Справа № 2/52
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2007-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

вул. Десятинна, 4/6
№ 2/52
1) Київської міської ради 2)
Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради
(Київської міської державної адміністрації) Державне агентство земельних
визнання протиправними рішень та
дій органів влади, зобов'язання вчинити дії
суддя Келеберда В.І.
Судді
Представники сторін:
ОСОБА_2 -пред. за дов. б/н від
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позов заявлено про визнання
протиправними дій Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу
Київради (Київської міської державної адміністрації) щодо надання висновку до
проекту відведення земельної ділянки (до справи №А-6308) №03-85/1443-В від
29.11.2005р та щодо виготовлення проекту
рішення Київської міської ради „Про відмову ОСОБА_1 у передачі земельної
ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва АДРЕСА_1”; про
визнання протиправним та скасування рішення Київської міської ради від
29.03.07р. № 424/1085 „Про відмову ОСОБА_1 у передачі земельної ділянки у
власність для ведення індивідуального садівництва АДРЕСА_1”; про зобов'язання
Київської міської ради, Головного управління земельних ресурсів виконавчого
органу Київради (Київської міської державної адміністрації) та Державного
агентства земельних ресурсів вчинити всі необхідні дії по виготовленню,
державної реєстрації та видачі державного акта на право власності на земельну
ділянку площею 934 кв.м., кадастровий номер :82:277:0178, з цільовим
призначенням для ведення індивідуального садівництва АДРЕСА_1 ОСОБА_1 згідно
плану земельної ділянки.

Позивач обґрунтовує вимоги тим, що
оскаржуваними рішеннями та діями відповідачів були порушені її права у сфері
публічно-правових відносин, а саме право на безоплатну передачу земельної
ділянки в процесі приватизації землі. Так, позивач вважає, що відповідач-1
протиправно прийняв рішення від 29.03.07р. №424/1085 „Про відмову ОСОБА_1 у
передачі земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва
АДРЕСА_1”, оскільки рішення суперечить статті 51 Закону України „Про
землеустрій”, статті 16 Закону України „Про планування та забудову територій”,
положенням Генерального плану розвитку міста Києва, затвердженого рішенням
Київської міської ради від 28.03.2002 №370/1804.

Позивач також зазначає, що дії
відповідача-2 щодо не погодження проекту відведення земельної ділянки №А-6308
згідно з висновком до проекту відведення земельної ділянки №03-85/1443-В від
29.11.2005р. та підготовка проекту рішення Київської міської ради „Про відмову
ОСОБА_1 у передачі земельної ділянки у власність для ведення індивідуального
садівництва АДРЕСА_1” є протиправними, оскільки вони не базуються на чинному
законодавстві, вчинені з перевищенням повноважень, визначених в Положенні про
Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації), затвердженому рішенням Київської міської ради
від 19.12.2002р. №182/342, зазначені дії суперечать статті 118 Земельного
кодексу України, статті 51 Закону України „Про землеустрій”.

У попередньому судому засіданні
представником відповідачів 1 та 2 було заявлено клопотання про закриття
провадження в адміністративній справі. Ухвалою суду від 15.11.07р. в задоволенні
клопотання відмовлено.

Ухвалою суду про закінчення
підготовчого провадження від 15.11.07р. від відповідачів 1 та 2 були
витребувані документальні докази у справі.

Представник відповідача-1 та
відповідача-2 проти позову заперечував та вказав на ті обставини, що зазначені
дії були вчинені правомірно, відповідно до чинного Земельного кодексу України.
Відповідач-3 своїх представників в судове засідання не направив, письмових
пояснень не надав, причини неявки до суду не повідомив.

В судовому засіданні 28.12.07р.
представник позивача заявив клопотання про розгляд справи без участі
представників відповідачів та вказав на ті обставини, що представників
відповідачів було належним чином повідомлено як ним особисто, так і судом. Крім
того, зазначив на тривалий час розгляду справи, а тому вважає, що у
відповідачів було достатньо часу для підготовки доказів відносно їх позицій,
отже підстав для відкладення розгляду справи або оголошення перерви не
вбачається.

Відповідно до ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або
без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і
справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Враховуючи, що в матеріалах справи
наявні докази належного повідомлення всіх учасників судового розгляду та з
огляду на ухилення відповідачів від виконання ухвали суду щодо надання
письмових заперечень на позов, суд на підставі ст. 128 КАС України вирішує
справу за наявними у ній доказами та без участі відповідача-3.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується
позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.03.2004р. позивач звернулася до
Київської міської ради із заявою (вхідний номер №225-032-544-Г від 04.03.04р.)
про передачу їй у власність земельної ділянки для ведення садівництва площею
0,09 га, а саме 934 кв.м, АДРЕСА_1.

На час звернення до Київської
міської ради та станом на день вирішення спору в суді, земельна ділянка площею
934 кв.м., кадастровий номер :82:277:0178, перебуває у користуванні
ОСОБА_1, що підтверджується Технічним звітом про встановлення зовнішніх меж
землекористування, який погоджений начальником відділу землевпорядкування
Печерського району м. Києва та прийнятий до бази даних Державного земельного
кадастру 26.02.2004 року, а також Витягом з бази даних Державного земельного
кадастру від 14.05.2007р.

В заяві позивач, відповідно до
статті 118 Земельного кодексу України (далі -ЗК України), вказала розмір і
місце розташування земельної ділянки, мету її використання.

Заява була розглянута Постійною
комісією з питань містобудування та землекористування Київської міської ради.
За наслідками її розгляду, Комісія листом №225-ПК2-9127 від 23.03.2004р. за
підписом голови комісії ОСОБА_3 направила заяву ОСОБА_1 для подальшого
опрацювання до відповідача-2.

Відповідно до 7.4 Порядку набуття
права на землю юридичними особами та громадянами у м. Києві, відповідач-2
підготував запити до відповідних погоджуючих організацій. Зокрема, в матеріалах
справи наявні наступні запити: запит до Головного управління культури КМДА
№03-85/12668 від 06.04.04р., запит до Головного державного санітарного лікаря
м. Києва №03-85/12668 від 06.04.04р., запит до Начальника управління охорони
навколишнього природного середовища КМДА №03-85/12668 від 06.04.04р., запит до
Міністерства культури і мистецтв України №03-85/2504 від 01.02.2005р.

За замовленням ОСОБА_1
землевпорядною організацією був розроблений проект відведення земельної
ділянки.

02.07.2004р. листом №1385 Дочірнє
підприємство „Інститут генерального плану міста Києва” ВАТ „Київроект”
повідомило Головне управління земельних ресурсів, що воно погоджує відведення
вказаної земельної ділянки громадянці ОСОБА_1 для ведення садівництва.

10.08.2004р. листом №8/1-1101
Комунальне підприємство „Спеціалізоване управління протизсувних підземних
робіт” повідомило, що воно не заперечує проти передачі у власність ОСОБА_1
земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва АДРЕСА_1.

30.09.2004р. листом № 7086 Головний
державний санітарний лікар м. Києва погодив передачу у власність земельної
ділянки ОСОБА_1 для ведення індивідуального садівництва АДРЕСА_1.

06.10.2004р. листом
№071/04-4-19/3344 Управління охорони навколишнього природного середовища
Київської міської державної адміністрації повідомило, що воно не заперечує
проти відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва за
зазначеною адресою ОСОБА_1

31.12.2004р. листом №001-07/7718
Головне управління культури, мистецтв та охорони культурної спадщини Київської
міської державної адміністрації повідомило, що воно не заперечує проти
відведення ОСОБА_1 земельної ділянки для індивідуального садівництва АДРЕСА_1.

08.02.2005р. листом №22-161/35
Державна служба охорони культурної спадщини Міністерства культури і мистецтв
України повідомила, що не має заперечень стосовно відведення земельної ділянки
АДРЕСА_1 для ведення садівництва.

15.04.2005р. листом №19-3052
Головне управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища
Київської міської державної адміністрації повідомило, що не заперечує проти
відведення земельної ділянки площею 934 кв.м. для ведення індивідуального
садівництва.

Відповідач-2, розглянувши поданий
проект відведення земельної ділянки №А-6308, надав висновок до проекту
відведення земельної ділянки №03-85/1443-В від 29.11.2005р., яким не погодив
зазначений проект відведення. Відповідач-2 також склав проект рішення Київської
міської ради „Про відмову ОСОБА_1 у передачі земельної ділянки у власність для
ведення індивідуального садівництва АДРЕСА_1”.

Відповідачем-2 був складений
Висновок до проекту відведення земельної ділянки (до справи №А-6308)
№03-85/1443-В від 29.11.2005р з тих підстав, що у висновку Головного управління
містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 15.04.05
№19-3052 вказано, що відведення земельної ділянки погоджено без права
капітальної забудови до її використання за призначенням згідно діючого
Генерального плану міста, враховуючи строковість дії Генерального плану (до
2020 року), передача земельної ділянки у власність для садівництва вбачається
неправомірним; Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією
повідомлено, що до затвердження необхідної містобудівної документації
клопотання ОСОБА_1 щодо відведення земельної ділянки не може бути підтримано;
проект відведення розроблено з порушенням ст.51 Закону України „Про
землеустрій”, оскільки відведення цієї ділянки призведе до створення
далекоземельних ділянок, які не матимуть належного під'їзду.

Проект рішення Київської міської
ради „Про відмову ОСОБА_1 у передачі земельної ділянки у власність для ведення
індивідуального садівництва АДРЕСА_1” був погоджений Постійною комісією
Київради з питань земельних відносин (головою О.Євлахом, секретарем О.Луцьким)
та управлінням правового забезпечення секретаріату Київради (начальник
Т.Ярема).

Зазначений проект рішення був
включений до порядку денного пленарного засідання IV сесії Київради V скликання
29.03.07р.

29.03.07р. відповідач-1 прийняв
рішення №424/1085 „Про відмову ОСОБА_1 у передачі земельної ділянки у власність
для ведення індивідуального садівництва АДРЕСА_1”, яким відмовив ОСОБА_1 у передачі
земельної ділянки площею 0,07 га у власність для ведення індивідуального
садівництва АДРЕСА_1.

Зазначені обставини справи не
оспорюються сторонами. Обставини, які визнаються сторонами, можуть не
доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не
виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання
(п.3 ст.72 КАС України).

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження відповідача-2
викладені у Положенні про Головне управління земельних ресурсів виконавчого
органу Київради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого
рішенням Київської міської ради від 19.12.2002р. №182/342. Відповідно до цього
положення, відповідач-2 наділений повноваженнями в галузі земельних відносин
відповідно до завдань його діяльності, а саме забезпечення проведення земельної
реформи, спрямованої на роздержавлення і приватизацію земель в межах міста, з
урахуванням інтересів держави та територіальної громади міста Києва; здійснення
контролю за використанням і охороною земельних ресурсів всіх форм власності;
ведення державного земельного кадастру, моніторингу земель, здійснення
землеустрою, проведення державної землевпорядної експертизи; реалізація
державних, розроблення і здійснення міських програм раціонального використання
та охорони земель, поліпшення навколишнього природного середовища.

Відповідач-2 у своїй діяльності
керується зазначеним положенням, а також Конституцією України, законами
України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями
Президента України, декретами, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів
України, нормативними документами Держкомзему України, рішеннями Київської
міської ради тощо.

Враховуючи наведене, суд приходить
до висновку, що складаючи Висновок №03-85/1443-В від 29.11.2005р. з тих
підстав, що згідно діючого Генерального плану міста, враховуючи строковість дії
Генерального плану (до 2020 року), передача земельної ділянки у власність для
садівництва вбачається неправомірним та з посиланням на ДПТ Печерського району,
відповідач-2 вийшов за межі своїх повноважень та зробив висновки, які
відносяться до повноважень іншого органу - Головного управління містобудування,
архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної адміністрації).

Так, Головне управління містобудування,
архітектури та дизайну міського середовища розглянуло питання відведення
земельної ділянки позивачу з врахуванням містобудівної характеристики земельної
ділянки, положень Генерального плану розвитку міста Києва, містобудівних
обмежень та надала свій фаховий висновок з цих питань (висновок від
15.04.2005р. №19-3052), в якому не заперечувало проти відведення земельної
ділянки площею 934 кв.м. для ведення індивідуального садівництва. До
повноважень Головного управління містобудування, архітектури та дизайну
міського середовища, відповідно до Положення про Головне управління
містобудування, архітектури та дизайну міського середовища виконавчого органу
Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),
затвердженого рішенням Київської міської ради від 10.07.2003р. №584/744 (в
редакції чинній на 15.04.05р.), відносилось розгляд пропозицій суб'єктів
містобудування щодо визначення території, вибору, вилучення (викупу) та надання
земель для містобудівних потреб згідно з містобудівною документацією,
розроблення та подання до Київської міської ради та до виконавчого органу
Київради (Київської міської державної адміністрації) висновків з цих питань.

З питання дотримання Генерального
плану та містобудівної документації при відведенні земельної ділянки у
власність для ведення садівництва позивачу також надали висновки інші
організації із відповідною компетенцією -Комунальне підприємство
„Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт” (від 10.08.2004р.
№8/1-1101) та Дочірнє підприємство „Інститут генерального плану міста Києва”
ВАТ „Київроект” (висновок від 02.07.2004р. №1385), яке являється розробником
Генерального плану міста Києва та відповідає за його дотримання.

Безпідставним є також посилання
відповідача-2 на відсутність позитивного висновку Печерської районної в місті
Києві державної адміністрації.

Відповідно до абзацу 9 статті 118
ЗК України, проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по
земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами
архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних
місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування,
відповідно до статті 14 Конституції України, право власності на землю
набувається громадянами виключно відповідно до закону. Погодження із Печерською
районною в м. Києві державною адміністрацією ЗК України та Порядком набуття
права на землю юридичними особами та громадянами у м. Києві, затвердженим
рішенням Київської міської ради від 14.03.2002р. №313/1747, який регулює
порядок передачі громадянам безоплатно у власність земельних ділянок для
ведення садівництва, не передбачено.

Відповідачем-2 жодним чином не було
обґрунтовано, яким чином проект відведення суперечить статті 51 Закону України
„Про землеустрій”. Відповідно до абзаців першого та другого цієї статті проекти
землеустрою щодо створення нових землеволодінь та землекористувань
розробляються з метою обґрунтування розмірів і меж земельних ділянок з
урахуванням вимог щодо раціонального використання та охорони земель; проекти
землеустрою щодо створення нових землеволодінь та землекористувань
розробляються на основі схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень і
територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення,
оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення з урахуванням
матеріалів попереднього погодження місця розташування об'єкта землеустрою.
Проте з матеріалів справи вбачається, що проект відведення земельної ділянки
позивачеві був розроблений в установленому ЗК України порядку.

Крім зазначеного, в матеріалах
справи наявні висновки відповідача-2 від 22.04.2004р. №03-85/532 та від
22.04.2004р. №03-85/531, якими відповідач-2 погодив передачу у приватну
власність суміжних земельних ділянок АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

До того ж, відповідач-2 у
зазначеному висновку невірно вказав площу земельної ділянки, яка відводилась
позивачу - 0,07 га, замість 934 кв.м.

Оскільки відповідач-2 при
виготовленні проекту рішення Київської міської ради „Про відмову ОСОБА_1 у
передачі земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва
АДРЕСА_1”, відповідно до визначених в пункті 7.8 Порядку набуття права на землю
юридичними особами та громадянами у м. Києві та пункті 3.12 Положення про
Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації) повноважень, виходив із протиправного Висновку
№03-85/1443-В від 29.11.2005р., до дії відповідача-2 по виготовленню проекту
рішення Київської міської ради суд також визнає протиправними виходячи з
наступного.

29.03.07р. відповідач-1 прийняв
рішення №424/1085 „Про відмову ОСОБА_1 у передачі земельної ділянки у власність
для ведення індивідуального садівництва АДРЕСА_1”, яким відмовив ОСОБА_1 у
передачі земельної ділянки площею 0,07 га у власність для ведення
індивідуального садівництва АДРЕСА_1. Це рішення було прийняте на підставі ст.
9 ЗК України, ст. 51 Закону України „Про землеустрій”, ст. 16 Закону України
„Про планування та забудову територій” та зважаючи на ті обставини, що
відповідно до Генерального плану розвитку міста Києва, затвердженого рішенням
Київської міської ради від 28.03.2002 №370/1804, територія, на якій знаходиться
земельна ділянка, розташована на межі території малоповерхової (садибної)
житлової забудови та зеленої зони загального користування, враховуючи висновок
Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 09.03.2005р.
№Г-460, яким не погоджено передачу у власність земельної ділянки.

Стаття 51 Закону України „Про землеустрій”, на яку
посилається відповідач-1, встановлює засади розроблення проектів землеустрою,
зокрема щодо створення нових землеволодінь, та не містить обмежень щодо
передачі земельної ділянки позивачеві. У відповідача-1 відсутні зауваження щодо
якості та комплектності виготовленого за замовленням позивача проекту
землеустрою (відведення земельної ділянки), а тому посилання на ст. 51 Закону
України „Про землеустрій” є не обґрунтованим.

Стаття 16 Закону України „Про
планування та забудову територій” регулює відносини пов'язані із проектом
розподілу території населеного пункту, зокрема вона встановлює поняття,
призначення, порядок розроблення та затвердження проекту розподілу території
населеного пункту, але норми цієї статті не встановлюють заборон щодо
безоплатної передачі земельної ділянки у власність громадянам для ведення
садівництва. Тому посилання відповідача-1 на зазначену статтю є також не
обґрунтованим.

Щодо посилання відповідача-1 на невідповідність
передачі позивачу земельної ділянки положенням Генерального плану розвитку
міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.03.2002
№370/1804, то з цього питання надали свої позитивні висновки органи та
організації, до повноважень яких відноситься надання саме таких висновків -
Головне управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища
(висновок від 15.04.2005р. №19-3052), Комунальне підприємство „Спеціалізоване
управління протизсувних підземних робіт” (від 10.08.2004р. №8/1-1101), Дочірнє
підприємство „Інститут генерального плану міста Києва” ВАТ „Київроект”
(висновок від 02.07.2004р. №1385). Зазначене не було враховано відповідачем-1
при прийнятті оскаржуваного рішення.

Як зазначалось, погодження із Печерською
районною в м. Києві державною адміністрацією ЗК України та Порядком набуття
права на землю юридичними особами та громадянами у м. Києві не передбачено, а
тому не потребується.

Крім того, відповідач-1 невірно
вказав розмір земельної ділянки площею 0,07 га, замість 934 кв.м при ухваленні
оскарженого рішення про відмову.

Суд також бере до уваги той факт,
що низкою своїх рішень відповідач-1 неодноразово вже надавав суміжні земельні
ділянки громадянам. Зокрема, рішеннями від 26.06.2003р.№548/708 „Про передачу
громадянам у приватну власність земельних ділянок для будівництва, експлуатації
та обслуговування житлових будинків і господарських будівель” (пункт 12), від
27.05.2004 р. №279/1489 „Про передачу громадянам у приватну власність земельних
ділянок для будівництва, експлуатації та обслуговування житлових будинків,
господарських будівель і споруд” (пункти 25, 26) були надані суміжні земельні
ділянки позивачу, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що свідчить про безпідставність відмови
позивачу за наявності у неї достатніх підстав для задоволення її заяви.

Відповідно до статті 59 Закону
України „Про місцеве самоврядування в Україні” акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або
законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Вимога позивача про зобов'язання
вчинити дії по виготовленню, державної реєстрації та видачі державного акта на
право власності на земельну ділянку площею 934 кв.м. з цільовим призначенням
для ведення індивідуального садівництва АДРЕСА_1 підлягає задоволенню виходячи
з наступного.

Відповідно до статей 81, 116, 118,
121 Земельного кодексу України позивач має право безоплатно отримати земельну
ділянку у власність в процесі приватизації, яка перебуває у нього в
користуванні. Це право має публічно-правовий
характер, оскільки реалізується у публічно-правових відносинах з
органами влади відповідно до законодавчо визначених повноважень останніх.

Зазначене право громадян, зокрема
позивача, реалізується в порядку, встановленому статтею 118 ЗК України, та в
розмірах, встановлених статтею 121 ЗК України.

Факт користування спірною земельною
ділянкою площею 934 кв.м. підтверджується Технічним звітом про встановлення
зовнішніх меж землекористування, який погоджений начальником відділу
землевпорядкування Печерського району м. Києва та прийнятий до бази даних
Державного земельного кадастру 26.02.2004 року, а також Витягом з бази даних
Державного земельного кадастру від 14.05.2007р.

Відповідно до статті 193 ЗК
України, державний земельний кадастр - це єдина державна система
земельно-кадастрових робіт, яка встановлює процедуру визнання факту виникнення
або припинення права власності і права користування земельними ділянками та
містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий
режим цих ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну
характеристику, розподіл серед власників землі та землекористувачів. Згідно з
цим визначенням наявність даних про користування позивачем спірною земельною
ділянкою в державному земельному кадастрі у сукупності з іншими наявними
доказами підтверджує факт користування позивачем спільною земельною ділянкою.

Крім цього, Головне управління
містобудування, архітектури та дизайну міського середовища в листі
від15.04.2005р. №19-3052 підтверджує, що спірна земельна ділянка на огороджена
і на даний час використовується для
індивідуального садівництва позивачем.

Позивач в порядку, визначеному
статтею 118 ЗК України, звернулась до відповідача-1 із відповідною заявою та
виконала всі передбачені цією статтею дії, а саме: надала технічні матеріали та
документи, що підтверджують розмір земельної ділянки, отримала згоду
відповідача-1 на розробку проекту відведення, замовила розроблення проекту
відведення, проект відведення був погоджений з природоохоронним, санітарно-епідеміологічним
органом, органом архітектури і охорони культурної спадщини та поданий на
розгляд відповідача-1.

Статтею 118 ЗК України не
передбачено випадків для відмови у наданні земельної ділянки за наявності всіх
підстав для цього.

Відповідно до абзацу 11 статті 118
ЗК України у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без
розгляду питання вирішується в судовому порядку. Виходячи із змісту зазначеної
норми, суд має право та повноваження вирішити питання про передачу земельної
ділянки позивачеві замість відповідача-1, за наявності відповідних підстав.

Межі спірної земельної ділянки
визначені в Технічному звіті по встановленню зовнішніх меж землекористування.

Відповідно до статей 124, 125 ЗК
України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її
власником документа, що посвідчує право власності земельною ділянкою, та його
державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку земельною ділянкою
посвідчується державним актом. Форми державних актів затверджуються Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 абзацу б
частини 1 статті 33 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”,
пункту 2.14 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом
Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999р. №43, пункту
3.13 Положення про Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу
Київради (Київської міської державної адміністрації), повноваження щодо
складання, реєстрації та видачі державних актів на право власності на земельну
ділянку відноситься до повноважень відповідача-1 та відповідача-2.

Стосовно вимог до відповідача-3 суд
вважає за необхідне зазначити про наступне.

Рішенням Київської міської ради від
24 травня 2007 року № 721/1382 «Про діяльність виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської державної адміністрації)»визначено що
відповідно до пункту 2 розділу VII Прикінцевих положень Закону України «Про
столицю України - місто -герой Київ», пункту 3 частини першої статті 26, статті
51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення
Конституційного Суду України від 25 грудня 2003 року № 21-рп/2003 (справа про
особливості здійснення виконавчої влади та місцевого самоврядування у місті
Києві) функції власного виконавчого органу Київської міської ради здійснює виконавчий
орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація).
Зазначеним рішенням Київської міської ради затверджено структуру та склад
виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної
адміністрації), відповідно до якої Головне управління земельних ресурсів
входить в структуру та склад виконавчого органу.

Рішенням Київської міської Ради від
19 грудня 2002 року № 182/342, відповідно до пункту 4 статті 54 Закону України
«Про місцеве самоврядування в України»та враховуючи пункт 5 додатка до рішення
Київської міської ради від 20 червня 2002 року № 28/28 «Про утворення
виконавчого органу Київської міської ради та затвердження його структури і
загальної чисельності», затверджено Положення про Головне управління земельних
ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної
адміністрації) згідно з додатком.

Відповідно до зазначеного Положення
Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради Київської
міської державної адміністрації) виконує делеговані йому Київською міською
радою та виконавчим органом Київради (Київською міською державною
адміністрацією) повноваження.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 31.01.07р. № 69 запроваджено реорганізацію Державного комітету
України по земельних ресурсах шляхом перетворення в Державне агентство
земельних ресурсів України.

Положення про Державне агентство
земельних ресурсів України затверджено постановою Кабінету Міністрів України
від 04.04.07р. № 614. Відповідно до зазначеного Положення Державне агентство
земельних ресурсів України (Держземагентство) є центральним органом виконавчої
влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра охорони навколишнього природного середовища.

Агентство забезпечує реалізацію державної
політики та управління у сфері регулювання земельних відносин, використання,
охорони та проведення моніторингу земель, ведення державного земельного
кадастру, а також міжгалузеву координацію та державне регулювання у сфері
встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища.

Держземагентство здійснює свої
повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку
територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та
Севастополі і затверджує за погодженням з Міністром охорони навколишнього
природного середовища положення про них. Держземагентство в межах своїх
повноважень на основі та на виконання актів законодавства видає накази,
організовує та контролює їх виконання. Держземагентство очолює Голова, який
призначає на посаду та звільняє з посади в установленому порядку керівників і
заступників керівників територіальних органів Агентства; призначає на посаду та
звільняє з посади працівників центрального апарату Агентства, в тому числі
керівників самостійних структурних підрозділів за погодженням з Міністром
охорони навколишнього природного середовища.

Згідно п. 7 Положення від
06.06.07р. про територіальні органи Держземагентства, затвердженого наказом
Державного агентства земельних ресурсів України від 06.06.07р. № 24, Головне
управління земельних ресурсів здійснює свої повноваження безпосередньо та через
управління (відділи) земельних ресурсів міських (міст обласного і районного
значення) та районних відділів відповідної області.

Також наказом Державного агентства
земельних ресурсів України від 06.06.07р. № 24 затверджено Положення про
головні управління земельних ресурсів у містах Києві та Севастополі. Відповідно
до зазначеного Положення головні управління земельних ресурсів у містах Києві
та Севастополі (далі - головне управління) є територіальним органом
Держземагентства і йому підзвітне та підконтрольне. До основних завдань
головного управління відноситься, зокрема підготовка та внесення
Держземагентству пропозицій щодо формування державної політики у сфері
регулювання земельних відносин, використання, охорони та проведення моніторингу
земель, ведення державного земельного кадастру, установлення меж
адміністративно-територіальних утворень та забезпечення її реалізації,
проведення земельної реформи; організація та ведення державного земельного
кадастру відповідно до чинного законодавства України, підготовка
земельно-кадастрової документації.

З аналізу наведених норм
вбачається, що повноваження відповідача-3 визначені в статті 15 ЗК України та в
Положенні про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України від 04.04.2007р. №614, серед яких
відсутні повноваження щодо реєстрації та видачі державних актів на право
власності на земельну ділянку. Враховуючи зазначене, позовні вимоги до
відповідача-3 задоволенню не підлягають.

Відповідно до пункту 2 статті 71
КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Представник відповідачів 1 та 2
заперечував проти позову, проте будь-яких документальних доказів та письмового
обгрунтування своїх позицій суду не надав.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку про задоволення позову частково.

Керуючись ст.ст. 161-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста
Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії
Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації) щодо надання висновку до проекту відведення
земельної ділянки (до справи №А-6308) №03-85/1443-В від 29.11.2005р та щодо виготовлення проекту рішення Київської
міської ради „Про відмову ОСОБА_1 у передачі земельної ділянки у власність для
ведення індивідуального садівництва АДРЕСА_1”.

3. Визнати протиправним та
скасувати рішення Київської міської ради від 29.03.07р. №424/1085 „Про відмову
ОСОБА_1 у передачі земельної ділянки у власність для ведення індивідуального
садівництва АДРЕСА_1”.

4. Зобов'язати Київську міську раду
та Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської
міської державної адміністрації) вчинити всі необхідні дії по виготовленню,
державної реєстрації та видачі державного акта на право власності на земельну
ділянку площею 934 кв.м., кадастровий номер :82:277:0178, з цільовим
призначенням для ведення індивідуального садівництва АДРЕСА_1 ОСОБА_1 згідно
Технічного звіту по встановленню зовнішніх меж землекористування.

5. В задоволенні позову до
Державного агентства земельних ресурсів України відмовити.

6. Повернути ОСОБА_1 (НОМЕР_1;
АДРЕСА_4) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3 (три) грн. 40
коп.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга в порядку ст.186 КАС України шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження постанови протягом 10 днів з дня оголошення та наступного
подання апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне
оскарження.

Постанова набирає законної сили у
порядку встановленому 254 КАС України.

Головуючий суддя
В.І. Келеберда

Судді
Я.І. Добрянська

О.В. Кротюк