Справа № 22-а-1174/07
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2007-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23"
жовтня 2007 року
м. Харків

Справа №
22-а-1174/07

Категорія: 23
Головуючий 1 інстанції: Мамалуй О.О.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія
суддів у складі:

Головуючий
суддя Філатов Ю.М.,

Суддя Водолажська
Н.С., Суддя Шевцова Н.В.

при секретарі
Волошиній Я.В.

за участю представників:

представників відповідача - Калошина В.М., Лукашина І.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною скаргою ДП завод «Електроважмаш» на
постанову Господарського суду Харківської області від 10.05.2007 року по справі
№ АС-27/106-07

за позовом ДП
завод «Електроважмаш»

до Спеціалізованої ДПІ по роботі з
великими платниками податків

про
визнання недійсними податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ДП завод
„Електроважмаш", звернувся до Господарського суду Харківської області з
позовною заявою, в якій просив визнати недійсними податкові
повідомлення-рішення Спеціалізованої Державна податкова інспекція по роботі з
великими платниками податків у м. Харкові від 30.08.06 р. № /0 (№
/1, № /2, № /3), № /0 (№ /1,
№ /2, № /3), № /0 (№ /1, № /2,
№ /3), № /0 (№ /1, № /2, №
/3) як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Постановою
Господарського суду Харківської області від 10.05.07 р. по справі №
АС-27/106-07 в позові було відмовлено.

Позивач не
погодився з постановою суду і звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив
скасувати судове рішення і прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні
вимоги.

Апеляційна скарга
вмотивована тим, що судом були порушені норми матеріального права, не повністю
з'ясовані обставини справи, а висновки суду не відповідають цим обставинам,
посилаючись на Порядок оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних
планових та позапланових перевірок з питань податкового, валютного та іншого
законодавства, затверджений наказом ДПА України № 327 від 10.08.05 р., на
Інструкцію «Про порядок застосування та стягнення сум штрафних (фінансових)
санкцій органами державної податкової служби, затверджену наказом ДПА України №
110 від 17.03.01 р., ГК України, Закон України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків до бюджетів та державних цільових фондів».

В доповненні від
23.10.07 р. до апеляційної скарги позивач також звертає увагу суду на те, що
судом першої інстанції не було враховано, що оскаржені податкові
повідомлення-рішення були прийняті з перевищенням повноважень та несвоєчасно,
тобто не протягом розумного строку, що є порушенням вимог п. 1 та п. 10 ч. 3
ст. 2 КАС України.

Позивач про час
та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, але його представник
в судове засідання не явився з причин, визнаних колегією суддів неповажною.

Відповідач у
запереченні на апеляційну скаргу та в поясненнях представників в судовому
засіданні наполягає на законності та обґрунтованості судового рішення та
просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів,
перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної
скарги та заперечення на неї, заслухавши представника відповідача дійшла до
висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої
інстанції було встановлено, що підставою для прийняття оскаржених податкових
повідомлень-рішень є, перш за все, акт від 24.10.03 р. планової виїзної
документальної перевірки підприємства позивача з питань дотримання вимог
податкового та валютного законодавства підприємства за період з 01.10.01 р. по
01.07.03 р.

При проведенні
перевірки перевіряючими були виявлені порушення позивачем вимог п. 4.1.1 ст. 4,
п. 11.3.1 ст. 11, п. 5.3.9 та п. 5.4.9 ст. 5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», що призвело до заниження податку на прибуток в розмірі
350000,0 грн.; п. 4.5 ст. 4, п. 7.4.1, 7.4.4, 7.4.5, 7.2.1 ст. 7 Закону України
«Про ПДВ», що призвело до заниження зобов'язань по ПДВ в розмірі 73818,07 грн.;
ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших
самохідних машин та механізмів», що призвело до заниження податку з власників
транспортних засобів за IV квартал 2001 р. - І півріччя 2003 р. в розмірі
662,26 грн.; ст. 8 Інструкції «Про порядок обчислення та сплати збору за
забруднення навколишнього середовища», затвердженої наказом ДПА України,
Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки
України, що призвело до донарахування збору за забруднення навколишнього
природного середовища у розмірі 888,0 грн.

У зв'язку з
виявленими порушеннями податкового законодавства відповідачем були прийняті
податкові повідомлення-рішення від 29.10.03 р., які платником податків не
оскаржені, а визначені суми зобов'язань та застосованих штрафних санкцій були
самостійно сплачені підприємством.

Відповідачем до матеріалів справи був наданий
вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30.04.2004 р. по справі
№ 1-525 відносно головного бухгалтера ДП заводу „Електроважмаш" ОСОБА_1.,
який був визнаний винним у скоєнні злочину по ч. 3 ст. 212 КК України, ч. 2 ст.
366 КК України, а саме: за умисне ухилення від сплати податків, зборів та інших
обов'язкових платежів, що входять в систему оподаткування, введених у
встановленому законом порядку, вчинене посадовою особою підприємства, установи,
організації, незалежно від форми власності, якщо ці діяння призвело до
фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у
великих розмірах та службове підроблення, тобто внесення службовою особою до
офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, які спричинили тяжкі
наслідки.

Оржонікідзевським
районним судом м. Харкова при розгляді вказаної кримінальної справи були
досліджені обставини, пов'язані із повнотою нарахування та своєчасністю
перерахування до бюджетів податків, зокрема, податку на прибуток, ПДВ, податку
з власників транспортних засобів та збору за забруднення навколишнього
природного середовища за період з 01.10.01 р. по 01.07.03 р.

Даним вироком
було визначено, що з вини головного бухгалтера ОСОБА_1. підприємство в
порушення п. 4.1.1 ст. 4, п. 11.3.1 ст. 11, п. 5.3.9, п. 5.4.9 ст. 5 Закону
України „Про оподаткування прибутку підприємств" занизило податок на
прибуток за II квартал 2003 р. у розмірі 350000,0 грн., в порушення п. 4.5 ст.
4, п. 7.4.1., п. 7.4.4, п. 7.4.5, п. 7.2.1 ст. 7 Закону України „Про ПДВ"
занизило податкові зобов'язання по ПДВ з березня 2002 р. - червень 2003 р. у
розмірі 73818,07 грн., в порушення ст. 5 Закону України „Про податок з
власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів"
занизило податок з власників транспортних засобів за IV квартал 2001 р. - І
півріччя 2003 р. у розмірі 662,26 грн., в порушення ст. 8 Інструкції про
порядок обчислення та сплати збору за забруднення навколишнього природного
середовища та занизило збір за забруднення навколишнього природного середовища
у розмірі 888,00 грн.

Тобто, як
визначено вироком суду, умисні дії ОСОБА_1. у вигляді ухилення від сплати
податків, зборів, інших обов'язкових платежів, що входять в систему
оподаткування у великих розмірах та внесення до податкової звітності завідомо
неправдивих відомостей, які не відповідають дійсно податку на прибуток, податок
на додану вартість підприємства, який повинен був сплачений до бюджету,
спричинили недоотримання в державний бюджет податків у розмірі 425368,33 грн.
та спричинили тяжкі наслідки.

Таким чином судом
були досліджені ті ж самі обставини, що і відповідачем при проведенні перевірки
від 24.10.03 р. і висновки відповідача про заниження податкових зобов'язань
були підтверджені судом.

Як випливає з
наданих документів та пояснень представників відповідача в судовому засіданні,
у зв'язку з винесенням вироку суду керівником СДПІ по роботі з великими
платниками податків м. Харкова були прийняті оскаржені в даному провадженні
податкові повідомлення-рішення про застосування фінансових санкцій в порядку,
передбаченому п. 17.1.6 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який
встановлює, що у разі коли платника податків (посадову особу платника податків)
засуджено за скоєння злочину щодо ухилення від сплати податків, такий платник
податків додатково до штрафів, визначених цим пунктом, за наявності підстав для
їх накладення сплачує штраф у розмірі п'ятдесяти відсотків від суми недоплати,
але не менше ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь
строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Оскільки право
органу ДПС застосовувати положення наведеної норми безпосередньо пов'язано з
фактом засудження посадової особи підприємства платника податків за умисне
ухилення від сплати податків, то суд першої інстанції зробив правильний
висновок стосовно того, що відповідач діяв в межах наданих йому
повноважень.

Також колегія
суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірного
застосування відповідачем при прийнятті оскаржених податкових повідомлень-рішень
приписів п. 15.1.2 ст. 15 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який
встановлює, що податкове зобов'язання може бути нараховане без дотримання
строку давності, визначеного у п. 15.1.1 у разі, коли судом було встановлено
скоєння злочину посадовими особами платника податків або фізичною особою -
платником податків щодо умисного ухилення від сплати зазначеного податкового
зобов'язання, оскільки відповідно визначенням п. 1.2 та п. 1.3 ст. 1 вказаного
Закону податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до
бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у
строки, визначені цим Законом або іншими законами України, а податковий борг
(недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в
адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

За таких обставин
при прийнятті оскаржених податкових повідомлень-рішень відповідач діяв на
підставі та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Зважаючи на
вищенаведене, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для
скасування постанови Господарського суду Харківської області від 10.05.07 р. по
справі № АС-27/106-07.

Керуючись ст. ст. 160, 164, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
209, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
ДП завод «Електроважмаш» на постанову Господарського суду Харківської області
від 10.05.2007 року по справі № АС-27/106-07 - залишити без задоволення.

Постанову
Господарського суду Харківської області від 10.05.2007 року по справі №
АС-27/106-07 за позовом ДП завод «Електроважмаш» до Спеціалізованої ДПІ по
роботі з великими платниками податків про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно з моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної
скарги протягом 30 днів з моменту виготовлення повного тексу.

Головуючий
Ю.М. Філатов

Судді Н.С. Водолажська

Н.В. Шевцова

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 29.10.2007
року.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду
Н.С. Водолажська