Справа № К-11861/06
Суддя: Бим М.Є.
Дата ухвалення: 2007-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ С
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2007 року
м.Київ

Колегія суддів Вищого ад
міністративного суду Украї
нив складі:
головуючого:
судді Бим М.Є.
суддів: Гончар Л.Я.,
Васильченко Н.В., Леонтович К.Г
., Матолича С.В.
при секретарі: Безпалом
у Д.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу з
а касаційною скаргою Купян
ської лінійної санітарно-епі
деміологічної станції на Пів
денній залізниці на рішення
господарського суду Харківс
ької області від 09 червня 2005 ро
ку та ухвалу Харківського ап
еляційного господарського с
уду від 06 вересня 2005 року, у спра
ві № 27/141-05 за позовом Державної і
нспекції з контролю за цінам
и в Харківській області до Ку
пянської лінійної санітар
но-епідеміологічної станції
на Південній залізниці про с
тягнення суми, -
ВСТАНОВИЛА:
Державна інспекція з конт
ролю за цінами в Харківській
області звернулась до суду з
позовом до Купянської лін
ійної санітарно-епідеміолог
ічної станції на Південній з
алізниці про стягнення забор
гованості у сумі 6336,42грн.
Рішенням господарського с
уду Харківської області від
09 червня 2005 року, залишеним без
змін ухвалою Харківського а
пеляційного господарського
суду від 06 вересня 2005 року, позо
вні вимоги задоволені частко
во.
Не погоджуючись з зазначен
ими судовими рішеннями відпо
відач подав касаційнускаргу
, в якій ставить питання про їх
скасування та направлення с
прави на новий розгляд, посил
аючись на порушення судами н
орм процесуального та матері
ального права. Свої вимоги об
ґрунтовує тим, що пільги зі сп
лати ПДВ на послуги дератиз
ації, дезінфекції та дезінс
екції, встановлені постанов
ами Кабінету Міністрів Украї
ни, на які позивач посилаєтьс
я, мотивуючи позовні вимоги, п
ризупинені на 2004 рік (п. 49 статті
80 Закону України "Про Державн
ий бюджет України на 2004 рік"), то
бто ПДВ повинно нараховувати
сь на загальних підставах.
Перевіривши матеріали спр
ави, правильність застосуван
ня судами попередніх інстанц
ій норм матеріального та про
цесуального права, правової
оцінки обставин у справі, обг
оворивши доводи касаційної с
карги, колегія суддів приход
ить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню
виходячи з наступного.
Задовольняючи позовні вим
оги суди виходили з того, щопо
рядок застосування санкцій з
а порушення законодавства пр
о ціноутворення передбачени
й Інструкцією про порядок за
стосування економічних та фі
нансових (штрафних) санкцій о
рганами державного контролю
за цінами, затвердженої спіл
ьним наказом Міністерства ек
ономіки та з питань європейс
ької інтеграції України та М
іністерства фінансів Україн
и 11.12.2001 р. №298/519, зареєстрованої в М
іністерстві юстиції України
18.12.2001 р. за № 1047/6238.
Однак з таким висновком суд
ів попередніх інстанцій пого
дитись не можна.
З матеріалів справи вбачає
ться, що Державною інспекціє
ю з контролю за цінами в Харкі
вській області в ході провед
еної перевірки дотримання Ку
п'янською лінійною СЕС дотр
имання державної дисципліни
цін при формуванні та застос
уванні тарифівна роботи і по
слугиза період з 19.03.2003 р. по 22.10.2004р.
виявлено, що в зазначений пе
ріод СЕС надавала послуги з д
ератизації, дезинфекції та д
езинсекції з нарахуванням на
виконані послуги податку на
додану вартість, тоді як ці по
слуги згідно постанови Кабін
ету Міністрів України від 05.10.19
98 р. № 1602 звільняються від обкла
дення податком на додану вар
тість, внаслідок чого позива
чем було додатково одержано
виручку в сумі 2112,14 грн. Виявлен
е правопорушення зафіксован
о відповідачем в акті від 22 жо
втня 2004 року №14813.За наслідками з
азначеної перевірки Інспекц
ією прийнято рішення від 01 бер
езня 2004 року №11 про застосуванн
я до позивача економічних са
нкцій за порушення державної
дисципліни цін, яким вилучен
о у позивача в доход державно
го бюджету суму порушення (не
обґрунтовано одержану вируч
ки) в розмірі 2112,14 грн. та штраф
у розмірі 4224,28 грн.
Отже, виявлена позивачем пі
д час перевірки сума завищен
ня тарифів є по суті податком
на додану вартість, що ніким з
і сторін не оспорюється.
Слід зазначити, що нарахо
ваний відповідачем на надан
і ним послуги податок на дода
ну вартість було ним в устано
вленому законом порядку пере
раховано до бюджету, що ствер
джується наявними у справі к
опіями податкових деклараці
й.
Статтею 6 Закону України "П
ро ціни і ціноутворення" пере
дбачено, що в народному госпо
дарстві застосовуються віль
ні ціни і тарифи, державні фік
совані та регульовані ціни і
тарифи. Відповідно ж до статт
і 7 цього Закону вільні ціни і
тарифи встановлюються на всі
види продукції, товарів і пос
луг, за винятком тих, по яких з
дійснюється державне регулю
вання цін і тарифів. Згідно зі
статтею 8 цього Закону держа
вне регулювання цін і тарифі
в здійснюється шляхом встано
влення: державних фіксованих
цін (тарифів); граничних рівні
в цін (тарифів) або граничних в
ідхилень від державних фіксо
ваних цін і тарифів та іншими
методами, введеними Кабінет
ом Міністрів України.
За змістом ст.35 Закону Украї
ни "Про забезпечення санітар
ного та епідемічного благопо
луччя населення" оплата посл
уг у сфері забезпечення сані
тарного та епідемічного благ
ополуччя, що не відносяться д
о медичної допомоги населенн
ю, здійснюється за тарифами т
а прейскурантами, затверджен
ими Кабінетом Міністрів Укра
їни.
Постановою Кабінету Мініс
трів України від 27.08. 2003р. № 1351 виз
начено тарифи на роботи і пос
луги, що виконуються і надают
ься за плату установами та за
кладами державної санітарно
-епідеміологічної служби.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 92 Конс
титуції України виключно зак
онами України встановлюютьс
я система оподаткування, под
атки і збори. Принципи побудо
ви системи оподаткування в У
країні, види податків і зборі
в (обов'язкових платежів) до бю
джетів та до державних цільо
вих фондів, а також права, обов
'язки і відповідальність пла
тників визначаються Законом
України "Про систему оподатк
ування", яким передбачено, що с
тавки, механізм справляння п
одатків і зборів (обов'язкови
х платежів) і пільги щодо опод
аткування можуть встановлюв
атись або змінюватись тільки
законами про оподаткування
(частина 3 статті 1).
Платники податку на додану
вартість, об'єкти, база та ста
вки оподаткування, перелік н
еоподатковуваних та звільне
них від оподаткування операц
ій тощо визначаються Законом
України "Про податок на додан
у вартість".
Згідно з п. 3.1 ст.3 Закону Украї
ни "Про податок на додану варт
ість" операції платників под
атку з продажу товарів (робіт
, послуг) на митній території У
країни є об'єктом оподаткува
ння. За пунктом 6.1 цього Закону
об'єкти оподаткування, визна
чені ст. 3 цього Закону, за виня
тком операцій, звільнених ві
д оподаткування, та операцій
, до яких застосовується нуль
ова ставка згідно з цим Закон
ом, оподатковуються за ставк
ою 20 відсотків. Пунктом 4.1 ст. 4 ц
ього Закону передбачено, що б
аза оподаткування операцій з
продажу товарів (робіт, послу
г) визначається виходячи з їх
договірної (контрактної) вар
тості, визначеної за вільним
и або регульованими цінами (т
арифами) з урахуванням акциз
ного збору, ввізного мита, інш
их загальнодержавних податк
ів та зборів (обов'язкових) пла
тежів, за винятком податку на
додану вартість, що включают
ься в ціну товарів (робіт, посл
уг) згідно з законами України
з питань оподаткування. До ск
ладу договірної (контрактної
) вартості включаються будь-я
кі суми коштів, вартість мате
ріальних і нематеріальних ак
тивів, що передаються платни
ку податку безпосередньо пок
упцем або через будь-яку трет
ю особу в зв'язку з компенсаці
єю вартості товарів (робіт, по
слуг), проданих (виконаних, над
аних) таким платником податк
у.
Таким чином, при справлянні
плати за надання послуг у сфе
рі забезпечення санітарного
та епідемічного благополучч
я розмір цієї плати збільшує
ться на суму податку на додан
у вартість, а тому відсутні пе
редбачені законом підстави д
ля застосування до позивача
фінансових санкцій.
За таких обставин колегія с
удів дійшла висновку, що оскі
льки судами попередніх інста
нцій неправильно застосова
но норми матеріального права
, які регулюють спірні правов
ідносини, що призвело до ухва
лення незаконних судових ріш
ень, тому ці рішення підлягаю
ть скасуванню з ухваленням н
ового рішення про відмову у п
озові в повному обсязі.
Відповідно до ст. 229 КАС Украї
ни суд касаційної інстанції
має право скасувати судові р
ішення судів першої та апеля
ційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини
справи встановлені повно і п
равильно, але суди першої та а
пеляційної інстанцій поруши
ли норми матеріального чи пр
оцесуального права, що призв
ело до ухвалення незаконного
судового рішення.
Керуючись ст.ст.221, 223, 229, 232 Коде
ксу адміністративного судоч
инства України, колегія судд
ів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Касаційну скаргу Купянс
ької лінійної санітарно-епід
еміологічної станції на Півд
енній залізниці задовольнит
и.
Рішення господарського су
ду Харківської області від 09 ч
ервня 2005 року та ухвалу Харків
ського апеляційного господа
рського суду від 06 вересня 2005 р
оку скасувати та ухвалити н
ове рішення.
В задоволенні позову Держа
вної інспекції з контролю за
цінами в Харківській област
і до Купянської лінійної с
анітарно-епідеміологічної с
танції на Південній залізниц
і про стягнення заборговано
сті - відмовити.
Постанова набирає законно
ї сили з моменту проголошенн
я і оскарженню не підлягає.

Судді: