Справа № 22а-1004/2007
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2007-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 1004/2007
р. Головуючий суддя у 1-ій
статобліку - 23 інстанції - Колодій С.Б.
№14/96
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18
вересня 2007 року м.
Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Туркіної Л.П. (доповідач),

суддів -
Коршун А.О., Проценко О.А.

при секретарі -
Духневичі О.С.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1.

відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Кіровограді, м. Кіровоград

на постанову господарського суду
Кіровоградської області від 03.05.2007 року

у справі №14/96

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Кіровоград

до Державної податкової інспекції у
м. Кіровограді, м. Кіровоград

про визнання нечинним рішення про
застосування штрафних (фінансових) санкцій, -

ВСТАНОВИЛА:

У
березні 2007 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1звернувся до суду з позовом
про визнання нечинним рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді від 13.12.06р. №/0 про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення
законодавства щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій.

Позовні
вимоги обґрунтовано тим, що висновки, викладені в акті перевірки №747/17-1/
від 27.11.06р. є необґрунтованими та безпідставними, рішення №/0 від
13.12.06р. про застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 95000,00грн. неправомірним.

Під
час розгляду справи у суді першої інстанції позивач подав доповнення до
позовної заяви, у якому просив визнати нечинними рішення ДПІ у м. Кіровограді
про застосування штрафних (фінансових) санкцій №/0 від 13.12.2006р.,
№/1 від 23.03.2007р. в розмірі 95000,00грн.

Постановою
суду від 03.05.07р. позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що
позивач не здійснював діяльність у сфері роздрібної торгівлі автомобілями,
позивачем була здійснена реалізація транспортних засобів, які використовувались
ним у господарській діяльності як основні фонди приватного підприємця. При
застосуванні штрафної санкції ДПІ у м. Кіровограді не враховано норми Закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг», Указу Президента України «Про спрощену
систему оподаткування обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва»,
Господарського кодексу України.

Не
погоджуючись із рішенням суду, відповідач подав до суду апеляційну скаргу, в
якій просить постанову суду від 03.05.07р. скасувати, у задоволенні позову
відмовити.

В
апеляційній скарзі зазначено, що судове рішення є необґрунтованим та прийнятим
з порушенням норм матеріального та процесуального права. Податкова зазначає, що
позивачем у ІІ півріччі 2005 року здійснювалась діяльність, що не зазначена в
Свідоцтві про сплату єдиного податку, а саме роздрібна торгівля транспортними
засобами. За відсутності такого виду діяльності у названому свідоцтві, на неї
не можуть поширюватись норми законодавства про реєстратори розрахункових
операцій, передбачені для осіб, що перебувають на спрощеній системі
оподаткування. Також податкова зазначає, що під час перевірки платник не
надавав пояснень щодо відношення транспортних засобів до основних фондів і
будь-яких документів бухгалтерського обліку в підтвердження цього факту не
надавав. Транспортні засоби придбавалися позивачем для майбутнього продажу.
Таким чином, рішення суду не відповідає фактичним обставинам.

Позивач
проти задоволення апеляційної скарги заперечував, зазначаючи, що відповідач мав
всі документи, що підтверджують використання позивачем транспортних засобів в
господарській діяльності; законодавством України не передбачено обов'язку
суб'єктів господарювання застосовувати реєстратори розрахункових операцій при
здійсненні операцій щодо відчуження основних фондів. Посилаючись на
обґрунтованість та правомірність прийняття постанови судом, просив постанову
господарського суду Кіровоградської області від 03.05.07р. залишити без змін,
апеляційну скаргу без задоволення.

У
судове засідання відповідач не з'явився, явку свого представника не забезпечив,
про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.4 ст. 196 КАС
України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за
відсутності відповідача.

У
судовому засіданні 18.09.07р. позивач підтримав обґрунтування доводів,
викладених у запереченнях на апеляційну скаргу, просив постанову господарського
суду Кіровоградської області від 03.05.07р. залишити без змін, апеляційну
скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як
свідчать матеріали справи, судом першої інстанції встановлено наступні
обставини:

ПП ОСОБА_1. у 2005-2006 роках був платником єдиного
податку.

Згідно свідоцтва про сплату єдиного податку на 2005 рік
серії НОМЕР_1 передбачено здійснення наступних видів діяльності: транспортні
послуги, оптова та роздрібна торгівля, сервісне обслуговування автотранспорту,
передача в оренду основних засобів.

Згідно свідоцтва про право сплати єдиного податку на 2006
рік серії Г НОМЕР_2передбачено здійснення наступних видів діяльності:
оптово-роздрібна торгівля, транспортні послуги, технічне обслуговування та
ремонт автомобілів, здавання нерухомості в найом.

