Справа № К-2078/06
Суддя: Гурін М.І.
Дата ухвалення: 2007-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2007 року м.
Київ

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

головуючого Юрченка
В.В.

судді-доповідача Гуріна
М.І.

суддів Весельської
Т.Ф.

Гордійчук
М.П.

Федорова
М.О.

при секретарі судового засідання Міненку
І.М.,

у відсутності сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення апеляційного суду Одеської області від 05.04.2005 року у справі за
скаргою ОСОБА_1 на дії управління Пенсійного фонду України в Київському районі
міста Одеси щодо перерахунку пенсії, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2003 року ОСОБА_1. звернувся до суду зі скаргою
на дії управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси щодо
перерахунку пенсії як працівнику цивільної авіації.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від
02.12.2004 року скаргу задоволено.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 05.04.2005
року рішення суду першої інстанції скасовано, а у справі ухвалено нове рішення,
яким відмовлено у задоволенні скарги.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відмова
в перерахунку пенсії протирічить статті 53 Закону України “Про пенсійне
забезпечення”, рішення суду апеляційної інстанції - пенсійним органом
проводиться перерахунок пенсії тільки на підставі рішень Уряду України.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції,
заявник звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення
апеляційного суду Одеської області від 05.04.2005 року, а рішення Приморського
районного суду міста Одеси від 02.12.2004 року залишити в силі, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши застосування судом норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі в межах, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що заявник з 1989 року отримує пенсію
за вислугу років як працівник цивільної авіації. З 07.12.1999 року заявнику
була встановлена пенсія обчислена з середньомісячного заробітку позивача за
роботу, що давала йому право на пенсію за вислугу років, одержуваного перед
припиненням роботи в 1989 році, розмір якої правомірно було обмежено двома з
половиною величинами середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України за календарний рік, що передував місяцю, з якого призначалася
пенсія, тобто за період з грудня 1998 року до листопада 1999 року. Розмір
пенсії позивачеві було визначено з урахуванням зростання середнього заробітку в
народному господарстві станом на 07.12.1999 року на підставі Закону України
“Про пенсійне забезпечення” (у редакції від 17.11.1999 року).

Зазначені дії управління позивачем оскаржені не були та
не були предметом оскарження по даному спору.

Крім того, судами встановлено, що у червні 2001 року
позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії з заробітної плати за інший
період роботи, а саме за 1980-1984 роки.

Стаття 54 Закону України “Про пенсійне забезпечення”
визначає окремі категорії працівників авіації і льотно-випробного складу, які
мають право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до частини першої статті 53 цього Закону
пенсії за вислугу років (крім пенсій працівникам льотно-випробного складу
авіації та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам,
штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і
бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах) призначаються в
розмірах, встановлених статтями 19 і 21 цього Закону для пенсій за віком.

Законом України “Про внесення змін до деяких Законів
України” від 17.11.1999 року частину третю статті 53 Закону України “Про
пенсійне забезпечення” було викладено в такій редакції: “Працівникам
льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної
авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам,
льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в
польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає
право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66,
69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах,
передбачених частинами першою - третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону
для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для
працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних
екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів,
бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які
виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб
льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і
бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може
перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників,
зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з
якого призначається пенсія”.

Зазначеним Законом передбачено, що дія статті 53 Закону
України “Про пенсійне забезпечення” (у новій редакції) поширюється на
працівників із числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації
(пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів,
льотчиків-наглядачів) і борт операторів, які виконували спеціальні роботи в
польотах, які вийшли на пенсію до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, положення зазначеного підпункту
застосовується лише в разі, коли рішення про підвищення пенсії приймає Уряд
України.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку
про те, що при розгляді справи судом було допущено неправильне застосування
норм матеріального чи порушення норм процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
рішення апеляційного суду Одеської області від 05.04.2005 року - без змін.

Ухвала є остаточною і не може бути оскаржена, крім
випадків, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий (підпис) В.В. Юрченко Судді (підпис) Т.Ф.
Весельська (підпис) М.П. Гордійчук (підпис) М.І. Гурін (підпис) М.О. Федоров