Справа № К-5397/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2007-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у складі:
головуючого: Смоковича М.І.
суддів:
розглянувши у порядку
письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Апеляційного суду Автономної
від 19 листопада 2003 року у справі за
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Державної податкової інспекції у Нижньогірському районі Автономної
Республіки Крим щодо стягнення фінансових санкцій, -
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_1 звернувся до
суду зі скаргою на рішення Державної
податкової інспекції у Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим щодо
стягнення фінансових санкцій.
Рішенням Нижньогірського районного суду
Автономної Республіки Крим
від 26 серпня 2003 року скаргу ОСОБА_1
задоволено. Рішення Державної
податкової інспекції у Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим
№277 від 21.12.2001 року
щодо стягнення фінансових санкцій в
розмірі 340 грн. та 130
грн. скасовано.

Рішенням Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим від 19 листопада 2003 року апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у Нижньогірському районі Автономної
Республіки Крим задоволено. Рішення Нижньогірського районного суду Автономної
Республіки Крим від 26 серпня 2003 року
скасовано та ухвалено нове рішення, яким
відмовлено в задоволенні
скарги.

Не погоджуючись з постановленим у
справі рішенням суду апеляційної
інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на
неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати
постановлене у справі рішення апеляційного суду і залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

В письмових запереченнях на касаційну
скаргу Державна податкова інспекція у
Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим зазначає, що рішення
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19 листопада 2003 року винесене без порушень норм матеріального чи
процесуального права, на підставі повного, всебічного та об'єктивного розгляду
обставин справи.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин
необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи
касаційної скарги та заперечення на
неї, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування
судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких
підстав.

Постановляючи рішення, суди виходили
того, що даний спір підлягає розгляду за правилами
глави 31-А Цивільного процесуального кодексу України 1963 року. Проте з таким висновком погодитись
не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті
248-1 Цивільного процесуального кодексу України 1963 року право на звернення із
скаргою до суду має право громадянин, якщо вважає, що рішенням, дією або
бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування,
посадової і службової особи порушено його права, свободи чи законні інтереси.

Згідно
зі статтею 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають
право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом
заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_1 є суб'єктом підприємницької діяльності,
сплачує єдиний податок зі
здійснення підприємницької діяльності, і оскаржуване рішення стосується
саме його підприємницької
діяльності.

Так,
судами встановлено, що 13.12.2001 року працівниками Державної
податкової інспекції у Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим проведена
перевірка об'єкту торгівлі
(магазину), який належить приватному підприємцю ОСОБА_1 щодо виконання
порядку розрахунків за
товари (послуги) на підставі
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг». За результатами
перевірки посадовими особами податкового
органу було винесено оскаржене заявником до
суду рішення.

Отже,
такий спір підлягав
розгляду за правилами
господарського судочинства, а
не в
порядку глави 31-А Цивільного процесуального кодексу України 1963 року.

Крім
того, відповідно до вимог пункту
7 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України після
набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з
адміністративно-правових відносин, заяви у справах щодо відмови органу
державної реєстрації актів цивільного стану внести виправлення в актовий запис
цивільного стану (глави 29 - 32 і 36 Цивільного процесуального кодексу України
1963 року), позовні заяви у господарських справах, що віднесені цим Кодексом до
адміністративної юрисдикції, а також апеляційні, касаційні скарги (подання),
заяви (подання) про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими та
винятковими обставинами у таких справах, подані і не розглянуті до набрання
чинності Кодексом адміністративного судочинства України, розглядаються в
порядку, встановленому цим Кодексом.

А тому
Вищий адміністративний суд України
є касаційним судом для справ, що
розглядалися за главою
31-А Цивільного процесуального кодексу України 1963 року.

Виходячи
з наведеного, колегія суддів вважає, що
оскільки судами попередніх інстанцій під час
розгляду справи неправильно
визначена юрисдикція спору,
то судові рішення
не можуть залишатись в
силі, а підлягають
скасуванню з закриттям
провадження у справі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 228, 230,
231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Нижньогірського районного суду Автономної Республіки Крим від 26 серпня
2003 року та рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 19
листопада 2003 року.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на
рішення Державної податкової інспекції у
Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим щодо стягнення фінансових
санкцій закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає, крім як
у порядку та з підстав, передбачених статтями 237-239 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: відповідальний
секретар