ДПІ у м. Кіровограді була проведена перевірка
фінансово-господарської діяльності позивача, за результатами якої був складений
акт №747/17-1/ від 27.11.2006р.

На
підставі вказаного акту перевірки ДПІ у м. Кіровограді було винесено рішення
№/0 від 13.12.2006р. про застосування до позивача штрафної
(фінансової) санкції в сумі 95000грн.00коп.

Перевіркою
зафіксовано здійснення розрахункових операцій за готівку без застосування
реєстратора розрахункових операцій - здійснення торгівельної діяльності з
продажу транспортних засобів на суму 19000,00грн., без врахування податку на
додану вартість в сумі 15833,33грн.:

- 19.07.2005р. реалізація «погружчика» на суму
416,67грн.;

- 27.10.2005р. реалізація автокрана ТА 16.01
МАЗ-5337 на суму 8333,33грн.;

- 05.03.2006р. реалізація автомобіля
ЗАЗ-110247 на суму 833,33грн.;

- 19.04.2006р. реалізація автомобіля МАЗ-53366
на суму 1666,67грн.;

- 31.05.2006р. реалізація причепа ГКБ 819 на
суму 416,67грн.;

- 16.09.2006р. реалізація автокрана КТА 16.01
МАЗ -5337,2006р. на суму 4166,67грн., що, на думку податкової, є порушенням п.1
ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Згідно
пояснень відповідача та доданих до матеріалів справи документів (договори на
виконання транспортних послуг, акти прийому-передачі виконаних робіт, шляхові
листи, рахунки-фактури на оплату транспортних послуг, податкові накладні, акти
списання паливно-мастильних матеріалів) реалізовані транспортні засоби
використовувались позивачем при здійсненні ним господарської діяльності.
Доказів, які б свідчили, що названі транспортні засоби придбавались позивачем з
метою саме наступної реалізації (продажу) податкова не надала.

Отже,
позивачем не здійснювалась діяльність з роздрібної торгівлі, а здійснювалась
реалізація транспортних засобів, які використовувалися в господарській
діяльності та відповідно до податкового законодавства відносилися до основних
фондів приватного підприємця.

Так, ст.
8 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» визначено, що основні
фонди - це матеріальні цінності, що використовуються у господарській діяльності
платника податку протягом періоду, який перевищує 365 календарних днів з дати
введення в експлуатацію таких матеріальних цінностей, та вартість яких
поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом.

Враховуючи
те, що основні фонди (основні засоби) суб'єкта підприємницької діяльності не є
продуктом праці, а також продукцією власного виробництва, що виробляється
та/або реалізується суб'єктами підприємницької діяльності через оптову та
роздрібну торгівлю, тобто не є товаром, призначеним для торгівлі, господарський
суд правомірно дійшов висновку, що дія Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» на операції з продажу основних фондів, що належать суб'єкту
підприємницької діяльності і використовуються для виконання робіт, послуг, не
поширюється.

Дана позиція, зокрема, викладена в листі ДПА
України від 18.11.2004р. №10413/6/23-2119.

Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами
- суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами, які здійснюють
операції з розрахунків у готівковій та _/або безготівковій формі при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

За відсутності у позивача операцій з
транспортн6ими засобами саме у сфері роздрібної торгівлі, застосування до нього
штрафних санкцій за порушення норм названого закону є безпідставним.

Крім того слід зазначити, що господарський суд,
приймаючи рішення та керуючись ст. ст. 238, 239, 241 ГК України, правомірно
дійшов висновку, що штрафні (фінансові) санкції, застосовані податковою, є
адміністративно-господарськими санкціями, застосування яких повинно
здійснюватись з дотриманням вимог ст. 250 ГК України, яка виключає можливість
застосування у грудні 2006р. санкцій за
порушення, що мали місце у липні та жовтні 2005р.

Відповідно
до ч. 3 ст. 2 КАС України при вирішенні спору щодо оскарження рішення суб'єкта
владних повноважень суд з'ясовує, чи прийняті вони у відповідності до чинного
законодавства та обґрунтовано.

Виходячи з викладеного вище, та приймаючи до уваги, що
рішення суду першої інстанції винесено з
додержанням норм процесуально та матеріального права, на підставі правильно встановлених
обставин, зазначене рішення слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без
задоволення. .

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у
м. Кіровограді залишити без задоволення.

Постанову
господарського суду Кіровоградської області від 03.05.2007 року - без змін.

Ухвала
набирає чинності відповідно до ст. 254
КАС України з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Дата виготовлення ухвали у повному обсязі - 29.10.2007р.

Головуючий :
Туркіна Л.П.

Судді :
Коршун
А.О.

Проценко О.А.