Справа № 2-а-13631/2007
Суддя: Гонтарук В.М.
Дата ухвалення: 2007-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04
жовтня 2007 року
м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд

у складі:

головуючого - судді Гонтарука Віктора Миколайовича,

при секретарі судового засідання Зелінської Ірини Василівни,

за участю сторін:

позивач в судове
засідання не зявився.Однак в позовній заяві просить розглянути справу без його
участі.Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

відповідач в
судове засідання не зявився, проте надав суду заяву від 02.10.2007 року про
розгляд справи без його участі.Позовні вимоги позивача не визнає.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі Вінницької області про
стягнення суми недоплаченого підвищення до пенсії дитині війни, суд-

в с т а н о в и
в:

ОСОБА_1
заявлено адміністративний позов.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є
дитиною війни і має право на пільги, передбачені Законом України «Про
соціальний захист дітей війни». Статтею 6 цього Закону передбачено, що дітям війни пенсії або
щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Розмір
мінімальної пенсії за віком визначається Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Позивачем зазначено, що
всупереч ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та п.п.2,3
ст.22 Конституції України доплата до пенсії в розмірі 30 % мінімальної пенсії
за віком, за 2007 рік йому не виплачувалася.

Не погоджуючись з такими виплатами підвищення до пенсії,
позивач вважає дії відповідача неправомірними та просить стягнути недоплачені
суми за 2007 рік.

У судове
засідання позивач не зявився.Однак в позовній заяві просить розглянути справу
без його участі.Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач
в судове засідання не з′явився, проте надав суду заперечення від
02.10.2007 року, в якому позов не визнає, та просить розглянути справу без його
участі. Відповідач у запереченні пояснив, що відповідно до ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» дітям війни, пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищується на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Відповідно до
ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом, здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету України.Статтею 111 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік» установлено, що в 2007 році підвищення до
пенсії або щомісячного грошового утримання чи державної соціальної допомоги,
яка виплачувалась замість пенсії, відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», виплачується громадянам України, які визнані
інвалідами(крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі 50 відсотків від
розміру надбавки, встановленої для учасників війни. Підвищення пенсій дітям
війни буде проведено після прийняття відповідних законодавчих актів.

Відповідно
до ч.3 ст. 122 суд вирішив провести розгляд справи, без участі сторін.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є дитиною війни, що підтверджується посвідченнями
(доданими до матеріалів справи), та має право на пільги, передбачені Законом
України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених
цим законом, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України і
доплату до пенсії здійснює Управління Пенсійного фонду у Теплицькому районі ,
яке є відповідачем за цим позовом.

У відповідності до
рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року, положення ст.29
Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо доплат до
пенсії, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни»
визнано неконституційною, тобто такою, що не відповідає Конституції України.
Закон України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» є нормативним актом
рівної юридичної сили з іншими законами України і не може зупиняти дії чинних
законів у частині встановлення ними пільг, компенсацій і гарантій, які
фінансуються з бюджетів усіх рівнів.Також рішенням Конституційного Суду України
№6 від 09.07.2007 року було поновлено перелік пільг та соціальних гарантій
дітям війни. Крім
того, Конституція України визначає Закон України «Про державний бюджет України
на 2007 рік» та Закон України «Про соціальний захист дітей війни» як акти
рівної сили, лише з однією різницею, яка полягає в тому, що Закон України «Про
Державний бюджет» приймається щорічно та
має визначений термін.

За таких обставин, суд приходить до висновку,
що заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню частково і на
користь позивача слід стягнути недоплачену суму до пенсії як дитині війни за
2007 рік починаючи з 9 липня 2007 року, оскільки рішенням Конституційного Суду
України від 09.07.2007 року у справі за Конституційним поданням 46 народних
депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності)
положень статей 29, 36 частини другої статті 56, частини другої статті 62,
частини першої статті 66, пунктів 7, 9, 12, 13, 14, 23, 29, 30, 39, 41, 43, 44,
45, 46 статті 71, статей 98, 101, 103, 111 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік» (справа про соціальні гарантії громадян) визнано такими,
що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення статті
111 Закону України " Про Державний бюджет України на 2007 рік", за
якою підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до
ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам,
які є інвалідами (крім тих на яких поширюється дія Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від
розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Оскільки ч. 2 ст. 152 Конституції України
закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність,
суд вважає, що недоплачена частина пенсії починаючи з 09.07.2007 року
підлягає стягненню на користь позивача в зв'язку з визнанням неконституційними
положень закону, згідно яких проводилась її виплата.

В той же час суд не знаходить підстав для
задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення недоплаченої суми до
пенсії дитині війни до 09.07.2007 року з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 95 Конституції України виключно
законом про Державний Бюджет визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 22 Бюджетного
кодексу України Управління пенсійного фонду,
як головний розпорядник коштів місцевого бюджету отримує бюджетні
призначення шляхом їх затвердження у Законі про Державний бюджет України чи
рішення про місцевий бюджет.

Статтею 23 Бюджетного кодексу
України передбачено, що управління пенсійного фонду може здійснювати з бюджету
будь-які бюджетні зобов'язання та платежі лише за наявності відповідного
бюджетного призначення, які встановлюються Законом про Державний бюджет чи
рішення про місцевий бюджет.

Дія статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей
війни», відповідно до п.12 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», який був чинний до дня винесення рішення Конституційного
Суду України, зокрема до 09.07.2007 року, була зупинено.

Положення Закону України «Про державний
бюджет України на 2007 рік» визнані неконституційними та втрачають чинність
лише з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Таким чином, враховуючи
норми ч.2 ст.152 Конституції України від 28.06.1996 року, відповідно до якої
закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх неконституційність, рішення
Конституційного Суду України N6-рп/2007 від 09.07.2007 року зворотної дії в
часі не має, і на період до 09 липня 2007 року не поширюється.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про
часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку
підвищення до пенсії згідно із Законом України «Про соціальний захист дітей
війни», а саме з 09.07.2007 року.

Керуючись
ч.2 ст.152 Конституції України від 28.06.1996 року, Законом України «Про бюджет
на 2007 рік» №489-V від 19.12.2006 року, ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», Закону України «
Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року
№1058, ст.ст. 7, 71, 86, 158, 162, 163, 167, 255, 257 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

п о с т
а н о в и в:

Позов
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі Вінницької
області про стягнення суми недоплаченого підвищення до пенсії дітям війни за
2007 рік задовольнити частково.

Зобов′язати
управління Пенсійного фонду України у Теплицькому районі Вінницької області
нарахувати ОСОБА_1 недоплачену доплату до пенсії починаючи з 09.07.2007 року
відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В решті
позову відмовити.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10
днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної
інстанції через суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили
після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: