Справа № К-26272/06
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2007-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Костенка М.І., Маринчак Н.Є., Пилипчук Н.Г., Усенко Є.А.,

при секретарі Гончаренко Р.С.,

за
участю:

позивача
- ОСОБА_1,

представника
відповідача - Заварзи С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області

на постанову господарського суду Харківської області від 04 квітня
2006 року

та ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 20
червня 2006 року

у справі № АС-04/609-05

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1

до Лозівської об'єднаної державної податкової інспекції у
Харківській області

про визнання нечинними податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2005 року СПД - ФО ОСОБА_1. звернулась до суду з
позовом до Лозівської ОДПІ у Харківській області про визнання нечинними
податкових повідомлень - рішень від 27 жовтня 2005 року № 211700/3 та №
301700/3 та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 27
жовтня 2005 року № 301700/3.

Постановою господарського суду Харківської області від 04
квітня 2006 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 20 червня 2006 року, позов задоволено частково.

Визнано нечинними податкове повідомлення - рішення
Лозівської ОДПІ від 27 жовтня 2005 року № 211700/3 та рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 27 жовтня 2005 року № 301700/3.

В іншій частині в позові відмовлено.

Стягнуто з Державного
бюджету України на
користь СПД - ФО ОСОБА_1. 1, 13 грн. судового збору (державне мито).

В касаційній скарзі Лозівська ОДПІ у Харківській області,
посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову господарського суду Харківської області від 04
квітня 2006 року та ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 20
червня 2006 року в частині визнання нечинними податкового повідомлення -
рішення від 27 жовтня 2005 року № 211700/3 та рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 27 жовтня 2005 року № 301700/3, прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав
доводи касаційної скарги та просив її задовольнити.

В судовому засіданні позивач заперечував проти
задоволення касаційної скарги та просив відмовити в її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні позивача та
представника відповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, колегія суддів з урахуванням меж касаційної
скарги вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

Лозівська ОДПІ у Харківській області провела перевірку дотримання вимог
податкового та валютного законодавства СПД - ФО ОСОБА_1. за період з 01 січня
2003 року по 01 жовтня 2004 року, за результатами якої було складено акт від 10
лютого 2005 року № 53/17-120/.

Перевіркою
встановлено відхилення кількісного значення податкового зобов'язання з податку
на додану вартість платника податку згідно наданих декларацій від фактичного
(підстава - первинні банківські та інші документи).

В І
кварталі 2004 року за даними декларації податкові зобов'язання становили 2 473,
00 грн., тоді як за даними перевірки вони становлять 8 976, 85 грн.

Причиною
неповного відображення податкових зобов'язань з податку на додану вартість у І
кварталі 2004 року є не відображення по обліку книги продажу товарів сум,
отриманих від продажу муки СПД - ФО ОСОБА_2, загальна сума податку на додану
вартість за цією операцією склала 5 766, 67 грн.

В ІІ
кварталі 2004 року за даними декларації податкові зобов'язання становили 16
924, 00 грн., тоді як за даними перевірки вони становлять 19 823, 69 грн.

Причиною
неповного відображення податкових зобов'язань з податку на додану вартість у ІІ
кварталі 2004 року є неповне відображення по обліку книги продажу товарів
отриманої готівкової виручки, загальна сума податку на додану вартість по даній
операції становить 6 600, 00 грн., в тому числі 2 899, 69 грн. - сума
готівкової виручки невідображеної по обліку у книзі придбання товарів.

Внаслідок
заниження податкових зобов'язань з податку на додану вартість платник податків
у І та ІІ кварталах 2004 року занизив чисту суму зобов'язань з податку на
додану вартість, що в свою чергу вплинуло на зменшення (недоплату) податкових
зобов'язань з податку на додану вартість у вказаних періодах.

Крім
того, в акті перевірки було встановлено, що склад податкового кредиту платника
податку також не підтверджений в повному обсязі. В ІІ та ІІІ кварталах 2004
року склад дозволеного податкового кредиту платника податків за даними
перевірки становить меншу суму, ніж заявлену у деклараціях по податку на додану
вартість.

В ІІІ
кварталі 2004 року дані обліку книги придбання товарів точно відображають
дозволений податковий кредит ( 6, 8 грн.), тоді як до декларації занесено суму
податкового кредиту в розмірі 16 735, 00 грн. внаслідок чого платник податків
занизив чисту суму зобов'язань з податку на додану вартість, що в свою чергу
вплинуло на зменшення (недоплату) податкових зобов'язань з податку на додану
вартість у вказаних періодах.

В ІІ
кварталі 2004 року дані обліку книги придбання товарів відображають дозволений
податковий кредит на 2 грн. менше, ніж встановлено перевіркою (7 394, 76 грн.
за даними перевірки), тоді як до декларації занесено суму податкового кредиту в
розмірі 15 851, 00 грн. внаслідок чого платник податків занизив чисту суму
зобов'язань з податку на додану вартість на суму 8 456, 24 грн., що в свою
чергу вплинуло на зменшення (недоплату) податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у вказаних періодах.

Перевіркою
також встановлено, що позивач не подав податкову декларацію з податку на додану
вартість за ІІІ квартал 2003 року. Згідно наданого письмового пояснення СПД -
ФО ОСОБА_1. не подала вищевказану податкову декларацію, оскільки не наймала
особу, яка б змогла здати податкову декларацію з податку на додану вартість за
ІІІ кварталі 2003 року замість неї з урахуванням того, що сама вона в той час
перебувала за межами території України з комерційних питань.

Всього
за наслідками перевірки було донараховано 24 628, 02 грн. податку на додану
вартість, в тому числі за І квартал 2004 року - 6 008, 79 грн., за ІІ квартал
2004 року - 11 355, 93 грн., за ІІІ квартал 2004 року - 7 263, 30 грн.

Крім
того, в акті перевірки було встановлено факт відсутності документального
підтвердження понесених витрат за 2004 рік у повному обсязі. Сума валового
доходу та валових витрат СПД - ФО ОСОБА_1 за І -ІІІ квартали 2004 року
визначена на підставі наданих на перевірку первинних документів, в тому числі
за даними фактичного руху коштів на відкритих рахунках платника податків.
Розбіжності між даними декларацій та даними перевірки призвели до заниження
чистого оподатковуваного доходу платника податків в результаті чого був донарахований
податок з доходів фізичних осіб в сумі 2 219, 58 грн.

В акті
перевірки також встановлено факт незастосування реєстратора розрахункових
операцій при торгівлі за готівкові кошти (підстава - квитанція № 25 від 21
травня 2004 року та банківська виписка б/н від 21 травня 2004 року відносно
внесення на розрахунковий рахунок готівкової виручки від реалізації в сумі 33
000, грн.).

На підставі акту перевірки та за наслідками адміністративного оскарження
Лозівська ОДПІ у Харківській області прийняла:

1) податкове повідомлення - рішення № 301700/3 від 27 жовтня 2005 року,
яким визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість в
розмірі 37 112, 03 грн., у тому числі 24 628, 02 грн. - основний платіж та 12
484, 01 грн. - штрафні (фінансові) санкції;

2) податкове повідомлення - рішення № 211700/3 від 27 жовтня 2005 року,
яким визначено суму податкового зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб
в розмірі 2 219, 58 грн., у тому числі 2 219, 58 грн. - основний платіж;

3) рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 301700/3 від 27
жовтня 2005 року, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
165 000, 00 грн.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, визнаючи
нечинним податкове повідомлення - рішення № 211700/3 від 27 жовтня 2005 року,
виходив з того, що підставою для донарахування податку з доходів фізичних осіб
став висновок відповідача, відповідно до якого результатом не всіх операцій, за
якими формувались валові витрати, був доход, а тому витрати за цими операціями
не можуть бути віднесені до валових. На думку судів, посилання відповідача на
ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів «Про прибутковий податок з громадян» в даному
випадку є безпідставним, оскільки положення цієї статті не встановлюють
обов'язковість отримання доходу в періоді, в якому здійснені витрати, а лише
встановлюють зв'язок з отриманням доходу, а не з отриманим доходом. Крім того,
положеннями ст. 13 вищезгаданого Декрету передбачено, що до складу витрат,
безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які
включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають
амортизації згідно із Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств»,
яким не передбачена обов'язковість отримання доходу.

Визнаючи недійсним рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №
301700/3 від 27 жовтня 2005 року, суд першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того, що факт наявності розрахункової операції
в розумінні Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не був доведений
відповідачем, оскільки відповідно до вищезазначеного Закону для розрахункової
операції необхідно збіг місця реалізації та місця отримання коштів, однак з
акту перевірки вбачається, що позивач немає конкретного місця реалізації
товарів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання нечинним
податкового повідомлення - рішення № 301700/3 від 27 жовтня 2005 року, суд першої
інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що
висновки акту перевірки в цій частині не були спростовані позивачем, а єдине
обґрунтування позиції СПД - ФО ОСОБА_1, яке полягало в тому, що при розрахунках
з СПД - ФО ОСОБА_3. квитанції до прибуткових касових ордерів на прийняття
грошових коштів нею не оформлялись, не було взято судами до уваги з посиланням
на те, що ці документи були представлені позивачем під час перевірки, а під час
розгляду справи були надані копії зазначених документів, тобто вони
використовуються при веденні обліку, а ОСОБА_3. був довіреною особою позивача
та діяв в його інтересах.

Колегія суддів, враховуючи межі касаційної скарги, погоджується з рішеннями
судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, підставою для донарахування
позивачу податку з доходів фізичних осіб стали висновки, викладені в акті
перевірки, відносно того, що СПД - ФО ОСОБА_1. відносила до валових витрат суми
витрат, які документально не підтверджені, чим завищувала валові витрати, а
також до валового доходу не відносила доходи, які фактично отримувала, чим
занизила валовий дохід. При цьому в акті перевірки було зазначено, що у зв'язку
з неведенням платником податку обліку доходів та витрат неможливо вказати
первинні документи, суми доходу за якими не віднесені до валового доходу, а
також первинні документи, за якими суми витрат не віднесені до валових. В той
же час, сума фактичних валових витрат та валового доходу, як зазначено в акті
перевірки, визначена на підставі наданих на перевірку первинних документів, в
тому числі за даними фактичного руху коштів на відкритих рахунках платника
податків.

Враховуючи те, що в порушення вимог Порядку оформлення результатів
документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства
суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, затвердженого
наказом Державної податкової адміністрації від 11 червня 2004 року № 326, акт
перевірки, на підставі якого прийнято спірне податкове повідомлення - рішення №
211700/3 від 27 жовтня 2005 року, в частині даних по прибутковому податку з
громадян не містить посилання на первинний документ, на підставі якого вчинено
записи з обліку, а у разі відсутності такого - інші докази, що достовірно підтверджують
наявність факту порушення, а також містить суперечливі дані в частині
підтвердження валових витрат та валових доходів, що в сукупності не можуть
слугувати беззаперечним доказом порушення позивачем податкового законодавства,
суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про безпідставність
донарахування на підставі акту перевірки позивачу цим податковим повідомлення -
рішенням податку з доходів фізичних осіб в розмірі 2 219, 58 грн.

Колегія суддів погоджується також з висновками судів попередніх інстанцій
про неправомірність рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №
301700/3 від 27 жовтня 2005 року, яким до позивача застосовано суму штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 165 000, 00 грн. з огляду на наступне.

Відповідальність, передбачена п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг», застосовується до суб'єктів підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за порушення ними вимог
п. 1 ст. 3 вищезазначеного Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»
суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові
операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані,
опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи
реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових
документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках,
передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

В той же час, розрахункова операція - приймання від покупця готівкових
коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації
товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар
(ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки -
оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій
формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови
від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у
банк покупця (абзац четвертий ст. 2 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг»).

Таким чином, для застосування до суб'єкта підприємницької діяльності
фінансових санкцій, передбачених п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг», в будь - якому випадку повинен бути встановлений факт здійснення
розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій,
тобто факт приймання від покупця готівкових коштів за місцем реалізації товарів
(послуг).

Враховуючи те, що в акті перевірки не встановлено місце реалізації товарів
(послуг) позивачем, тобто не доведено факту здійснення розрахункової операції,
суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про неправомірність рішення
про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 301700/3 від 27 жовтня 2005
року.

При цьому колегія суддів відмічає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем не доведена
правомірність спірних податкового повідомлення - рішення № 211700/3 від 27
жовтня 2005 року та рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №
301700/3 від 27 жовтня 2005 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодексу адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові
рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не
допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга Лозівської ОДПІ у Харківській
області підлягає залишенню без задоволення, а постанова господарського суду
Харківської області від 04 квітня 2006 року та ухвала Харківського апеляційного
господарського суду від 20 червня 2006 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 220, 221, 223, ч. 1 ст. 224,
ст. ст. 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Лозівської об'єднаної державної
податкової інспекції у Харківській області залишити без задоволення, а
постанову господарського суду Харківської області від 04 квітня 2006 року та
ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 20 червня 2006 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

Головуючий:
_______________________ Л.І. Бившева

Судді:
_______________________ М.І. Костенко

_______________________ Н.Є. Маринчак

_______________________ Н.Г. Пилипчук

_______________________ Є.А. Усенко