Справа № 2-а-1629/2007
Суддя: Попова О.Г.
Дата ухвалення: 2007-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а - 1629 / 07
ПОСТАНОВА

іменем України

21 вересня 2007 року
м. Житомир

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої -
судді Попової О.Г.

при
секретарі Снігірьовій О.С.

з участю
позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Житомирського обласного центру по
нарахуванню і здійсненню соціальних виплат, Головного управління праці і
соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації про
стягнення заборгованості по невиплаченій разовій грошовій допомозі у сумі 5214
грн. 05 коп., -

в с т а н о в
и в :

У серпні 2007
року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Просить визнати дії
Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат
неправомірними та стягнути з відповідача різницю недоплаченої щорічної
одноразової грошової допомоги у розмірі 5214 грн. 05 коп. та звільнити його від
сплати за оформлення документів, надання юридичних консультацій і судових
витрат. Вимоги мотивує тим, що йому, як учаснику бойових дій, відповідно до Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно
до 5 травня повинна надаватися одноразова грошова допомога у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком. Однак, за 2003-2007 роки вона виплачувалась
Житомирським обласним центром по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат у
неповному розмірі чим були порушені його права.

Позивач у
судовому засіданні позовні вимоги
уточнив. Вважає неправомірними дії Житомирського обласного центру по
нарахуванню і здійсненню соціальних виплат щодо виплати разової грошової
допомоги в меншому розмірі, оскільки він має право на виплату в повному
розмірі. Просить стягнути з відповідача
різницю у виплаті разової грошової
допомоги в розмірі 5214 грн. 05 коп.

Представник
відповідача Головного управління праці і соціального захисту населення
Житомирської ОДА в судове засідання не
з'явився з причин суду не відомих. Про день, час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином. Заперечення суду не надав.

Представник
відповідача Житомирського центру по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат
Головного управління праці і соціального захисту населення Житомирської ОДА в
судове засідання не з'явився. Надіслав
до суду заперечення на позовну заяву, в якому позов не визнає, вважає що
позивач отримав разову грошову допомогу у розмірах, встановлених Законом
України «Про Державний бюджет» на відповідний рік. Просить справу розглянути
без представника Житомирського центру по нарахуванню і здійсненню соціальних
виплат.

Суд, розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив: спірні правовідносини
регулюються Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту”.

Встановлено, що
позивач, ОСОБА_1, є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням
серії НОМЕР_1від 14.08.2002 року управлінням кадрів Північного оперативного
командування. Згідно ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» щорічно, до 5 травня, учасникам бойових дій
виплачується разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком.

Як свідчить
довідка військової частини А-0281 позивач отримав разову грошову допомогу до 9
травня у 2003 році у розмірі 90 грн., у 2004 році - 120 грн., згідно довідки військової частини
А-1910 позивач отримав: у 2005 році - 250 грн., у 2006 році - 250 грн., у 2007 році - 280 грн., тобто з урахуванням
обмежень, встановлених Законами України «Про державний бюджет України на 2003
рік», „Про державний бюджет України на 2004 року”, «Про державний бюджет
України на 2005 рік», «Про державний бюджет України на 2006 рік», «Про
державний бюджет України на 2007 рік».

У Конституції
України Україну проголошено демократичною. Соціальною, правовою державою,
визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи
та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх
утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави. Статті 21 та 22
Конституції України закріпили, що права та свободи людини є невідчужуваними та
непорушними, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів
не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Зупинення дії
положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг,
є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках передбачених
Основним Законом України. Зокрема ст.64 визначено вичерпний перелік випадків
щодо обмеження встановлених прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих
обмежень, а саме: в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Встановлення
окремими законами України певних пільг, компенсацій і гарантій є складовою
конституційного права на соціальний захист, а тому, відповідно до ч.6 ст.6. ч.2
ст.19, ч.1 ст.68 Конституції України, вони є загальнообов'язковими, однаковою
мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування,
їх посадовими особами.

Відповідно до
ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені
раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть
бути скасовані без їх рівноцінної заміни, а нормативні акти органів державної
влади і органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги
ветеранів війни, передбачені цим законом, є недійсними.

Таким чином суд
вважає, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в
розмірі, визначеному Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Разом з тим, суд
вважає, що стягненню підлягає допомога за 2006-2007 роки, тобто в межах річного
строку давності, передбаченого Кодексом адміністративного судочинства України.
Так, початок перебігу строку давності стягнення заборгованості по зазначених
виплатах за 2006 рік починається з 31 грудня 2006 року - з дня закінчення
бюджетного року. Суд також вважає, що підлягає стягненню і одноразова допомога
за 2007 рік, оскільки термін її виплати минув.

З врахуванням
отриманої позивачем разової грошової
допомоги за 2006-2007 роки в розмірі 530 грн., суд вважає необхідним стягнути
на його користь недовиплачену разову грошову допомогу за вказаний період в
розмірі 3315 грн. 30 коп.(1195 грн.+2050 грн.30 коп.-530 грн.). В решті позов
задоволенню не підлягає.

Оскільки
головним розпорядником коштів в області є саме Головне управління праці та
соціального захисту населення Житомирської обласної адміністрації, суд стягує
дані виплати саме з зазначеного відповідача.

Щодо вимог,
заявлених до Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про визнання їх дій незаконними та стягнення з них
недосплаченої разової грошової допомоги, суд вважає, що відповідач діяв у межах
своїх повноважень та не є розпорядником коштів. Тому в задоволенні позовних
вимог до нього суд відмовляє.

На підставі викладеного
і керуючись ст.ст. 21, 22, 64 Конституції України, Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року, ст.ст. 68, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, Житомирський окружний адміністративний суд, -

п о с т а н о в
и в :

Позов задовольнити
частково.

Стягнути з Головного управління праці і
соціального захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації
(вул. Черняхівського, 105, м. Житомир, 10005) на користь ОСОБА_1(АДРЕСА_1)
заборгованість по виплаті разової
грошової допомоги в розмірі 3315 грн. 30
коп.

В решті
позовних вимог відмовити за безпідставністю.

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. до Житомирського обласного центру по
нарахуванню і здійсненню соціальних виплат відмовити за безпідставністю.

Постанова
Житомирського окружного адміністративного суду
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про
апеляційне оскарження та апеляційної скарги.

Заява про апеляційне оскарження подається
через Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя