Справа № К-34996/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15
листопада 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

головуючого-судді - Бутенка В.І.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Панченка О.І.,

Сороки М.О.,

Штульмана
І.В.,

при секретарі Марушевському А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку касаційного провадження
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду в
Бериславському районі Херсонської області про визнання неправомірними дій та
відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2003 року ОСОБА_1. звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що він має загальний
трудовий стаж 59 років. З 09.09.1946 року по 11.10.1953 року проходив строкову
військову службу, тобто 7 років 2 місяці і 2 дні, і з липня 1948 року по 01.01.1953
року проходив службу на тральщику “Сергій Шувалов” Чорноморського флоту, з яких
становило 240 днів бойового тралення, що зараховується в трудовий стаж як один
день за три. Строкова військова служба з урахуванням наведеного складає 8 років
8 місяців і 2 дні.

Зазначав, що постановою Кабінету Міністрів України № 283 від 03 травня 1994
року затверджений “Порядок обчислення стажу державної служби”, згідно п.3
абзацу 3 якого до стажу державної служби включається також час військової
служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Також вказував, що з 04.08.1962 року по 04.10.1965 року, з 04.10.1965 року
по 03.05.1966 року, з 17.02.1971 року по
01.03.1971 року, з 01.03.1971 року 16.09.1971 року працював слідчим, помічником
прокурора області, загальний стаж роботи в прокуратурі складає 4 роки 4 місяці
і 1 день. Згідно Закону України “Про прокуратуру” та згаданої постанови № 283
від 03 травня 1994 року, робота в прокуратурі на посадах слідчого, помічника
прокурора зараховується в стаж державної служби.

З 27.06.1978 року по 22.06.1987 року працював на посаді судді
Бериславського району Херсонської області, з якої звільнений в зв'язку із
закінченням строку повноважень. Загальний стаж роботи суддею становить 8 років
11 місяців 28 днів, що входять до стажу державної служби.

Таким чином, загальний стаж державної служби становить 20 років 5 місяців
28 днів, а з урахуванням бойових дій 21 рік 11 місяців 28 днів.

Позивач вказував, що 21.06.2002 року комісією МСЕК його визнано інвалідом
другої групи довічно, значні витрати на лікування не дають йому змоги існувати
на пенсію на загальних підставах, а тому він, скориставшись передбаченим
Законом України “Про пенсійне забезпечення” правом вибору виду державної
пенсії, звернувся до відповідача із проханням переоформити свою пенсію за
віком, яку він отримує згідно Закону України “Про пенсійне забезпечення”, на
пенсію за віком згідно Законів України “Про державну службу” та “Про статус
суддів”.

Проте відповідач листом № ОЗ-527 від 14.03.2003 року фактично йому відмовив
у цьому, не зарахувавши до стажу державної служби строкової військової служби в
Збройних Силах, зазначивши, що всього стаж державної служби позивача складає
тільки 13 років 3 місяці 26 днів.

Враховуючи викладене, просив визнати
ці дії управління ПФУ незаконними, зобов'язати відповідача зарахувати як
державну службу 7 років 2 місяці 2 дні строкової військової служби з
урахуванням 240 днів бойового тралення та переоформити йому пенсію за віком
згідно Закону України “Про пенсійне забезпечення” на пенсію за віком згідно
Законів України “Про державну службу” та “Про статус суддів”, а також стягнути
з управління ПФУ 1000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 13 січня
2004 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області від 20 квітня 2004 року, в задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено.

Не погоджуючись з цими судовими рішеннями, ОСОБА_1. подав касаційну скаргу,
в якій просить їх скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги.

В скарзі він посилається на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду
на наступне.

Відмовляючи ОСОБА_1. у задоволенні позову, суди першої та апеляційної
інстанції виходили з того, що позивач не має передбаченого ч.2 ст. 37 Закону
України "Про державну службу" стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців.

Так, дійсно, відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України "Про державну службу",
на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли
встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі
стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного
віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних
службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець пов'язує
набуття особою, яка на час досягнення пенсійного віку не перебувала на
державній службі, права на призначення пенсії державного службовця із наявністю 20-річного стажу роботи на
посадах, які віднесені законодавчими актами до категорій посад державних
службовців.

Дійсно, "Порядком обчислення стажу державної служби",
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 3 травня 1994 р. N 283, до стажу державної служби
зараховується, зокрема, час військової
служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Однак положення цього Порядку мають застосовуватись лише при призначенні
пенсії державного службовця особам, які на час досягнення пенсійного віку та
виходу на пенсію працювали на посадах державних службовців, для обчислення
необхідного стажу державної служби.

Як було встановлено судами, пенсію за віком позивачу призначено 14 квітня
1991 року, коли він обіймав посаду адвоката Херсонської колегії адвокатів,
тобто не займав посаду, віднесену до категорій посад державних службовців.

Не віднесена до роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних
службовців, і строкова військова служба, а відтак судами зроблено обґрунтований
висновок, що відповідно до вимог ст. 37 Закону України "Про державну
службу" та "Порядку обчислення стажу державної служби" позивач
не має права на зарахування такої служби для призначення пенсії державного
службовця.

Доводи касаційної скарги зроблених судами висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судами прийняті законні і
обґрунтовані рішення, а тому підстав для їх скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 222, 223, 224, 230 КАС України, колегія суддів,
-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бериславського
районного суду Херсонської області від 13 січня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Херсонської області від 20 квітня 2004 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду касаційної інстанції може
бути оскаржено до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :