Справа № а-39/2007
Суддя: Бондаренко Г.М.
Дата ухвалення: 2007-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа
№ а-3907р

02 березня
2007 рік

Ялтинський
міський суд АР Крим

у складі: головуючого судді - Бондаренко Г.Н.;

при секретарі - Муравской О.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Симеїзської селищної Ради , Товариству з
обмеженою відповідальністю «
Експрестур» про визнання рішення Симеїзської селищної ради недійсним ,
про визнання недійсним державного акту ,
про визнання договору оренди недійсним
,суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Симеїзської селищної Ради , Товариству з
обмеженою відповідальністю « Експрестур» , у якому просить суд визнати недійсним рішення Симеїзської селищної ради від 11.12.2001 року № 19 про надання ТОВ « Експрестур» земельної ділянки загальною площею 5,0688 га ,
розташованої за адресою : АДРЕСА_1 , для обслуговування бази відпочинку « Сувенір» ; визнати недійсним державний
акт серії ЯЯ № 000430 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,7192
га розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , надану ТОВ « Експрестур» ;
визнати недійсним договір від 29.03.2002
року , зареєстрований № 2151 , серії АЕР № 742646 на оренду
земельної ділянки площею 0,3496
га - пляжної зони , розташованої за адресою: АДРЕСА_1, ув'язнений між
Симеїзською селищною радою та ТОВ

« Експрестур» .

Позовні вимоги мотивовані тим , що позивачці на праві приватної власності належить будинок-вагончик літ. « М» і літ. «
Н» , розташований за адресою: АДРЕСА_1,
що підтверджується рішенням міського
суду Центрального району м. Сімферополя від 21.10.2002 року , а також свідоцтвом
про право на спадщину за
заповітом від 06.04.2005 року .Позивачка вважає , що рішення Симеїзської селищної ради від 11.12.2001 року № 19 про надання
земельних ділянок ТОВ « Експрестур»
для обслуговування бази відпочинку « Сувенір» є
незаконним , тому що внаслідок
винесення даного рішення порушені її
права , як землекористувача . Вважає,
що проект відводу земельної ділянки ТОВ «
Експрестур» не відповідає вимогам
діючого законодавства і Симеїзська селищна рада не мала підстав для
надання земельної ділянки ТОВ « Експрестур» , на якому розташована дорога
загального користування і пляжна
зона загального користування .

Представник Симеїзської селищної ради у судовому засіданні позов визнав, вважає , що
права позивачки порушені .

Директор ТОВ « Експрестура » позов не визнав і пояснив
у судовому засіданні, що
позивачкою пропущений строк звернення
до суду , крім того позивачка
купила у Сімферопольської фабрики
будинок-вагончик на одноосьовому автомобільному причепі, а не капітальне
нерухоме майно . Сімферопольська
дзеркальна фабрика земельної
ділянки за адресою АДРЕСА_1 не
мала . ОСОБА_1 дозвіл на розташування
свого вагончика на території бази відпочинку « Сувенір» у власника - ТОВ « Експрестур» не одержувала ,
також позов ОСОБА_1
про визнання права власності на
вагончик за адресою АДРЕСА_1,
де розташована база відпочинку «
Сувенір» , розглядався місцевим судом Центрального району м. Сімферополя без
участі ТОВ « Експрестур» , у
зв'язку з чим ТОВ « Експрестур» подало апеляційну скаргу у Апеляційний
суд АР Крим , яка була прийнята
та призначена до розгляду. Тому що у
позивачки відсутня належна державна
реєстрація відводу земельної
ділянки , вважає, що позивачка самовільно захопила ділянку . Так само
пояснив, що придбане майно позивачкою
не ставитися до нерухомого майна, тому що
будинок-вагончик є рухомим майном , не зв'язаним
фундаментом з землею. Вважає ,
що ТОВ « Експрестур» не порушував права позивачки на земельну
ділянку , оскільки вони у неї на момент
пред'явлення позову були відсутні . Позовні вимоги ОСОБА_1 вважає
неправомірними та необґрунтованими .

Крім того просив суд при винесенні рішення враховувати ухвалу
від 22 лютого 2007 року Центрального районного суду м.
Сімферополя, яким рішення Центрального
районного суду м. Сімферополя від 21.10.2002 року про визнання за ОСОБА_2 і ОСОБА_1 право власності у рівних частках на будинок -вагончик під літ. «М»
і « Н» , розташований у
АДРЕСА_1 скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами та вказана ухвала
оскарженню не підлягає .

Просив суд у позові відмовити в
повному обсязі , та зняти
заборону накладену ухвалою
Ялтинського міського суду від 29
листопада 2006 року .

Суд вислухавши
сторони , дослідивши матеріали справи , вважає , що у задоволенні позову слід відмовити в повному
обсязі по наступних підставах.

На підставі ст. 152 ЗК України землекористувач може
вимагати усунення яких-небудь порушень
його прав на землю , навіть якщо
ці порушення не пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою і відшкодуванні заподіяного збитку

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України -
перехід права власності на будову і
спорудження до набувача нерухомого майна не спричиняє автоматичного переходу права власності на земельну ділянку на якому розташована будова .

Судом встановлено , що ОСОБА_1 право приватної власності
на будинок-вагончик літер « М» і « Н»
придбала за рішенням суду центрального району

м. Сімферополя від 21
жовтня 2002 року . Цим рішенням визначено
за ОСОБА_2 і ОСОБА_1 право власності у рівних частках на будинок -
вагончик літер « М» і

« Н» розташований
по АДРЕСА_1. Згодом 12 частини власності ОСОБА_2 , право на спадщину у квітні 2005 року
перейшло до ОСОБА_1.

У теж час Центральний районний суд м.
Сімферополя розглянув заяву ТОВ

«Експрестур» у зв''язку з нововиявленими обставинами .

Суд установив, що при розгляді
22.10.2002 року заяви ОСОБА_1 і ОСОБА_2
про визнання за ними право власності
на будинок-вагончик за адресою АДРЕСА_1 без участі ТОВ « Експрестур» , власника бази відпочинку « Сувенір» і користувача земельної ділянки виділеного для обслуговування бази відпочинку « Сувенір» порушені
законні права і інтереси суспільства , згідно ст. ст. 125,152 Земельного Кодексу України .
У
зв''язку з нововиявленими обставинами Центральний
районний суд м. Сімферополя , заяву ТОВ « Експрестур» задовольнив і тим
самим раніше винесене рішення від
21.10.2002 року про визнання за ОСОБА_2
і ОСОБА_1 право власності у рівних частках
на будинок-вагончик під літ. « М» і « Н»
за адресою : АДРЕСА_1 скасував.

Згідно зведеного
оціночного акту будинків і
споруджень база відпочинку

« Сувенір» за адресою
АДРЕСА_1 від 02.03.1998 року КП БТІ м. Ялти , проектів відводу
і технічного звіту по перенесенню границь земельної ділянки на користь ТОВ «
Експрестур» для обслуговування бази
відпочинку « Сувенір» складеного у 2001
року , власність позивачки у вигляді будівель під літ. « М»
і « Н»
відсутня .

Крім того за
висновком фахівця від 10 січня 2007 року будови позивачки під літером « М» і «
Н» являються не капітальними , будова
літер « М» є вагончиком
на автомобільному причепі , тобто
рухомим майном .

Позивачка не пред'явила
суду документів яки дають дозвіл на
виробництво будівельних робіт з адреси АДРЕСА_1 і не надала документі підтвержуючи її права на спірну земельну ділянку встановлених п. 1 і
п. 2 ст. 125 Земельного Кодексу України
.

Ст. 22 Закону
України « Про основи градобудівлі
» від 16.11.1992 року визначає , що настроювання земельної ділянки здійснюється
після виникнення права користування земельною ділянкою у порядку передбаченому законом
і одержанні дозволу по виконанню будівельних робіт .

Згідно ст.
376 п. 2
ЦК України особа, що
здійснила або здійснює самовільне
будівництво нерухомого майна, не придбає
право власності на нього .

Суд вважає , що у
позивачки немає підстав про визнання у
повному обсязі недійсним рішення від
11.12.2001 року № 19 , 44 Сесії 23 Скликання Симеїзської селищної ради , про визнання недійсним державного акту серії ЯЯ № 000430 на право постійного користування
земельною ділянкою площею 4,7192 га, визнання недійсним договіру оренди від 29.03.2002 року земельної ділянки площею 0,3296 га.

Згідно довідки БТІ
м. Ялта , від 05.02.2002 року і від
04.04.2002 року відповідач ТОВ « Експрестур» є власником будинків і споруджень бази відпочинку « Сувенір» .

Право власності до ТОВ « Експрестур»
перейшло на підставі договору купівлі-продажу
будинків і споруджень ув'язненого з
Фондом комунального майна Ялтинської міської ради від 08.05.2001 року , покупки
з публічних торгів 06.07.1998 року 31
будинка.

Акт публічних торгів
затверджений був постановою
Ялтинського міського суду від 07.07.1999
року , договіром купівлі - продажу з ПТ
ТОВ « Кримместпром» від 07.06.2001 року
, додатковою угодою від 01.11.2002 року , договіром купівлі-продажу з ТОВ Севастопольським заводом « Спектр» від
14.08.2001 року

Суд вважає, що вимоги позивачки про
визнання недійсним рішення Симеїзської
селищної ради від 11.12.2001 року № 19 , про визнання
недійсним державного акту , про
визнання недійсним договіру оренди , необґрунтовані .

У відповідності зі ст.. 30 ЗК України
в редакції 1990 року , що діяв на момент виникнення ТОВ « Експрестур» права власності на базу відпочинку « Сувенір» при переході права власності на
будинки і спорудження переходить право користування земельною ділянкою .

Зазначені права ТОВ «Експрестур»
були визнані Симеїзскою селищною радою і рішенням № 19
від 11.12.2004 року , 44 Сесії 23
скликання Симеїзської селищної
ради . ТОВ « Експрестур» була надана земельна ділянка № 1 площею 7,7192 га у постійне користування і № 2 -
пляжна зона площею 0,3496 га - у оренду для обслуговування бази відпочинку « Сувенір» строком на 10
років по АДРЕСА_1 .

У зв'язку з тим, що Симеїзська
селищна рада не оформила документи
вчасно, які встановлюють права , на земельну
ділянку , ТОВ «Експрестур»
звернулося з позовом у господарський
суд .

Господарський суд АРК
рішенням від 19.06.2002 року
зобов'язав Симеїзську селищну
раду видати ТОВ « Експрестур» державний акт , що засвідчує право постійного
користування земельною ділянкою , для обслуговування бази відпочинку « Сувенір»
за адресою : АДРЕСА_1.

Для одержання бланка державного акту , для оформлення земельної
ділянки , ТОВ « Експрестур» для постійного користування , для виконання рішення господарського суду
АР Крим , Симеїзська селищна рада звернулася до суду з
позовом до Рескомітету по земельних ресурсах АР Крим і Ялтинске міське управління по земельних
ресурсах.

Згідно ст. 72 ч. 1 КАС України , обставини, установлені судовими
рішеннями по адміністративної , цивільної
або господарської справі , що
вступили у законну силу , не доводяться
при розгляді інших справ , у яких
беруть участь ті ж особи або особа , у відношенні якого встановлені ці
обставини .

Постановою від 26.08.2003 року Севастопольський Апеляційний суд
зобов'язав Рескомитет по земельних ресурсах АР Крим видати Ялтинському
міському управлінню земельних ресурсів
бланк державного акту на право
постійного користування земельною ділянкою № 1 , для обслуговування бази відпочинку « Сувенір» і забов'язав
міське управління земельних
ресурсів видати Симеїзської селищної
раді бланк Державного акту на
право постійного користування землею
ТОВ « Еспрестур» .Вищий господарський
суд постановою від 09 січня
2004 року постанову
Севастопольського апеляційного
господарського суду від 26.08.2003
року залишив без змін , а касаційну скаргу
Рескомитета по земельних Ресурсах
АР Крим без задоволення.

Згідно ст.. 124 Конституції України судові рішення виносяться
судами України і є обов'язковими
до виконання на всій території України

Суд при винесенні рішення враховує, той факт, що Постанова
від 26.08.2003 року
Севастопольського Апеляційного
суду набрала законної сили і
підлягає виконанню та доводи позивачки
у частині, того що є подання Рескомитета по земельних Ресурсах АР Крим
про неможливість видачі ТОВ « Експрестур» державного акту , суд не бере
до уваги , тому що є рішення, що вступило у законну силу .

На підставі наказів господарського суду
АР Крим від 05.09.2005 року і від 07.08.2006 року для виконання вищевказаних постанов судів Рескомитет по земельних
ресурсах АР Крим і Ялтинське міське управління земельних ресурсів надало
Симеїзської селищної раді державний
акт для ТОВ « Експрестур».

Симеїзська селищна рада 15 серпня
2006 року надала державний акт ТОВ

« Експрестур» на право постійного користування земельною
ділянкою площею 4,7192 га для
обслуговування бази відпочинку «
Сувенір» за адресою
АДРЕСА_1 .

Крім того ,
відповідно до листа управління
курортами Виконкому Ялтинської міськради від 03.04.2001 року ,
земельна ділянка виділена ТОВ «
Експрестур» під діючу базу-
відпочинку « Сувенір» відповідає
генеральному плану забудови
території Великої Ялти.

Суд також при винесенні рішення враховує,
що позов ОСОБА_1 про визнання права власності на вагончик , де
розташована база відпочинку « Сувенір»
місцевим судом Центрального району м. Сімферополя , розглядався без
участі ТОВ « Експрестур» і був поданий позов не за місцем перебування майна, у
порушення законодавства і на
підставі зазначених фактів 22 лютого
2007 року Центральний районний суд м.
Сімферополя постановив ухвалу
, яким заява ТОВ « Експрестур » задоволена і рішення
Центрального районного суду м. Сімферополя від 21.10.2002 року про визнання за ОСОБА_2 і ОСОБА_1 право власності у рівних частках будинку -вагончик під літ. «М»
і « Н» , розташуваних у
пгт. Понизовка скасував
» у зв''язку з нововиявленими обставинами .

Суд приходить до висновку, що
відповідачем права позивачки на
земельну ділянку не порушені
і позивачкою ОСОБА_1 не представлені суду доказі
підтверджуючи її позовні вимоги .

Крім того суд враховує, що ухвала Севастопольського апеляційного
господарського суду від 18.07.2003
року набула законної сили і відповідно якої заборонене Симеїзської
селищної раді виносити
рішення щодо відчуження спірної земельної ділянки площею 4,7192.

Згідно п. 2 ст. 11 Закону України «
Про судоустрій України» судові рішення,
що вступили в законну силу обов'язкові до виконання
всіма органами державної влади ,
органами місцевого самоврядування і
громадянами на всій території України
.

На підставі викладеного і керуючись
ст. ст. 125,126 ,152 ЗК України, ст.ст.
6, 9, 17, 160-163 КАС України , суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 до Симеїзської селищної Ради , Товариства з
обмеженою відповідальністю «
Експрестур» , про визнання недійсним рішення Симеїзської селищної ради від 11.12.2001 року № 19 про надання ТОВ « Експрестур» земельної ділянки загальною площею 5,0688 га ,
розташованої за адресою : АДРЕСА_1 , для обслуговування бази відпочинку

« Сувенір» ; про визнання недійсним державного
акту серії ЯЯ № 000430 на право постійного користування земельною ділянкою площею 4,7192
га розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , наданий ТОВ

« Експрестур» ; про
визнання недійсним договіру від
29.03.2002 року , зареєстрований № 2151 , серії АЕР № 742646 на оренду
земельної ділянки площею 0,3496
га - пляжної зони, розташованої за адресою:АДРЕСА_1 , ув'язнений між
Симеїзськрю селищною радою і ТОВ
« Експерстур» , - відмовити .

На постанову суду може бути подана
апеляційна скарга в порядку й строк
передбачений ст. 186 КАС України .

СУДДЯ