Справа № 2а-55/2007
Суддя: Мельник В.Я.
Дата ухвалення: 2007-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-55
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“05” грудня 2007 року Березнівський районний суд
Рівненської області

під головуванням судді Мельника В.Я.

при секретареві Кравчук С.Я.

з участю позивачки
ОСОБА_1

її представника,

адвоката ОСОБА_2 ,

представника

відповідача Дехтяря Г.Ф.

третьої особи

на стороні відповідача

з самостійними

вимогами ОСОБА_3

третьої особи на стороні

відповідача без

самостійних вимог ОСОБА_4

їх представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне
справу за позовом:

ОСОБА_1 до
Городищенської сільської ради про скасування окремих положень рішення
Городищенської сільської ради № 224 від 22 червня 2007 року;

ОСОБА_3 до
Городищенської сільської ради про скасування рішення Городищенської сільської
ради № 244 від 22 червня 2007 року в частині встановлення пішохідного проходу,

ВСТАНОВИВ:

В позовній
заяві адвокат ОСОБА_2 в інтересах позивачки ОСОБА_1 вказує, що 22 червня 2007
року на сесії Городищенської сільської ради було прийнято рішення про встановлення
пішохідного проходу довжиною 100 метрів та шириною 1 метр, що з'єднує
вулиці Полянську та Шкільну, і проходить повз господарства ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Генеральним
планом забудови села Городище ще у 1980 році було передбачено наявність на цьому
місці дороги шириною 8 метрів.

Оскільки ОСОБА_3
та ОСОБА_4 самовільно зайняли земельну ділянку, що відноситься до земель
загального користування, дорога має бути відновлена.

Оскаржуване
рішення ради не враховує інтереси більшості жителів села, воно має бути
скасоване.

В ході
розгляду справи третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 заявила позов, в
якому також просить скасувати зазначене рішення ради, але вже з тих підстав, що
ним порушено право ОСОБА_3 на частину її земельної ділянки, якою вона тривалий
час фактично користувалася, рада примусово її вилучила у неї, добровільної
відмови від земельної ділянки вона також не заявляла.

Просить рішення
ради скасувати, відновивши межі суміжних земельних ділянок між домоволодіннями
по АДРЕСА_1 та № 39.

В судовому
засіданні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтримали заявлені вимоги з підстав, що
вказали в заяві. Пояснення дали аналогічні в ній викладеному. Їх представник,
адвокат ОСОБА_2 покликається на те, що користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 частиною
земельної ділянки, яка мала відійти під дорогу загального користування згідно
генерального плану забудови села, є самовільним захватом.

Представник
відповідача, сільський голова села Городише Дехтяр Г.Ф., вимог позовної заяви
не визнав, пояснив, що приймаючи рішення сільська рада земель ні в кого не
вилучала, пішохідний прохід існував з 1988 року, такий порядок користування
землею фактично склався давно, а тому зараз вилучати землю у ОСОБА_3 та ОСОБА_4
рада не в праві. Фактичні розміри земельних ділянок, якими вони користуються визнані радою і занесені до
земельно-кадастрових книг та погосподарської книги сільської ради.

Весною 2007 року
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсно перенесли огорожу із сітки, ліквідувавши таким чином
пішохідний прохід. Мотивували це тим, що прохожі руйнують їм огорожу. Було
створено узгоджувальну комісію, до складу якої увійшли і зацікавлені особи, і 2
червня 2007 року за взаємною згодою зацікавлених осіб прийнято рішення
відновити пішохідний прохід довжиною 100 метрів та шириною 1 метр. Комісія
прийшла до висновку про відсутність потреби в існуванні дороги між
господарствами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 З таким рішенням комісії погодилася сесія
сільської ради.

З пояснень
третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 відомо, що побудувалася і проживає
за вказаною адресою по АДРЕСА_2, вже 27 років. Дороги біля її господарства
ніколи не було. Існував пішохідний прохід. Вважає, що потреби в ньому немає, на
її думку він має бути закритий, а вилучена в свій час у ОСОБА_3 земля їй
повернута.

З пояснень
спеціаліста Осійчук Н.Т. відомо, що надані позивачами схеми забудови села
Городище, де спірна дорога відсутня, нічого спільного з генеральним планом не
мають. Вони виготовлялися архітектурно - планувальним бюро перед виборами для
складання списків виборців згідно забудови села.

Генеральному
плану забудови села фактичний стан справ дійсно не відповідає, але це є
усталена практика. Це означає, що назріла потреба в виготовленні нового плану
забудови села, в якому будуть враховані усі зміни, що фактично склалися.

Крім цього, з
її пояснень відновити дорогу, як це передбачено генеральним планом забудови
села, неможливо, на її місці за погодженням з архітектурою вже надано земельні
ділянки під забудову жителям села, що також буде враховано при виготовленні
нового генерального плану забудови села Городище.

Вислухавши
сторін, дослідивши надані ними докази суд вважає, що позовні вимоги як ОСОБА_1
так і ОСОБА_3 не ґрунтуються на законі і задоволені бути не можуть.

В позовній заяві
адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, як і в судовому засіданні, не зроблено
жодних посилань на нормативно - правові
акти на підтвердження своїх вимог, за винятком наведення тієї обставини, що
спірна дорога передбачена генеральним планом забудови села Городище.

Позивачка
ОСОБА_3, обґрунтовуючи незаконність прийнятого рішення відповідачем і
необхідність закриття пішохідного проходу та повернення їй вилученої у свій час
земельної ділянки розміром 100м. х 1м., покликається на норми земельного
законодавства, що передбачають порядок припинення права власності на землю та
захист власників і користувачів землі.

Поряд з цим, у
відповідності з п. 42 ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в
Україні” саме до виключної компетенції сільських рад належить затвердження в
установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів
забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

А у
відповідності зі ст. 17 Закону України “Про основи містобудування” зміни до
містобудівної документації вносяться рішенням органу, який затвердив
містобудівну документацію, за поданням відповідного спеціально уповноваженого
органу з питань будівництва і архітектури.

Рішенням
Городищенської сільської ради № 244 від 22 червня 2007 року на підставі рішення узгоджувальної комісії
від 2 червня 2007 року, до складу якої входив представник
архітектурно-планувального бюро, вирішено встановити пішохідний прохід в с.
Городище по вул. Полянській площею 0.1 га. Заборонено проїзд по ньому
транспорту та прогін худоби.

Суд вважає, що
вказане рішення радою прийняте в межах її компетенції і підстав для його
скасування немає.

Посилання
адвоката ОСОБА_2 на те, що користування ОСОБА_3 частиною земельної ділянки, яка
має відійти під дорогу загального користування, є самовільним захопленням
землі, не підпадає під визначення самовільного захвату статтею 212 ЗК України
як заволодіння земельною ділянкою без дозволу органів, уповноважених виносити
рішення про надання земельних ділянок у користування.

Що стосується
покликання ОСОБА_3 на те, що пішохідний прохід встановлено з порушенням її
права на користування вказаною земельною ділянкою, то такі її вимоги суд вважає
безпідставними і недоведеними.

ОСОБА_3 не
надала суду доказів належності їй вказаної земельної ділянки чи то на праві
власності, чи на праві користування. За таких обставин її покликання на норми
земельного законодавства про захист права на землю є безпідставними.

На підставі
наведеного суд обом позивачам відмовляє в задоволенні їх вимог.

Керуючись ст. ст. 158-163 КАС
України, ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” ст.
92,116,212 ЗК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в позові
до Городищенської сільської ради про скасування окремих положень рішення
Городищенської сільської ради № 224 від 22 червня 2007 року “Про розгляд заяв
громадян” відмовити.

ОСОБА_3 в
позові до Городищенської сільської ради про скасування рішення Городищенської
сільської ради № 244 від 22 червня 2007 року “Про розгляд заяв громадян” в
частині встановлення пішохідного проходу відмовити.

На постанову
суду сторонами може бути внесена апеляційна скарга до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Березнівський районний суд протягом 20 днів після подання заяви про її
апеляційне оскарження.

Заява про
апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 днів після проголошення
постанови.

Суддя: