Справа № 4-1731/05/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
апеляційного суду Полтавської області від 27 травня 2004 року у справі
за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії посадових осіб Державної податкової
інспекції м. Полтави, -

встановила:

В травні 2003 року ОСОБА_1.
звернувся до суду із зазначеною скаргою на неправомірні дії посадових осіб
Державної податкової інспекції м. Полтави, в якій вказував, що податковим
органом йому невірно було нараховано суму податку, як громадянину, який працює
за основним і неосновним місцем роботи (за сумісництвом) оскільки вважав, що з
нього за основним місцем роботи вже стягнуто податок за ставкою 20%, а тому не
підлягає додатково стягненню і перерахунку ніякий прибутковий податок. Вважав,
що податкова інспекція незаконно донарахувала йому 798,46 грн., у зв'язку з чим
просив суд визнати такі дії неправомірними, повернувши незаконно стягнуті
кошти.

Рішенням Октябрського районного
суду м. Полтави від 27 січня 2004 року скаргу ОСОБА_1. було задоволено та
визнано неправомірними дії податкового органу щодо донарахування йому
прибуткового податку в розмірі 798,46 грн.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 27 травня 2004 року задоволено апеляційну скаргу ДПІ в
м. Полтаві та скасовано рішення суду першої інстанції. Постановлено нове
рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1. відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_1. звернувся до Верховного Суду України з
касаційною скаргою в порядку визначеному ЦПК України 1963 року, в якій,
посилаючись на порушення Конституції України, норм матеріального і
процесуального права, просив вказане судове рішення скасувати та залишити в
силі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 січня 2004 року.

Листом Верховного Суду України від
13.09.2005 р. на підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України зазначену касаційну скаргу було передано
до Вищого адміністративного суду України для вирішення в порядку касаційного
провадження.

Перевіривши рішення судів першої та
другої інстанцій в межах доводів касаційної скарги на відповідність нормам
матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Стаття 24 Конституції України
встановлює рівні конституційні права і свободи громадян та їх рівність перед
законом, а стаття 67 Конституції України передбачає обов'язок кожного сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Починаючи з 1 січня 1993 року
громадянами сплачувався прибутковий податок у відповідності до Декрету Кабінету
Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" від 26.12.1992
р. (далі - Декрет), яким визначено платників прибуткового податку,
об'єкти і ставки оподаткування.

Стаття 2 Декрету визначала, що
об'єктом оподаткування у громадян є сукупний оподатковуваний доход за
календарний рік (що складається з місячних сукупних оподатковуваних доходів),
одержаний з різних джерел.

Обчислення прибуткового податку з
сукупного місячного (річного) оподатковуваного доходу одержаного громадянином
як за місцем основної роботи так і не за основним місцем роботи здійснювалось
за ставками прогресивного оподаткування доходів громадян, встановленими Указом
Президента "Про збільшення неоподатковуваного мінімуму та ставки
прогресивного оподаткування доходів громадян" від 13.09.1994р. № 519 і в
порядку, визначеному Інструкцією "Про прибутковий податок з громадян",
затвердженою наказом Головної державної податкової інспекції України від
21.04.1993 р. №12 (далі - Інструкція).

Таким чином, суд апеляційної
інстанції, скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове, дійшов
обґрунтованого висновку про правомірність дій суб'єкта оскарження, оскільки тим
відповідно до вимог ст. 12 Декрету та п.п. 9, 12 Інструкції було здійснено
перерахунок прибуткового податку із суми сукупного оподатковуваного доходу,
одержаного ОСОБА_1. за календарний рік та правильно вирахувано розмір
додаткової суми прибуткового податку.

При встановленні наведених фактів
судом не порушено норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи касаційної скарги зазначений
висновок суду не спростовують.

Відповідно до ч.3 ст. 2201
КАС України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2201,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а
рішення апеляційного суду Полтавської області від 27 травня 2004 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає, крім випадків,
передбачених ст. 237 КАС України.

Судді: