Справа № 2-а-12464/2007
Суддя: Сторчак В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул. Островського, 14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26
жовтня 2007 року
Справа № 2-а-12464/07

за позовом

Приватного підприємства "Джерело", м.
Вінниця, вул. Лебединського, 4а;

до

Вінницького обласного управління у справах захисту прав
споживачів, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, к. 803;

про

скасування постанови про накладення стягнень,
передбачених статтею 23 Закону України "Про захист прав
споживачів", №549 від 22.05.07р., винесену Вінницьким обласним
управлінням у справах захисту прав споживачів;

Cуддя В. Сторчак

при секретарі судового засідання І.
Гонті за участю представників сторін:

позивач:

Огородник В.В.

від відповідача:

Косюк П.А., Баланов О.Л.,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду заявлено
позов від Приватного підприємства "Джерело" про скасування постанови
про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України "Про
захист прав споживачів", №549 від 22.05.07р., винесену Вінницьким обласним
управлінням у справах захисту прав споживачів.

Позовні
вимоги мотивовано наступним.

16 травня 2007 року Вінницьким обласним управлінням у справах захисту прав споживачів проводилась перевірка АЗС № 9 Приватного
підприємства "Джерело" в
смт. Томашпіль, Вінницької області, результати якої було оформлено актом БЗ № 0621 від 16.05.2007р.

22 травня 2007 року Вінницьким обласним
управлінням у справах захисту прав споживачів
Постановою про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України "Про захист прав споживачів" №
549 накладено штраф на Приватне підприємство "Джерело" в розмірі 21
243 грн. 56 коп. за відсутність необхідної, доступної та своєчасної інформації про продукцію, що реалізується
підприємством. Зазначене порушення полягає у невиконанні вимог Постанови
Кабінету міністрів Україні "Деякі питання проведення обліку, зберігання та реалізації дизельного палива
залежно від вмісту масової частки сірки"
від 21.03.2007 року № 545, якою встановлено, що «відомості про роздрібні ціни, марки та види залежно від вмісту масової частки
сірки) дизельного палива, що реалізується
споживачам через мережу автозаправних станцій, повинні бути зазначені на інформаційних табло, що встановлюються на
в'їзді...».

На думку позивача, проведення перевірки проводилось
із порушенням "Порядку проведення перевірок у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у
тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання
обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання послуг", затвердженого Наказом Державного
комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 25.10.2006., № 311. Так, на думку позивача, в
порушення норм, передбачених абзацу 3 п. 1.7. даного порядку відповідач не надав позивачу направлення на право
проведення перевірки. (як це передбачено і вимагається), що у подальшому
призвело до самоправства з боку посадових осіб відповідача як при проведенні
перевірки так і при винесенні оскаржуваної постанови.

Крім того, позивач стверджує, що в акті
перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів обов'язково
зазначаються відомості щодо характеристики суб'єкта господарювання. В п. 2.2
Порядку прямо вказано, що такі відомості посадові особи, які проводять перевірку отримують від керівника
підприємства (особи, яка його заміщає). В акті міститься лише підпис начальника
автозаправної станції, який не виконує обов'язків керівника підприємства та не заміщає його.

Також зазначає позивач,
згідно п. 3.6 Порядку, за наслідками перевірки та з метою припинення порушень
законодавства про захист прав споживачів посадовою особою, яка проводила перевірку, керівнику суб'єкта господарювання дається
припис, який є невід'ємною частиною акта перевірки. Однак, в порушення
вимог даного пункту, припис був вручений особі, яка не є керівником і не має
права на отримання припису.

Позивач висловлює свою
незгоду з приводу порушень, викладених у Постанові про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «Про захист
прав споживачів» № 549 від 22.05.2007 року і
повідомляє наступне. На виконання вимог Постанови Кабінету міністрів Україні «Деякі питання проведення обліку, зберігання та
реалізації дизельного палива залежно від
вмісту масової частки сірки» від 21.03.2007 року № 545 (дана постанова набула чинності 29.03.2007.), Позивачем
був виданий наказ № 27 від 02.04.2007. щодо
забезпечення виконання даної постанови силами та засобами особового складу позивача.

З даним наказом були ознайомлені усі
працівники, робота яких була безпосередньо пов'язана з обслуговуванням та
забезпеченням діяльності АЗС.

Протягом тижня з дати
видання зазначеного наказу на всіх АЗС Позивача була виконана робота по забезпеченню інформації стосовно
дизельного пального. Тобто вже з 03.04.2007.,
на АЗС Позивача була інформація, що вимагалась Постановою Кабінету міністрів Україні «Деякі питання проведення обліку, зберігання та
реалізації дизельного палива залежно від вмісту масової частки сірки» від
21.03.2007 року № 545.

Крім того, позивач
стверджує, що дана інформація існувала також на АЗС № 9 Позивача у смт.
Томашпіль, Вінницької області у т.ч. на дату
перевірки, а також і в подальшому. Але зі змісту акту, на час перевірки вона була відсутня. Яким чином така інформація була відсутня, і
хто причетний до відсутності інформації - ні
Позивачу, ні Відповідачу не відомо, зазначає у своїй позовній заяві позивач,
але такі відомості про відсутність інформації, крім запису в акті, нічим
не підтверджуються, додаткових доказів про
правдивість висновків Відповідача в акті відсутні.

В судовому засіданні
представник позивача позовні вимоги підтримав у повному об'ємі та просив суд
позов задовольнити.

Представники відповідача
проти позову заперечують про що подали письмове заперечення та просять суд в
задоволені позову відмовити. В судовому засіданні свої заперечення підтримали у
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов
не підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Відповідно до вимог Закону України "Про
захист прав споживачів" працівниками Вінницького обласного управління у
справах захисту прав споживачів Костюком П.А. та Садовським О.В. відповідно до
направлення №0848 на право проведення перевірки 16.05.07р. проводилась перевірка АЗС № 9 Приватного підприємства "Джерело" в смт. Томашпіль,
Вінницької області, результати
якої було оформлено актом БЗ № 0621 від 16.05.07р.

Відповідно до п.37
Порядку провадження торговельної
діяльності та правила торговельного обслуговування населення затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.06р. №833 перевірка
дотримання Порядку та правил
проводиться посадовою особою відповідного органу пред'явленням службового
посвідчення та направлення на перевірку в присутності особи, що здійснює продаж
товарів, і представника суб'єкта господарювання, що перевіряється.

Відповідно до п.1.4. Порядку проведення перевірок у суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства,
якості продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також
додержання правил торгівлі та надання
послуг затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 25.10.2006 № 311,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 21.11.06р. за №
1219/13093 (надалі Порядку проведення перевірок) перевірки проводяться
посадовими особами за наявності в
них службових посвідчень та направлень
на право проведення перевірки суб'єктів господарювання.

Посадові особи під час проведення перевірки здійснюють
державний контроль стану дотримання суб'єктами господарювання вимог
законодавства України про захист прав споживачів та мають право:

безперешкодно відвідувати та обстежувати відповідно до законодавства
будь-які виробничі, складські, торговельні та інші приміщення суб'єктів
господарювання;

відбирати в установленому Кабінетом Міністрів України
порядку у суб'єктів господарювання зразки товарів, сировини, матеріалів,
напівфабрикатів, комплектуючих виробів для перевірки їх якості на місці або
проведення незалежної експертизи у відповідних лабораторіях та інших установах,
акредитованих на право проведення таких робіт згідно із законодавством;

проводити контрольні перевірки правильності розрахунків із
споживачами за реалізовану продукцію згідно з порядком, визначеним Кабінетом
Міністрів України;

одержувати безоплатно від суб'єктів господарювання копії
необхідних документів, які характеризують якість продукції, сировини,
матеріалів, комплектуючих виробів, що використовуються для виробництва цієї
продукції, а також супровідних документів на продукцію, що перебуває в
реалізації;

уживати в установленому порядку передбачені
законодавством заходи до суб'єктів господарювання, які допустили порушення прав
споживачів, та вносити відповідні пропозиції щодо їх подальшої діяльності і
притягнення до відповідальності винних в порушенні прав споживачів.

Відповідно до п. 3.9. Порядку проведення перевірок
представник суб'єкта господарювання (керівник, особа, яка його заміщає, а в разі їх
відсутності - особа, яка реалізує продукцію) має право під час підписання акта
письмово надати заперечення, пояснення до акта перевірки. У разі відмови
підписати акт посадова особа
територіального органу, яка проводила перевірку, робить запис в акті про те, що
зазначена особа ознайомлена із змістом акта і від його підпису відмовилася.

Як встановлено судом, перед початком перевірки було
пред'явлено направлення на проведення перевірки та службові посвідчення
перевіряючих. Також було повідомлено
керівництво про факт проведення перевірки АЗС № 9 позивача в смт. Томашпіль, Вінницької області. Крім того, з актом та приписом ознайомлені та другий
примірник для вручення керівнику господарюючого суб'єкта отримали, особи які
були присутні при проведені перевірки це начальник АЗС ОСОБА_2 та оператор АЗС
ОСОБА_1.

Таким чином доводи
позивача, що допущені порушення працівниками відповідача під час проведення
перевірки, які виразились у ненаданні направлення на проведення перевірки,
проведення перевірки за відсутності керівництва
підприємства та невручення припису керівнику суб'єкта господарювання не
приймаються судом.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про захист прав
споживачів" споживач має право
на одержання необхідної,
доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що
забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна
бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

Відповідно до п. 21
Порядку провадження торговельної діяльності та
правила торговельного обслуговування населення затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 15.06.06р. № 833 суб'єкт господарювання
зобов'язаний надавати споживачеві у доступній формі необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про
товари.

Відповідно до п.8. Правил роздрібної торгівлі
нафтопродуктами затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 20.1297р. №1442
при в'їзді на
АЗС та біля
оператора виставляється
інформаційне табло із зазначенням нафтопродуктів, що є в продажу, їх марки, сорту, роздрібної ціни за одиницю
ємкості або одиницю ваги.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від
21.03.07р. №545 "Деякі питання проведення обліку, зберігання та реалізації дизельного палива
залежно від вмісту масової частки сірки" відомості про роздрібні
ціни, марки та
види (залежно від вмісту масової частки сірки) дизельного палива, що
реалізується споживачам через мережу автозаправних станцій, повинні бути
зазначені на інформаційних табло, що встановлюються на в'їзді та біля оператора
автозаправної станції.

Зазначена постанова набрала чинності 29.03.07р.
(публікація Урядовий кур'єр від 29.03.07р. №56)

При проведені перевірки АЗС позивача 16.05.07р.
інформація щодо вмісту масової частки сірки в дизельному пальному що
реалізовувалось на АЗС № 9
Приватного підприємства
"Джерело" в смт. Томашпіль була відсутня на інформаційному табло, що
розташоване на в'їзді на АЗС. Факт відсутності відображено в акті перевірки,
який підписаний начальником АЗС ОСОБА_2 та оператором АЗС ОСОБА_1., які не
заперечували цього. Крім того, відповідачем надано фотографії інформаційного
табло, які зроблені при проведені перевірки на яких відсутня зазначена
інформація.

Також факт відсутності
зазначеної інформації на табло при в'їзді на АЗС підтверджується в скарзі
позивача на постанову про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону
України "Про захист прав споживачів" №549 від 22.05.07р. адресованій
начальнику Вінницького обласного управління у справах захисту прав споживачів Сороці
І.І. від 25.05.07р. №110 (а.с. 103). Зокрема позивач зазначає що підприємством
укладений договір із рекламною агенцію про внесення відповідних змін до
інформаційних табло на АЗС, що в свою чергу надасть можливість окремою ділянкою
розміщувати необхідну інформацію, проведення зазначених робіт заплановано з
20.05. по 10.06.07р. до цього часу інформація про роздрібні ціни, марки та види
дизельного палива залежно від вмісту масової частки сірки знаходились у
оператора і на першу вимогу надавались споживачам.

На підставі зазначеного
доводи позивача що необхідна інформація була розміщена на інформаційному табло,
а перевіряючи її не бачили не приймаються судом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що перевірка АЗС № 9 Приватного підприємства "Джерело" в смт.
Томашпіль, Вінницької області 16 травня 2007
року проводився правомірно та у відповідності до вимог законодавства.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на матеріали справи суд дійшов висновку, що відповідач довів
правомірність своїх рішень, а отже позовні вимоги є
необґрунтованими, не відповідають дійсним обставинам та законодавству і
тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 70, 71, 86, 94, 122, 128, 158-162,
163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені позову відмовити.

Відповідно
до ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України постанова може бути
оскаржена протягом 10 днів з дня ї
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно
до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно
до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим
Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після
закінчення цього строку.

У разі
подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова складена в
повному обсязі відповідно

До ч.3 ст. 160 КАС
України 31.10.2007р.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Суддя:

Секретар: