Справа № К-25470/06
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2007-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є.
- головуючий,

Весельської Т.Ф.,

Гуріна М.І.,

Федорова
М.О.,

Юрченка
В.В.,

при секретарі Замезі Ю.І.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 24 березня 2006
року та ухвалу судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 06 червня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Військового прокурора Феодосійського гарнізону про визнання нечинними дій,

в с т а
н о в и л а :

У березні 2006 року ОСОБА_1. звернувся в суд з вказаним
позовом в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства
України, в якому просив визнати недостовірним і нечинним висновок атестаційної
комісії від 20 грудня 2005 року про невідповідність його займаній посаді
помічника військового прокурора та дії Військового прокурора Феодосійського
гарнізону.

Ухвалою Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 24
березня 2006 року, залишеною без змін ухвалою судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 06 червня 2006 року,
відмовлено у відкритті адміністративного провадження на підставі пункту 1
частини 1 статті 109 (заяву не належить розглядати в порядку адміністративного
судочинства) Кодексу адміністративного судочинства України.

В касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм процесуального права,
позивач ставить питання про скасування судових рішень. Просить направити справу
на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й
процесуального права колегія суддів приходить до висновку про те, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1. звернувся в суд з
позовом, в якому просив визнати недостовірним і нечинним висновок атестаційної
комісії від 20 грудня 2005 року про невідповідність його займаній посаді
помічника військового прокурора та дії Військового прокурору Феодосійського
гарнізонуОСОБА_2., який затвердив вказаний висновок.

При вирішенні питання відкриття провадження у справі суд
першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, прийшов до
помилкового висновку про те, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного
судочинства, та застосував положення пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу
адміністративного судочинства України, відмовивши у відкритті адміністративного
провадження.

Суд виходив з того що, порядок оскарження атестації
прокурорсько-слідчих працівників органів прокуратури України до 12 вересня 2005
року був визначений Положенням про порядок проведення атестації
прокурорсько-слідчих працівників органів прокуратури України, затвердженим
наказом Генерального прокурора України від 17 лютого 2004 року №714ц, після 12
вересня 2005 року - Положенням про порядок проведення атестації
прокурорсько-слідчих працівників органів прокуратури України, затвердженим
наказом Генерального прокурора України від 12 вересня 2005 року №2958ц. Згідно
пунктів 9 вказаних Положень рішення комісії, упродовж 10 днів після
ознайомлення з ним атестованого працівника, може бути оскаржено керівнику
прокуратури вищого рівня, який при наявності підстав може доручити, згідно зі
своєю компетенцією, проведення повторної атестації комісією, рішення якої
оскаржується, або атестаційною комісією прокуратури вищого рівня з попередньою
перевіркою роботи працівника.

З такими висновками погодитися неможна виходячи з
наступного.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на
оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З урахуванням
конституційного положення про те, що правосуддя в Україні здійснюється виключно
судами, юрисдикція яких поширюється на всі правовідносини, що виникають у
державі (ст. 124 Конституції), судам підвідомчі всі спори про захист прав і
свобод громадян. Суд не вправі відмовити особі в прийнятті позовної заяви лише з тієї підстави, що її вимоги можуть
бути розглянуті в передбаченому законом досудовому порядку.

Відмовляючи у відкритті адміністративного провадження у
справі суд порушив конституційні права ОСОБА_1. та положення статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України, якою визначено, що компетенція
адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ поширюється,
зокрема, на спори з приводу проходження публічної служби, до якої, як
встановлено статтею 3 приведеного Кодексу, відноситься професійна діяльність
прокурорів, військова служба.

Допущені судами порушення норм матеріального і
процесуального права призвели до неправильного вирішення питання і не можуть
бути усунені судом касаційної інстанції, що відповідно до частини 2 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судових
рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення справи на розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Феодосійського міського суду Автономної Республіки Крим від 24
березня 2006 року та ухвалу судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 06 червня 2006 року - скасувати, а справу
направити до суду першої інстанції для вирішення питання відкриття провадження
в адміністративній справі .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
до Верховного Суду України за винятковими обставинами протягом одного місяця з
дня їх відкриття.

Судді:

С.Є. Амєлін
Т.Ф. Весельська М.І.
Гурін М.О. Федоров В.В. Юрченко