Справа № 2-а-9189/2007
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2007-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
справа № 2-а-9189/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2007
року м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд в складі
колегії:

головуючого судді: Мельник-Томенко Ж.М.

суддів: Гонтарука
В.М.

Сторчака
В.Ю.

при
секретарі Пивовар І.М.

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1., ОСОБА_2. - представник,

відповідача - Радіщев В.О., Євчук Г.В. -
представники за довіреностями,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1до управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій
області про поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного
прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. заявив позов про поновлення
на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу.

Позов мотивовано наступним.

З 24.07.1997 року ОСОБА_1. працював
в органах внутрішніх справ. Наказом № 141 о/с від 03.07.2007 року Управління
міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, на підставі наказу
№ 197 від 18.04.2007 року, він був звільнений з органів внутрішніх справ з посади
старшого оперуповноваженого відділення карного розшуку Замостянського ВМ ВМВ
УМВС України у Вінницькій області по ст. 64 п. «е» Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Дане
звільнення позивач вважає незаконним і безпідставним, оскільки у судовому
порядку він не визнавався таким, що порушив законність, не визнавався винним у
правопорушеннях, а також вважає не доведеним те, що він не виконував або
неналежним чином виконував свої службові обов'язки. Крім того, підставою для
звільнення був наказ № 197 від 18.04.2007 року, з якого видно, що начальницький
склад органів внутрішніх справ дізнався про вчинений ОСОБА_1. проступок
02.03.2007 р., а дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення було застосовано
03.07.2007 року, тобто з порушення місячного строку застосування такого
стягнення, визначеного законодавством.

За таких підстав, позивач просить
суд поновити його на роботі на посаді старшого оперуповноваженого відділення
карного розшуку Замостянського ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області,
стягнути з УМВС України у Вінницькій області на його користь середній заробіток
за час вимушеного прогулу з 03.07.2007 року до дня поновлення на роботі.

Позивач у судовому засіданні позов
підтримав та просив задоволити.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представники відповідача в судовому
засіданні позов не визнали, заперечили проти його задоволення та пояснили, що
ОСОБА_1було звільнено у відповідності до чинного законодавства. Так, під час
проведення перевірки, співробітниками служби внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС
України у Вінницькій області були виявлені непоодинокі випадки порушення
ОСОБА_1. норм Кримінально-процесуального Кодексу України під час його службової
діяльності як старшого оперуповноваженого відділу карного розшуку
Замостянського ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області. Зокрема, ОСОБА_1. за
результатами перевірки заяв громадян ОСОБА_4., ОСОБА_3., ОСОБА_5. про вчинення
відносно них злочинів, постановами від 27.11.2006 року, 02.12.2006 року,
24.11.2006 року відмовив у порушенні кримінальних справ. Проте, постановами
прокуратури Вінницької області зазначені вище постанови були скасовані з
одночасним порушенням кримінальних справ по заявам даних громадян. Згідно ст. 2
Закону України «Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ» дані
порушення законодавства допущені ОСОБА_1. кваліфікуються як дисциплінарний
проступок, що тягне за собою накладення дисциплінарного стягнення. Таким чином,
наказом Управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області від 15.03.2007 року №132
на ОСОБА_1було накладено дисциплінарне стягнення - сувора догана. В подальшому
в ході перевірки Управління по роботі з персоналом оперативно-службової
діяльності Вінницького міського відділу УМВС України у Вінницькій області було
виявлено ряд недоліків по дотриманню чинного законодавства, а саме було
встановлено, що на ОСОБА_1наказами № 402 від 07.11.2006 року та № 60 від
30.01.2007 року накладались дисциплінарні стягнення, які з порушенням
законодавства, наказами № 466 від 18.12.2006 року та № 124 від 26.02.2007 року
Вінницького міського відділу були зняті в порядку заохочення. Зазначене стало
підставою для перегляду рішень про визначення дисциплінарного покарання за
вчинені дисциплінарні проступки і наказом № 132 від 15.03.2007 року ОСОБА_1.
було оголошено сувору догану. Враховуючи те, що одним з основних критеріїв при
обранні покарання є попередня поведінка особи, її відношення до службових
обов'язків, відповідно до ст. 14 Закону України «Про дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ», наказом № 197 від 18.04.2007 року начальника
Управління було прийнято рішення про накладення на ОСОБА_1стягнення у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ. Оскільки ОСОБА_1. тривалий час
знаходився на лікарняному, застосувати до нього дане дисциплінарне
стягнення не було можливості, а тому
ОСОБА_1. наказом № 141 о/с від 03.07.2007 року начальника Управління
Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області був звільнений з
органів внутрішніх справ. При цьому, було дотримано місячний строк застосування
стягнення. За таких підстав, представники відповідача просили відмовити в
задоволенні позову.

Вислухавши пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Пункт «е» ст.64 Положення про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114 передбачає
звільнення з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни.

Ст.1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх України,
затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІУ визначає, що службова дисципліна - дотримання
особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів
Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів
внутрішніх справ України.

Правом накладення дисциплінарних
стягнень користуються тільки прямі начальники (ст.13 вищевказаного Статуту).

Наказом № 402 від
06.11.2006 року начальника Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області
Стуса В.В., за порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, що
призвело до обґрунтованого звернення ОСОБА_6. до УМВС, старшого
оперуповноваженого відділу карного розшуку Замостянського ВМ ВМВ УМВС України у
Вінницькій області ОСОБА_1попереджено про неповну посадову відповідність.

Наказом № 60 від 30.01.2007 року
начальника Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області Стуса В.В., за
неналежне відношення до виконання своїх службових обов'язків, порушення вимог
кримінально-процесуального законодавства України старшому оперуповноваженому
ВКР Замостянського ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_1. оголошено
догану.

Пунктом 1 наказу № 132
від 15.03.2007 року начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України
у Вінницькій області Поліщука К.В., за грубе порушення службової дисциплін, що
виразилось у використанні недійсних товарних чеків, які були отримані
невстановленим законом шляхом, в яких була вказана недостовірна вартість
мобільних телефонів бувших у використанні, що стало підставою для винесення
незаконних постанов про відмову в порушенні кримінальної справи за
малозначністю, старшому оперуповноваженому ВКР Замостянського ВМ ВМВ УМВС
України у Вінницькій області ОСОБА_1. оголошено сувору догану.

Наказом № 197 від
18.04.2007 року начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України у
Вінницькій області Поліщука К.В., абзац 18 п.3 наказу Вінницького міського
відділу УМВС від 18.12.2006 року № 466 та п.1 наказу Вінницького міського
відділу УМВС від 26.02.2007 року № 124 відмінено у зв'язку з виданням з
порушенням вимог абзацу 2 ст.11 Закону України «Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України»; п. 1 наказу Управління Міністерства
внутрішніх справ України у Вінницькій області від 15.03.2007 року № 132 в частині оголошення суворої догани ОСОБА_1.
відмінений за м'якістю; за безвідповідальне відношення до виконання службових
обов'язків та систематичні порушення кримінально-процесуального законодавства
під час проведення перевірок по заявах, необґрунтовані та безпідставні
прийняття рішень по них старшого оперуповноваженого ВКР Замостянського ВМ ВМВ
УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_1звільнено з органів внутрішніх справ.

Відміна абзацу 18 п.3
наказу Вінницького міського відділу УМВС від 18.12.2006 року № 466 та п.1
наказу Вінницького міського відділу УМВС від 26.02.2007 року № 124 мотивована
тим, що вони видані з порушенням вимог абзацу 2 ст.11 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Проте, дана норма закону
забороняє заохочення осіб рядового та начальницького складу не раніше, ніж через 3 місяці з дня видання наказу про
зняття дисциплінарного стягнення. Дана норма не містить обмежень в часі щодо
можливості дострокового зняття дисциплінарних стягнень. Вказане підтверджується
тим, що наказами № 466 від 18.12.2006
року та № 124 від 26.02.2007 року Вінницького міського відділу УМВС України у
Вінницькій області знято застосовані дисциплінарні стягнення, в розділі 13 «Нагороди, заохочення» послужного списку
позивача, відсутні записи про те, що зняття дисциплінарних стягнень
використовувалось як заохочення позивача.

А тому, п.1 наказу № 197
від 18.04.2007 року не відповідає чинному законодавству внаслідок неправильного
застосування абзацу 2 ст.11 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ
України.

Так,
в наказі № 197 винесеному 18.04.2007 року начальник Управління Міністерства
внутрішніх справ України у Вінницькій області Поліщук К.В. враховує, що
ОСОБА_1. систематично допустив порушення службової дисципліни та законності.
При цьому йде посилання на проступок вересня 2006 року, за які наказом
начальника Вінницького МВ № 402 від 06.11.2006 року ОСОБА_1було попереджено про
неповну службову відповідність. Також йде посилання на проступок грудня 2006 року,
за який наказом № 60 від 30.01.2007 року начальника Вінницького МВ ОСОБА_1.
було оголошено догану.

Але,
як зазначено вище, п.1 цього наказу, яким скасовані накази про зняття даних
дисциплінарних стягнень, не відповідає вимогам чинного законодавства. А тому,
накази Вінницького МВ №402 від 06.11.2006 року та № 60 від 30.01.2007 року не
можуть судом братись до уваги при визначенні систематичності в порушенні
позивачем службової дисципліни під час проходження служби в органах внутрішніх
справ.

Згідно ст.13 Закону України «Про дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України» дисциплінарне стягнення, накладене з порушенням вимог
цього Статуту, скасовується начальником, який його наклав, або старшим прямим
начальником. Старший прямий начальник має право протягом одного місяця з дня
оголошення особі рядового або начальницького складу наказу про накладення
дисциплінарного стягнення посилити дисциплінарне стягнення.

Враховуючи,
що наказ від 15.03.2007 року № 132, п.1 якого оголошено сувору догану позивачу,
видано начальником Управління міністерства внутрішніх справ України у
Вінницькій області Поліщуком В.К., то начальник Управління Міністерства
внутрішніх справ України у Вінницькій області мав право скасувати дане
дисциплінарне стягнення, якщо воно було видано з порушенням вимог цього
Статуту. Проте право посилення дисциплінарного стягнення надано старшому
прямому начальнику, а не начальнику, який наклав дисциплінарне стягнення.

Таким
чином, п.2 наказу від 18.04.2007 року № 197 виданий начальником УМВС України у
Вінницькій області з перевищенням повноважень.

А тому, пункти 1, 2, 3 наказу УМВС
України у Вінницькій області від 18.04.2007 року є протиправними та підлягають
скасуванню.

Наказ
№ 140 о/с від 03.07.2007 року про звільнення з органів внутрішніх справ
ОСОБА_1на підставі вищевикладеного та з врахуванням наступного також є
неправомірним. Так, зазначена в ньому підстава звільнення по ст.64 пункту «є»
не відповідає чинному законодавству, зокрема ст.64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким
складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року №114, оскільки пункту «є» в цій
статті не має.

Відповідно до ч.3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на
підставі, у межах
повноважень та у
спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з
використанням повноваження з
метою, з якою
це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6)
розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод
та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з
урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до якого суб'єкти владних повноважень
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що відповідач, з урахуванням
всіх обставин, діяв необгрунтовано, несвоєчасно, не у спосіб, що передбачений
законами України.

Заперечення та документи, надані відповідачем, не містять
доказів того, що наказ від 18.04.2007 року № 197 є правомірним. А тому вимоги
ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України щодо свого обов'язку
довести правомірність свого рішення відповідачем не виконано.

Згідно ч.2 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства
України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти
постанову, зокрема, про визнання протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень і про скасування рішення, зобов'язання відповідача вчинити певні
дії, іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Враховуючи протиправність пунктів 1, 2, 3 наказу
відповідача від 18.04.2007 року № 197, з метою захисту прав позивача від
порушень з боку суб'єкта владних повноважень, суд прийшов до висновку про
необхідність захисту цих прав шляхом визнання протиправними вищезазначених
пунктів наказу та наказу від 03.07.2007 року № 141 о/с відповідача та
поновлення позивача на службі в органах внутрішніх справ зі стягненням на його користь
середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 03.07.2007 року.

Керуючись ст.ст.2, 11, 71, 86, 94, 158 - 161, 163, 167,
186, 256 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1до Управління
Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області про поновлення на роботі та стягнення заробітку
за час вимушеного прогулу задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними та скасувати п.1, п.2, п.3
наказової частини наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України у
Вінницькій області від 18.04.2007 року № 197 «Про порушення чинного
законодавства та покарання винних» та наказ від 03.07.2007 року № 141 о/с в
частині звільнення з органів внутрішніх
справ ОСОБА_1.

3.Поновити ОСОБА_1на службі в органах внутрішніх справ з
03.07.2007 року.

4.Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ
України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 03.07.2007 року по день прийняття даного рішення суду.

5.Постанову в частині поновлення ОСОБА_1на службі в
органах внутрішніх справ та стягнення середнього заробітку за один місяць
допустити до негайного виконання.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з
дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або у термін, встановлений для подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Постанова в повному обсязі набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений КАС України, постанова суду першої інстанції набирає сили в
повному обсязі після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили в повному обсязі
після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанову в
повному обсязі складено 12 жовтня 2007
року.

Головуючий
суддя: Мельник-Томенко
Ж.М.

Судді: Гонтарук
В.М.

Сторчак
В.Ю.