Справа № К-17085/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2007 року м.
Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого, судді: Бутенка
В.І.,

суддів: Сороки М.О.,

Штульмана І.В.,

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.,

при секретарі: Єрко С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2005 року і
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 1
березня 2006 року

за скаргою ОСОБА_1 на дії
начальника ГУБОЗ МВС України,

встановила:

У серпні 2005 рокуОСОБА_1. звернулась до суду із вказаною скаргою,
мотивуючи свої вимоги тим, що 06.07.2005 р. на територію належної їй на праві
приватної власності садиби, розташованої за адресою - АДРЕСА_1, Васильківського
району, Київської області увірвались озброєні бійці спецпідрозділів міліції, діями яких керував
начальник ГУБОЗ МВС України. Вважає такі дії
відповідача неправомірними, оскільки ним, як керівником цієї операції, були
порушені її конституційні права на недоторканість житла та іншого володіння як
фізичної особи, і як народного депутата України.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31
серпня 2005 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 1
березня 2006 року, в задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзіОСОБА_1., посилаючись на порушення судами норм матеріального і
процесуального права, просить судові рішення скасувати та постановити нове про
задоволення скарги.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено, що 06.07.2005 р. о 19
год.21 хв. до чергової частини ГУБОЗ МВС
України зателефонував невідомий чоловік і повідомив, що працівники охоронної
фірми «Гюрза» в с. Ковалівка для підняття іміджу громадянки ОСОБА_1. готують
вибух. Про отриману інформацію було повідомлено Міністра внутрішніх справ
України, який доручив начальнику ГУБОЗ МВС України вжити необхідних заходів для
запобігання надзвичайної події в с. Ковалівка. Відповідачем було прийнято
рішення про направлення на місце ймовірного готування вибуху зведеної
оперативної групи швидкого реагування у складі 15 працівників міліції. Прибувши
до належного народному депутату України ОСОБА_1 домоволодіння, група швидкого
реагування здійснила проникнення на його подвір'я. Після візуального обстеження
місцевості, в ході якого вибухонебезпечних предметів виявлено не було, на
вимогу ОСОБА_1. територію домоволодіння групою було залишено. Під час
проведення вказаних заходів працівники оперативної групи до житлового будинку
та будівель, розташованих на території на подвір'ї, не заходили, обшук народного депутата України
ОСОБА_1., огляд її особистих речей, транспорту, жилого чи службового приміщення
не проводили.

Відмовляючи у задоволенні
скарги , суд
виходив з того, що відповідно до підпункту «б» п.15 ст.11 Закону України «Про
міліцію» органам міліції для виконання покладених на них обов'язків надається
право безперешкодно входити на земельні ділянки, в жилі та інші приміщення
громадян у разі переслідування злочинців або припинення злочину, що загрожує
життю мешканців, а також при стихійному лиху, та інших надзвичайних обставинах.

З матеріалів справи
вбачається, що працівники міліції на чолі з начальником ГУБОЗ МВС України
проникли на територію садиби скаржниці з метою запобігання вчинення (або, в
залежності від оперативної обстановки, припинення) особливо тяжкого злочину, в
результаті якого могла бути завдана шкода життю та здоров'ю значної кількості
людей, знищено або пошкоджено майно, тощо.

Висновок суду про те, що
працівники міліції діяли з метою захисту життя, здоров′я та інших
майнових та немайнових прав та інтересів як самої заявниці, так і інших
громадян від злочину, тому будь-яких дій щодо обмеження її прав вчинено не було, відповідає фактичним
обставинам справи. З таким висновком погодився
суд апеляційної інстанції і доводи касаційної скарги його не
спростовують.

Керуючись
ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 КАС України колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2005 року і
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 1
березня 2006 року - без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судові рішення Вищого адміністративного суду України, які
ухвалені в порядку касаційного провадження, можуть бути оскаржені лише за
винятковими обставинами - з мотивів неоднакового застосування судом (судами)
касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права; визнання судових рішень
міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, такими, що
порушують міжнародні зобов'язання України - протягом одного місяця з дня
відкриття таких обставин шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно, суддя: