Справа № К-9020/06
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2007-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2007
№ К-9020/06

Вищий адміністративний с
уд України у складі колегії с
уддів:
Карася О.В. (головуючого),

Брайка А.І., Голубєвої Г.К., Р
ибченка А.О., Федорова М.О.
при секретарі: Міненко О.М.

представники сторін в судо
ве засідання не зявились, п
ро час і місце судового засід
ання повідомлені належним чи
ном
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні касаційну
скаргу Луцької обєднан
ої державної податкової інсп
екції на рішення Господарськ
ого суду Волинської області
від 14.04.2005 та постанову Львівськ
ого апеляційного господарсь
кого суду від 21.06.2005 по справі №
2/37-2
за позовомЗакритого ак
ціонерного товариства «Воли
нський шовковий комбінат»

до Луцької об
єднаної державної податково
ї інспекції
про визнання нед
ійсним податкового повідомл
ення-рішення
ВСТАНОВИВ:
Заявлено позовні вимоги п
ро визнання недійсним податк
ового повідомлення-рішення в
ід 13.12.2004 № /0/6436/23-506 в частині нара
хування пені за несвоєчасне
повернення валютної виручки
у розмірі 2 090,39 грн.
Рішенням Господарського с
уду Волинської області від 14.
04.2005, залишеним без змін постан
овою Львівського апеляційно
го господарського суду від 21.
06.2005 по справі № 2/37-2, позовні вимо
ги Закритого акціонерного то
вариства «Волинський шовков
ий комбінат (далі ЗАТ) задовол
ено, податкове повідомлення-
рішення від 13.12.2004 № /0/6436/23-506 в час
тині нарахування пені за нес
воєчасне повернення валютно
ї виручки у розмірі 2 090,39 грн. ви
знано недійсним.
Судом першої інстанції дос
ліджено Акт Луцької ОДПІ від
01.12.2004 № 139/23-5/31965022 «Про результати пе
ревірки ЗАТ «Волинський шовк
овий комбінат» з питань дотр
имання вимог валютного закон
одавства», в якому зазначено
про договір кредиту від 16.07.2004 №
180/16-7 та договір уступки вимоги
боргу від 26.10.2004 № 522004, за яким комб
інат - первісний кредитор пер
едає в повному об'ємі, а новий
кредитор - товариство «Прем'є
р Стиль» приймає на себе пр
аво вимоги боргу від компані
ї «PortwaySystemsLimited» на суму 3 862,06 дол. США (
20 494,02 грн.). Також зазначено, що в
рахунок переуступленої вимо
ги новий кредитор поставив п
озивачу товар, внаслідок чог
о зобов'язання нового кредит
ора перед позивачем по догов
ору уступки вимоги були прип
инені, що підтверджено актом
звірки взаєморозрахунків.

При цьому Луцька ОДПІ, посла
вшись на ст. 1 Закону України «
Про порядок здійснення розра
хунків в іноземній валюті» з
робила висновок, що договір у
ступки вимоги боргу від 26.10.2004 №
52/2004 не може бути врахований, ос
кільки не допускається здійс
нення уступки вимоги між рез
идентами при здійсненні експ
ортно-імпортних операцій у с
фері зовнішньоекономічної д
іяльності. Таким шляхом Луць
ка ОДПІ встановлено, що дебіт
орська заборгованість по кре
диту від 16.07.2004 № 180/16-7 станом на 30.11.200
4, склала 3 862,06 дол. США (20 494,02 грн.), а
граничний термін надходженн
я валютної виручки закінчивс
я 27.10.2004. І тому Луцька ОДПІ визна
чила, що оскільки кошти в сумі
3 887,94 дол. США на валютний рахун
ок комбінату не надійшли, том
у за кожний день простроченн
я від суми неодержаної вируч
ки в іноземній валюті, підляг
ає стягненню пеня.
Відповідно щодо зазначено
го в Акті порушення, суд першо
ї інстанції мотивував своє р
ішення тим, що податкове пові
домлення-рішення від 13.12.2004 № 000/272
200/0/6436/23-506, винесено відповідно до
пп. «г» пп. 4.2.2. ст. 4 Закону Украї
ни «Про порядок погашення зо
бов'язань платників податків
перед бюджетами та державни
ми цільовими фондами» і в ньо
му зазначено про порушення с
т. 1 Закону України «Про поряд
ок здійснення розрахунків в
іноземній валюті». Однак ч. 4 с
т. 6 та ч. 1 ст. 14 Закону України «П
ро зовнішньоекономічну діял
ьність» не встановлюють обме
ження для субєктів зовнішн
ьоекономічної діяльності що
до укладення договорів, крім
випадків, прямо встановлени
х законом. Тому суд визнав, що
контракт №180/16-7 від 16.07.2004, Закон Ук
раїни «Про зовнішньоекономі
чну діяльність», «Про порядо
к здійснення розрахунків в і
ноземній валюті», Цивільний
кодекс України не забороняют
ь припинення зобовязання ш
ляхом передачі первісним кре
дитором новому кредитору пра
ва вимоги боргу.
І оскільки ст. ст.14. 15 Закону У
країни «Про систему оподатку
вання» містять вичерпний пер
елік податків та зборів, обов
язкових платежів), тому суд
із врахуванням такого перел
іку прийшов до висновку про т
акож незаконне винесення под
аткового повідомлення-рішен
ня, так як до компетенції пода
ткового органу не входить ви
значення пені за порушення т
ермінів виручки резидентів в
іноземній валюті як податко
вого зобов'язання.
Колегія суддів Львівськог
о апеляційного господарсько
го суду погодилась з висновк
ом суду першої інстанції, зро
бленим на підставі аналізу п
реамбули та ст. 4 Закону Украї
ни «Про порядок погашення зо
бов'язань платників податків
перед бюджетами та державни
ми цільовими фондами», ст.ст. 1
4, 15 Закону України «Про систем
у оподаткування», ст.ст. 1, 2, 4 Зак
ону України «Про порядок зді
йснення розрахунків в інозем
ній валюті». Крім того зазнач
ивши, що до компетенції подат
кового органу не входить виз
начення пені за порушення те
рмінів зарахування виручки р
езидентів в іноземній валюті
як податкового зобов'язання
платника податків.
Не погодившись із рішенням
Господарського суду Волинсь
кої області від 14.04.2005 та постан
овою Львівського апеляційно
го господарського суду від 21.
06.2005 по справі № 2/37-2, відповідач (
Луцька ОДПІ) подав касаційну
скаргу, в якій просить скасув
ати судове рішення та в задов
оленні позову відмовити у зв
язку із порушенням та непр
авильним застосуванням норм
матеріального права.
Скарга обґрунтовано тим, що
твердження про відсутність
компетенції податкового орг
ану прямо порушує норми ст. 2 З
акону України «Про державну
податкову службу в Україні»,
так як функції податкового о
ргану включають в себе - здійс
нення контролю за своєчасніс
тю, достовірністю, повнотою н
арахування та сплати податкі
в та зборів (обов'язкових плат
ежів), контроль за валютними о
пераціями.
Позивач заперечення на кас
аційну скаргу не надав, в судо
ве засідання не зявився.
Перевіривши правильність
застосування судами першої т
а апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуаль
ного права, юридичної оцінки
обставин справи, доводи каса
ційної скарги, колегія судді
в вважає, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню з на
ступних підстав.
В силу ч. 4 ст. 6 Закону України
«Про зовнішньоекономічну ді
яльність»від 16.04.1991 № 959-XII - суб'єкт
и зовнішньоекономічної діял
ьності мають право укладати
будь-які види зовнішньоеконо
мічних договорів (контрактів
), крім тих, які прямо та у виклю
чній формі заборонені закона
ми України. А відповідно до ст
.14 Закону України «Про зовнішн
ьоекономічну діяльність» - в
сі суб'єкти зовнішньоекономі
чної діяльності мають право:
- самостійно визначати форму
розрахунків по зовнішньоеко
номічних операціях з-поміж т
их, що не суперечать законам У
країни та відповідають міжна
родним правилам.
Таким чином, оскільки факти
чні обставини справи, які вст
ановлені судом свідчать про
те, що в рахунок переуступлен
ої вимоги новий кредитор пос
тавив позивачу товар, внаслі
док чого зобов'язання нового
кредитора перед позивачем п
о договору уступки вимоги бу
ли припинені, що підтверджен
о актом звірки взаєморозраху
нків, тому законним є висново
к судів про те, що Закон Україн
и «Про зовнішньоекономічну д
іяльність», «Про порядок зді
йснення розрахунків в інозем
ній валюті», Цивільний кодек
с України не забороняють при
пинення зобовязання шляхо
м передачі первісним кредито
ром новому кредитору права в
имоги боргу.
Твердження ж скаржника про
необґрунтованість прийнятт
я судом рішення в частині пос
илання на розяснення Депар
таменту валютного контролю Н
аціонального банку України в
ід 28.08.1996 № 13-112/1358-4887 також є безпідст
авними, оскільки у відповідн
ості до ст. 13 Декрету Кабінету
Міністрів України від 19.02.1993 № 15
«Про систему валютного регу
лювання і валютного контролю
» (зі змінами та доповненнями
), Національний банк України є
головним органом валютного
контролю, а розяснення Нац
іонального банку України щод
о порядку розрахунків в сфер
і зовнішньоекономічної діял
ьності розяснюють норми чи
нного законодавства при закр
итті розрахунків між резиден
том та нерезидентом, які не ре
гламентуються
Щодо посилання скаржника (в
ідповідача) стосовно компете
нції податкових органів, суд
касаційної інстанції також
погоджується із обґрунтуван
ням судів про те, що винесення
податкового повідомлення-рі
шення у порядку Закону Украї
ни «Про порядок погашення зо
бов'язань платників податків
перед бюджетами та державни
ми цільовими фондами» супере
чить ст.14. 15 Закону України «Про
систему оподаткування», оск
ільки нарахування пені не пі
дпадає під перелік податків
та зборів (обовязкових пла
тежів) і тому із врахуванням т
акого переліку, нарахування
пені не може бути визначене п
одатковим зобовязанням.

Відповідно, враховуючи сук
упність обґрунтувань, правом
ірним є висновок господарськ
их судів, про те, здійснення ус
тупки вимоги між резидентами
при здійсненні експортно-ім
портних операцій у сфері зов
нішньоекономічної діяльнос
ті допускається, тобто суди д
ійшли вичерпних юридичних ви
сновків і правильно застосув
али до спірних правовідносин
сторін норми матеріального
права. З огляду на викладене р
ішення Господарського суду В
олинської області від 14.04.2005 та
постанова Львівського апеля
ційного господарського суду
від 21.06.2005 по справі № 2/37-2 визнані
належним чином мотивовані, і
за своїм змістом та формою є т
акими, що відповідають вимог
ам процесуального закону, а т
ому не підлягають скасуванню
.
Керуючись ст. ст. 160, 220, 221, 223, 224,
230 Кодексу адміністративног
о судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Луцької
обєднаної державної подат
кової інспекції залишити без
задоволення.
Рішення Господарського су
ду Волинської області від 14.04.2
005 та постанову Львівського ап
еляційного господарського с
уду від 21.06.2005 по справі № 2/37-2 зали
шити без змін.
Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і о
скарженню не підлягає, крім я
к з підстав, у строк та в поряд
ку, визначеними ст. ст. 237-239 КАС У
країни.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
А.І. Брайко

Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко

М.О. Федоров