Справа № 22а-2515/2007
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2007-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий суддя у
статобліку - 23 1-ій
інстанції - Скляр С.Ю.
(справа № 2а-31/07)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2007
року
м.Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Мартиненка О.В.(доповідач)

суддів - Поплавського В.Ю., Уханенка С.А

при
секретарі - Портненко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу Куйбишевської міжрайонного державної
податкової інспекції Запорізької області на постанову Куйбишевського районного
суду м.Запоріжжя від 26 липня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Куйбишевської міжрайонної державної податкової інспекції Запорізької області
про скасування рішення Куйбишевської МДПІ про визначення ОСОБА_1 податкового
зобов`язання,-

в с т а н о в и л а:

Постановою
Куйбишевського районного суду м.Запоріжжя від 26 липня 2007 року задоволено
позовні вимоги ОСОБА_1 до Куйбишевської міжрайонної державної податкової
інспекції Запорізької області про скасування рішення Куйбишевської МДПІ про
визначення податкового зобов`язання.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову, оскільки її прийнято з порушенням норм
матеріального права, та прийняти нове
рішення у справі, яким відмовити у задоволені вимог позивача.

Перевіривши
законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних
підстав.

Судом
першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що позивачка отримала у спадщину право на земельну частку (пай),
яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» Куйбишевського району
Запорізької області, без визначення меж
цієї частки в натурі, яке засвідчується сертифікатом на право на земельну часту
(пай).

Отримане право на земельну частку (пай) не підпадає під визначення об`єкта
комерційної власності, у тому числі
корпоративних прав, оскільки відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного
кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані
громадянами, вважаються правовстановлюючими документами та не мають ознак
корпоративного права у відповідності до визначення наведеного в п.1.8. ст..1
Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та ст..167 ГК України.

Доводи апелянта про те,
що сертифікат, який засвідчує право на
земельну частку (пай), є тотожнім поняттю корпоративних прав є безпідставними
та не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Також
колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до
ст..13 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» оподаткування
об`єктів спадщини провадиться за ставками, встановленими підпунктами цієї
статті, розмір яких залежить від ступеня споріднення спадкодавця із
спадкоємцем.

Матеріалами
справи встановлено, що позивачка є сестрою спадкодавця ОСОБА_2, тобто
відноситься до другого ступеня споріднення.

Відповідно
до п.13.2.2 ст.13 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» при
отримані спадщини спадкоємцями, що не є членами сім`ї спадкодавця першого
ступеня споріднення будь-які об`єкти спадщини оподатковуються за ставкою
податку, визначеною п.7.2. ст..7 цього Закону.

Згідно
з п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» ставка
податку становить 5 відсотків від об`єкта оподаткування.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів вважає, що незалежно від того, який об' єкт
спадщини було отримано позивачкою у спадщину, податок необхідно сплачувати за ставкою 5 відсотків.

Отже доводи
апелянта щодо залежності ставки
оподаткування від об`єкта спадщини не приймаються колегією суддів до уваги,
оскільки вони протирічать нормам діючого законодавства, а саме ст..13 Закону
України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої
інстанції щодо неправомірності рішення Куйбишевської міжрайонної державної
податкової інспекції Запорізької області в частині нарахування ОСОБА_1
податкового зобов`язання у сумі 5269 грн.83 коп. відповідно до податкового
повідомлення від 31 травня 2007 року №000481701/0.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін.

Керуючись п.1 ч.1
ст.198, ст..200 КАС України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну
скаргу Куйбишевської міжрайонного державної податкової інспекції Запорізької
області залишити без задоволення.

Постанову
Куйбишевського районного суду м.Запоріжжя від 26 липня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця.

Головуючий

Судді: