Справа № К-28968/06
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2007 року м.
Київ

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

головуючого Цуркана
М.І.

судді-доповідача Гуріна
М.І.

суддів Амєліна
С.Є.

Кобилянського М.Г.

Юрченка
В.В.

при секретарі судового засідання Міненку І.М.,

у відсутності сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Автономної Республіки Крим від
13.03.2006 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про оскарження дій Ялтинського
міського Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в
Автономній Республіці Крим, Головного управління Міністерства внутрішніх справ
України в Автономній Республіці Крим щодо визнання неправомірним і скасування
наказу в частині підстав звільнення, -

В С Т А Н О В И В :

У травні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою
про оскарження дій Ялтинського міського Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим щодо
визнання неправомірним і скасування наказу від 237 від 26.09.1974 року в
частині звільнення за пунктом “Д” статті 67 (через службову невідповідність в
атестаційному порядку).

Постановою Ялтинського міського суду Автономної
Республіки Крим від 07.10.2005 року скаргу задоволено.

Постановою апеляційного суду Автономної Республіки Крим
від 13.03.2006 року постанову суду першої інстанції скасовано, а у справі
ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні скарги.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції,
заявник звернулася з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову
апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 13.03.2006 року, а постанову
Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 07.10.2005 року
залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши застосування судом норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі в межах, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що
заявника звільнено з органів внутрішніх справ з 01.10.1974 року на підставі
пункту “Д” статті 67 (через службову невідповідність в атестаційному порядку).

Суд апеляційної інстанції не погодився з тим, що суд
першої інстанції визнав встановленим, що ОСОБА_1. не було відомо про існування
оскаржуваного ним наказу про його звільнення через службову невідповідність в
атестаційному порядку, не бачив його і не розписувався під ним до виникнення у
нього підстав для звернення до суду за захистом порушеного права, оскільки
вважає, що такий висновок суперечить матеріалам справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що перед
звільненням ОСОБА_1. була проведена атестація. У матеріалах атестації вказано
мотиви звільнення заявника і міститься його особистий підпис. Також особистий
підпис ОСОБА_1. про ознайомлення міститься в розрахунку вислуги років, який
знаходиться в його пенсійній справі та складався на підставі матеріалів
особової справи. Дані підписи ОСОБА_1. не спростовані та не доведено, що вони
зроблені не ним, а іншою особою.

Відповідно до статті 100 Кодексу адміністративного
судочинства України пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на
цьому наполягає одна із сторін. Крім того, позовні заяви приймаються до розгляду
адміністративним судом незалежно від закінчення строку звернення до
адміністративного суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Ялтинське
міське та Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній
Республіці Крим при розгляді справи наполягало на відмові у задоволенні скарги
у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного
висновку про те, що у задоволенні скарги необхідно відмовити, оскільки
заявником пропущено строк звернення до суду на 31 рік, а доказів, які б
свідчили про поважність причин його пропуску наведено не було.

Доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної
інстанції права скаржника знати про дату, час і місце судового розгляду справи,
не можуть були взяті до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 про дату, час і місце судового розгляду справу був повідомлений
належним чином.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для
висновку про те, що при розгляді справи судом було допущено неправильне
застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, що
призвели до неправильного вирішення спору.

За таких обставин, коли суд апеляційної інстанції не
допустив порушень норм матеріального та процесуального права при ухваленні
судового рішення та вчиненні процесуальних дій, касаційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 13.03.2006 року -
без змін.

Ухвала є остаточною і не може бути оскаржена, крім
випадків, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий

(підпис)

М.І. Цуркан

Судді

(підпис)

С.Є. Амєлін

(підпис)

М.І. Гурін

(підпис)

М.Г. Кобилянський

(підпис)

В.В. Юрченко