Справа № 2/99
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2007-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

вул. Десятинна, 4/6
№ 2/99
Печерської районної у місті Києві державної адміністрації
скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії
Суддя
Представники сторін:
Від позивача ОСОБА_1
Від відповідача не з'явились
справи:
Позов заявлено про визнання
недійсним рішення Печерської районної у місті Києві державної адміністрації №
4177/2/41 від 03.10.07р. про відмову затвердити спільне рішення керівництва
Управління державної охорони України та Житлово-побутової комісії від
28.12.06р. щодо надання військовослужбовцю ОСОБА_1 службової квартириАДРЕСА_2
на родину з 5 осіб, у тому числі: ОСОБА_1, дружинаОСОБА_2, донька ОСОБА_3, сини
ОСОБА_4та ОСОБА_5та про зобов'язання відповідача видати ордер на службове житло
за вказаною адресою на родину із п'яти осіб для здійснення процедури вселення.
Позивач в обгрунтування своїх вимог
посилався на ст. ст. 121, 122 Житлового кодексу УРСР, Положення про порядок
надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР,
затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.88р. № 37 «Про службові
жилі приміщення»та Положення про порядок надання службових жилих приміщень і
користування ними в Управлінні державної охорони України, затвердженого наказом
Управління державної охорони України від 16.07.04р. № 55. При викладенні
обставин справи зазначив, що квартира отримана Управлінням державної охорони України
та переведена у статус службової, а військовослужбовці мають право отримати
житло у постійне користування після 20 років вислуги. До цього часу держава
повинна забезпечити військовослужбовців військовим житлом.
Відповідач надіслав до суду
письмові заперечення, в яких зазначив про безпідставність вимог позивача. А
саме, позивачу було відмовлено в зв'язку з наявністю у нього житла по
АДРЕСА_1та зауважив, що дія ст. ст. 121, 122 Житлового кодексу УРСР не
розповсюджується на військовослужбовців.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується
позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд, -
Розпорядженням начальника
Управління державної охорони України від 28 серпня 2006 року №69 ОСОБА_1 та
членам сім'ї позивача розподілена службова квартираАДРЕСА_2
Дана квартира отримана Управлінням
державної охорони України за актом № 165 від 18.05.2006 року на виконання вимог
розпорядження Київської міської державної адміністрації від 21.02.2006 року №
Згідно Розпорядження Дарницької
районної у місті Києві державної адміністрації № 948 від 23.08.2006 року,
квартирі АДРЕСА_2, надано статус службової.
Печерська районна у м. Києві
державна адміністрація листом від 03.10.2007 року № 4177/2/41 відмовила в
затвердженні рішення Управління про надання квартири АДРЕСА_2, як службової,
військовослужбовцю Управління ОСОБА_1
Обставини, які визнаються
сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують
сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання (п.3 ст.72 КАС України).
Позивач ОСОБА_1 має вислугу на
військовій службі менше 20 років, що підтверджується довідкою відділу кадрів.
За весь час служби в Управлінні державної охорони України позивач житлом не
забезпечувався, що підтверджується довідкою Управління.
Статтею 12 Закону України «Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей»передбачений обов'язок держави забезпечити військовослужбовців жилими
приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених
Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та
члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими
приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше,
та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання. Такі
жилі приміщення надаються їм один раз протягом усього часу проходження
З аналізу наведеної норми
вбачається, що військовослужбовець має право отримати житло у постійне користування
після 20 років вислуги. До цього, держава повинна забезпечити
військовослужбовця службовим житлом.
Житловим кодексом Української РСР
надано визначення службовим жилим приміщенням (ст. 118). Так, згідно наведеного
службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку
з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або
Перелік категорій працівників, яким
може бути надано службові жилі приміщення, встановлюється законодавством Союзу
РСР і Української РСР.
Відповідно до Основ житлового
законодавства Союзу РСР і союзних республік у випадках, які визначаються Радою
Міністрів СРСР, службові жилі приміщення можуть надаватися окремим категоріям
військовослужбовців.
На виконання вимог частини першої
статті 121 Житлового кодексу УРСР, Радою Міністрів Української РСР видано
постанову від 4 лютого 1988 року №37 «Про службові жилі приміщення»(далі - ПРМ
УРСР №37), якою затверджено Перелік категорій працівників, яким може бути
надано службові жилі приміщення. Пунктом 37 даного Переліку категорій
працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення віднесено
військовослужбовців та працівників Управління державної охорони України.
Перелік доповнено пунктом 37 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від
03.07.98 року №1006.
Даною постановою затверджено також
і Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в
Українській РСР. Відповідно до норм даного Положення передбачено, що службові
жилі приміщення надаються включеним до згаданого в пункті 7 цього Положення
переліку працівникам, які постійно проживають, а також прописані в населеному
пункті за місцем розташування відповідного підприємства, установи, організації.
З дозволу виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради
народних депутатів службове жиле приміщення може бути надано працівникові, який
проживав в іншому населеному пункті.
Зазначені приміщення надаються
незалежно від перебування працівників на квартирному обліку без додержання черговості та пільг,
установлених для забезпечення громадян житлом, за винятком надання службових
жилих приміщень в будинках радгоспів.
Якщо жилі приміщення, в яких
проживають відповідні працівники, знаходяться на такій відстані від місця
роботи, яка виключає можливість виконання ними трудових обов'язків, надання
службових жилих приміщень допускається у випадках, коли ці працівники
Службові жилі приміщення надаються
за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління
колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської
організації, у віданні якої ці приміщення знаходяться, затвердженим виконавчим
комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, на
території якої знаходиться відповідне підприємство, установа, організація.
Частиною другою статті 121
Житлового кодексу УРСР також визначено, що службові жилі приміщення надаються
за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації. Таким рішенням є
відповідне розпорядження начальника Управління державної охорони України, яке,
відповідно до норм статті 122 Житлового кодексу УРСР є підставою для надання
Відповідно до норм Положення про
порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Управлінні
державної охорони України, затвердженого наказом Управління державної охорони
України від 16 липня 2004 року №55 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції
України 28 липня 2004 року за №937/9536 передбачено, що жилі приміщення, що
перебувають у комунальній власності територіальних громад, включаються до числа
службових, рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті
ради за клопотанням Начальника Управління державної охорони України.
Службові жилі приміщення надаються,
військовослужбовцю (працівнику), зареєстрованому в населеному пункті за місцем
розташування підрозділу Управління, в разі відсутності у нього жилого
приміщення за місцем проходження служби (роботи) без додержання черговості та
Службові жилі приміщення також
можуть надаватися тим військовослужбовцям (працівникам), які за місцем
розташування підрозділу Управління, у якому вони проходять службу (роботу),
хоча й забезпечені жилим приміщенням, але потребують поліпшення житлових умов і
перебувають на квартирному обліку.
Якщо постійне жиле приміщення, у
якому проживає військовослужбовець (працівник), розташоване на такій відстані
від місця служби (роботи), яка унеможливлює виконання ним службових обов'язків,
надання службового жилого приміщення можливе за рішенням Начальника Управління
державної охорони України на підставі обґрунтованого клопотання
військовослужбовця (працівника).
В окремих випадках, з метою
створення умов для належного виконання службових обов'язків за посадою
допускається у передбачених законодавством України випадках надання службових
приміщень військовослужбовцям, які забезпечені постійним житлом.
Службові жилі приміщення
військовослужбовцям (працівникам) Управління надаються за рішенням Начальника
Управління державної охорони України, яке приймається з урахуванням рекомендацій
житлової комісії, керівників окремих підрозділів та оформляються відповідним
розпорядчим документом.
Таким чином, суд приходить до
висновку, що надання службової квартири АДРЕСА_2 та поштовою
адресою:АДРЕСА_3військовослужбовцю Управління державної охорони України ОСОБА_1
відбулося з дотриманням вищеназваних норм.
Відповідно до норм Порядку
забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 3 серпня 2006
року (далі - ПКМУ №1081), виданої на виконання вимог статті 12 Закону України
«Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей»передбачено, що військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються
службовими житловими приміщеннями, що відповідають вимогам житлового
законодавства. З цією метою у кожній військовій частині формується фонд
Військовослужбовцям, які мають
вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається
житло для постійного проживання.
Забезпечення військовослужбовців та
членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання
один раз протягом усього часу проходження військової служби житла
новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у
фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Військовослужбовці та члени їх
сімей, які проживають разом з ними, за відсутності у них за місцем проходження
служби житла для постійного проживання забезпечуються службовими житловими приміщеннями.
Житлове приміщення включається до
числа службового згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської,
районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової
частини, погодженого з квартирно-експлуатаційним органом.
До числа службового може бути
включене тільки вільне житлове приміщення. Під службові житлові приміщення
виділяються окремі квартири.
Службові житлові приміщення
надаються військовослужбовцям згідно з рішенням командира військової частини,
яке погоджується з квартирно-експлуатаційним органом, за місцем проходження
ними військової служби.
Заперечення відповідача щодо
наявності у позивача житлового приміщення, судом до уваги не приймається,
оскільки згідно наданої довідки за формою Ф-№3, займане позивачем житлове
приміщення є приватною власністю іншої особи, набутою внаслідок
цивільно-правової угоди.
ОСОБА_1 не забезпечений житлом для
постійного проживання, а займане позивачем житло є приватною власністю іншої
особи та не відповідає вимогам, які встановлені до житлових приміщень,
визначених статтею 50 Житлового кодексу України.
За час служби позивач житлом для
постійного проживання не забезпечувався, а отже має право на отримання
службового житла, як військовослужбовець Управління державної охорони України.
Враховуючи викладене, позов
визнається судом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 94, 161-163 КАС
України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -
1. Задовольнити позов повністю.
2. Визнати недійсним рішення Печерської
15) № 4177/2/41 від 03.10.07р. про відмову затвердити спільне рішення
керівництва Управління державної охорони України та Житлово-побутової комісії від
28.12.06р. щодо надання військовослужбовцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_4) службової
квартириАДРЕСА_2 на родину з 5 осіб, у тому числі: ОСОБА_4, дружинаОСОБА_2,
донька ОСОБА_3, сини ОСОБА_4та ОСОБА_5.
3. Зобов'язати Печерську районну у місті
ОСОБА_1 (АДРЕСА_4) на службову квартируАДРЕСА_2 на родину з 5 осіб для
здійснення процедури вселення.
4. Повернути з Державного бюджету
України судовий збір у розмірі 3 (три) грн. 40 копійок на користь ОСОБА_1
Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження (ст.254
КАС України).

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України -з
дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.І.
Келеберда