Справа № 22-а-1847/2007
Суддя: Дралло І.Г.
Дата ухвалення: 2007-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________ АВТОНОМНОЇ
Справа №22-а-1847/2007 Голов. в 1 інст. - Макарчук В.О.
Доповідач - Дралло І. Г. ПОСТАНОВА
14 березня 2007 року, колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду АР Крим, в складі:
головуючого, судді -
суддів - Дралло І.Г,
М'ясоєдової Т.М, при секретарі -
Іванові О.К, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Сімферополі адміністративну справу за позовом
Військової частини А2505 смт. Новофедорівка Сакського району АР Крим про
відшкодування заборгованості по грошовому забезпеченню, за апеляційною скаргою
Військової частини А2505 на постанову Євпаторійського міського суду АР Крим від
13 грудня 2006 року, -
ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до Військової частини А2505 про стягнення
заборгованості по грошовому забезпеченню.
Вимоги мотивовані тим, що в період проходження з 01.05.2003 року по 26.01.2005 року військової
служби у Військовій частині А2505 у порушення Указу Президента України № 389 від 05.05.2003 року, Інструкції
"Про порядок та умови виплати щомісячної надбавки за безперервну службу у
Збройних Силах України" №
149 від 26.05.2003 року
надбавка за безперервну службу йому виплачувалась але не в повному обсязі, у
зв'язку з чим, склалася заборгованість з
травня 2003 року по грудень 2004 року у сумі 11 284 гривень 64 копійки, яка підлягає стягненню з відповідача.
позовні вимоги не визнав і просив суд у задоволені позовних вимог відмовити.
Постановою Євпаторійського міського суду АР Крим від 13 грудня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.
Стягнено з Військової частини А2505 на користь ОСОБА_1 за період з 01 травня 2003 року по грудень 2004 року грошове забезпечення у розмірі 11 284 гривень 64 копійки.
вказаним рішенням суду Військова частина А2505 подала апеляційну скаргу, в якій
ставить питання про скасування постанови суду з ухваленням нового рішення по
справі, яким просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі. Доводи
апеляційної скарги зводяться до того, що постанова суду ухвалена з порушенням
норм матеріального права, при висновках суду, які не відповідають фактичним
обставинам справи.
суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання в тому, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про
відшкодування заборгованості по грошовому забезпеченню, суд першої інстанції виходив
з того, що відповідно до Указу Президента
України від 05.05.2003 року № 389 та Інструкції "Про порядок і умовах виплати щомісячної
надбавки за безперервну військову службу У Збройних Силах України " № 149 від 26.05.2003 року, сума
надбавки за безперервну військову службу у ОСОБА_1 складає 70%
місячного грошового забезпечення, що за період 01 травня 2003 року по грудень 2004 року мала
скласти 11 567 грн. 10 коп., однак
позивачу було виплачено 4
448 грн. 03 коп, у наслідок чого заборгованість по грошовому
забезпеченню складає 9 489 грн. 62 коп., що з урахування індексу інфляції становить 11 284 грн. 64 коп., та
підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
суду першої інстанції погодитися не можна.
України, при розгляді справи в апеляційній інстанції суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
По справі
встановлено, що позивач проходив військову службу у військовій частині А2505,
його безперервна служба на 26.01.2005
року складає 22 роки 5 місяців і йому в
спірний період виплачувалась щомісячна надбавка за безперервну службу в розмірі
від 15-ти до 50-ти відсотків грошового забезпечення (а.с. 9).
про те, що надбавка виплачена в меншому розмірі, чим передбачено Указом
Президента України №389/2003,
не засновані на законі.
передбачена Указом Президента України №
3892003 "Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України,
Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету у справах охорони
державного кордону України та Управління державної охорони України за
безперервну службу", відповідно до якого надано право Міністру оборони
України, Міністру внутрішніх справ України, Голові Державного комітету у
справах охорони державного кордону України та начальнику Управління державної
охорони України встановлювати військовослужбовцям, які мають високі результати
у службовій діяльності, залежно від стажу роботи, щомісячні надбавки за
безперервну військову службу у відсотках до грошового забезпечення.
обмежує лише верхній граничний розмір надбавки, не фіксуючи початкового її
розміру, та передбачає, що порядок і умови виплати зазначених надбавок
визначаються Міністром оборони України, Міністром внутрішніх справ України,
Головою Державного комітету у справах охорони державного кордону України та
начальником Управління державної охорони України, виплата надбавок здійснюється
за рахунок коштів, передбачених на утримання Збройних Сил України, Міністерства
внутрішніх справ України, Державного комітету у справах охорони державного
кордону України та Управління державної охорони України.
цього Указу Міністром оборони України наказом від 26.05.2003 року № 149 затверджено
Інструкцію про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну
військову службу в Збройних Силах України. Відповідно до п.2 цього наказу
розміри щомісячної надбавки за безперервну службу встановлюються виходячи з
наявного фонду грошового забезпечення за рішенням Міністра оборони України. Довідками, які долучені до матеріалів справи
підтверджується, що позивачу у спірний період виплачувалась надбавка у
розмірах, встановлених Міністром оборони України і в межах фінансування.
Судом першої
інстанції при вирішенні спору всупереч вищевказаних правових норм та наказів МО України
помилково зроблено висновок, що виплата щомісячної надбавки за безперервну
службу у максимальному розмірі це обов'язок, а не право керівника установи.
Судом також не
враховано, що нормами вищевказаного Указу Президента України визначено, що виплата щомісячної надбавки за
безперервну службу виплачуються в межах асигнувань на утримання установ
в/ч А2505 по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1
надбавки за безперервну службу відповідають чинному законодавству і
помилково визнані судом незаконними.
За таких обставин, висновки суду про обгрунтованість позовних вимог не
відповідають матеріалам справи, фактичним обставинам, положенням
Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», на які послався суд першої
інстанції в підтвердження своїх висновків, спірні правовідносини не
З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що постанову
суду першої інстанції слід скасувати з підстав статті 202 ч.1 п.3,4 КАС
України з ухваленням по справі нової постанови про відмову в задоволенні позову
за необґрунтованість позовних вимог.
Керуючись статтями 195,
196, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу Військової частина
А2505 - задовольнити.
Постанову Євпаторійського міського
суду АР Крим від 13 грудня 2006 року скасувати
і ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 у позові до Військової
частини А2505 про відшкодування заборгованості по
грошовому забезпеченню відмовити.
Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена у

касаційному порядку до Вищого
Адміністративного суду України на протязі одного місяця з

дня набрання нею законної сили.