстав, що щомісячне підвищення до пенсії позивачці робились своєчасно та
на підставі нормативних актів, які діяли у відповідний час. Тому, Управління пенсійного фонду
України діяв виключно в межах чинного
законодавства України. При цьому,
відповідачем, з урахуванням норм ст.99 КАС України, подано заяву з вимогою про
те, що позивачем, пропущений річний строк звернення до адміністративного суду,
а тому просить суд, на підставі ст.100 КАС України, відмовити у задоволенні
адміністративного позову. В обґрунтування свого клопотання, представник
відповідача пояснила, що вимога позивача стосується стягнення недоплаченого
підвищення за минулі роки, а саме: за 2004р.-2006р. Підвищення розміру пенсій
та інших соціальних виплат вказаним категоріям пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, були оприлюдненні в засобах
масової інформації. При цьому, позивач щомісячно отримувала пенсію у зазначені
роки, що підтверджується пенсійною справою, і не могла не знати про розмір
пенсії та соціальні виплати, що були їй нараховані. З огляду вищенаведеного,
представник відповідача наполягала у відмові в задоволенні вимог ОСОБА_2.

Заслухавши думку
сторін, дослідивши
матеріали справи та надані докази,
суд встановив наступне.

ОСОБА_2, яка
перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України у Немирівському
районі, є учасником війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1, яке
видане Управлінням праці та соціального захисту населення Немирівської районної
державної адміністрації від 30.12.2004 року.

З матеріалів
справи вбачається, що у період з 2004р. по 01.01.2007р. позивачу, як учаснику
війни, виплачувалось підвищення до пенсії відповідно до Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993р.
№3551-ХІІ та ч. е п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №1 «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від
03.01.2002 року. А у період з 01.01.2007 року та по даний час дане підвищення
до пенсії виплачується у відповідності до Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
№2939-ІVвід 5 жовтня 2005 року.

Позивачка не погоджуючись із призначеним розміром
підвищення до пенсії заявила вимоги про стягнення на її користь недоплачені
кошти за 2004 - 2006р.р. на суму 3940,22 грн.

Суд відмовляє в
задоволенні вимог позивача щодо стягнення недоплаченого розміру підвищення до
пенсії за 2004, 2005, та за період з
01.01.2006 до 23.10.2006 року з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна
була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом досліджено, що щомісячне
підвищення до пенсії позивачеві
виплачується ще з 2004 року. Тому, не
погоджуючись із розмірами виплат, вона
мала можливість
звернутись до суду за захистом своїх прав ще у 2004 році, однак позовна заява нею подана лише 23.10.2007 року. В своїй
позовній заяві позивач не ставить за вимогу поновлення строку звернення до
адміністративного суду щодо поновлення порушених своїх прав, свобод
чи інтересів та відсутнє
обґрунтування причин пропуску позивачем цього строку. Знехтувавши, встановленими законом вимогами щодо
строків зверненням до суду, позивач втратив право на судовий захист.

Згідно з ч.1 ст. 100 КАС України пропущення строку
звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи ті
обставини, що представник позивача в судовому засіданні не довела та не надала
доказів щодо пропущення строків звернення до адміністративного суду з поважних
причин, а представник відповідача наполягала на відмові в частині позовних
вимогах позивача саме, в зв′язку з пропущенням строку звернення до суду,
то у суду наявні всі підстави для відмови позивачу в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Стосовно вимоги позивача про стягнення недоплачених
коштів у період з 23.10.2006 року по 01.01.2007 року позивачу, як учаснику війни
в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, то вказана вимога також задоволенню не
підлягає з огляду на нижченаведене.

Статтею 14
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
передбачено, що учасникам війни пенсії або щомісячне довічне грошове
утримання чи державна
соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії підвищуються на 50% мінімальної пенсії за віком (в
редакції №3551-ХІІ від 22.10.1993р).

Постановою
Кабінету Міністрів України №1 «Про
підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного
бюджету» від 03.01.2002 року (із змінами
та доповненнями), зокрема пунктом 2 встановлено, що підвищення до пенсії,
передбачені законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» починаючи з 01.01.2002 року здійснюються виходячи із
розміру 19,91 грн.

Таким чином, позивачці, як учаснику війни, в період з
26.06.2006 року до
01.01.2007 року правомірно виплачувалось відповідачем підвищення до пенсії,
виходячи із розрахунку 19,91 х 50% = 9,96 грн.

На
підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду в
Немирівському районі щодо стягнення
недоплаченого підвищення до пенсії за 2004 - 2006р.р. на суму 3940,22 грн., як
учаснику війни, згідно до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Керуючись ст. 11, ст. 94, ч.2 ст. 99, 100, ст.ст. 158 -
163, 186, 254 КАС України, Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду в Немирівському районі щодо стягнення недоплаченого
підвищення до пенсії відмовити повністю.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10
днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції
через суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя. Підпис.

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: