Справа № 2-а-781/2007
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2007-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а- 781/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» грудня 2007 року 12 год.50 хв. м.Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд під головуванням судді Шевчук
С.М. за участю секретаря судового засідання Паршутич С.Л., сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 та представників ОСОБА_2, ОСОБА_3 ( копії
довіреностей в матеріалах справи);

відповідача: військова частина
А 4324 в особі представників: Олійника Ю.М., Пігора Д.С., Казимир К.С., Люфт
Л.О. (копії довіреностей в матеріалах справи).

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до військової частини А 4324 про визнання
неправомірними дій військової частини А4324 щодо звільнення позивача з
військової служби, скасування пункту наказу
військової частини А 4324 щодо звільнення позивача з військової служби у відставку за
віком, поновлення на військовій службі, стягнення з відповідача грошового
забезпечення за вимушений прогул та моральної шкоди, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до
військової частини А 4324 про визнання
неправомірними дій військової частини А 4324 щодо її звільнення
з військової служби у відставку за пунктом 85 підпунктом "б"- за
віком з 4 липня 2007 року; про скасування пункту наказу військової частини А -4324 №117 від
21.05.2007року щодо звільнена її з
військової служби у відставку за п.85 підпунктом "б"- за віком, як
незаконний та поновлення її на військовій службі до закінчення строку
дії контракту; про стягнення з
відповідача на її
користь грошового забезпечення
за вимушений прогул, та моральної шкоди в розмірі 15000 (п'ятнадцять
тисяч) гривень.

В судовому засіданні позивач та її представники вищевказані
позовні вимоги підтримали в повному обсязі та надали пояснення, які повністю
співпадають з поясненнями, викладеними в позовній заяві та письмових поясненнях
залучених позивачем до матеріалів справи, а зокрема позивач вказала, що
проходила в період з 26 лютого 1987 року
по 04 липня 2007 року військову службу в військовій частині А 1573
(яка є структурним підрозділом військової частини А 4324). 04.07.2007року наказом
командира військової частини А 4324 № 117 від 21.05.2007 була звільнена
04.07.2007року з військової служби у
відставку за пунктом 85 підпунктом "б"- за віком. Своє звільнення
вважає протиправним, вказує, що з нею був укладений контракт на продовження строку військової служби за контрактом
терміном на п'ять років до
29.12.2007року, що командуванню
відповідача було відомо, що граничний вік
перебування позивача на військовій службі настає 10.03. 2007 року (45
років), однак знаючи вказане контракт
було укладено до 29.12.2007 року. Вважає, що з військової служби її повинно
було бути звільнено по закінченню строку дії контракту. Також, позивач вказує,
що під час її звільнення з роботи відповідачем порушено п.85 Положення про проходження військової служби
солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України (затв.
Указом Президента України від 7 листопада 2001 року N 1053/2001) відповідно до
якого відповідач зобов'язаний був попередити позивача про дострокове розірвання контракту, за два
місяці у встановленому порядку, пункт 10.4 Наказу Міністра оборони України №
322 від 30.09.2002 року про затвердження
Інструкції про організацію виконання вимог Положення про проходження військової
служби солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України, в
якому зазначено, що з особами рядового, сержантського та старшинського складу
про наступне їх звільнення проводиться не менше двох бесід. Перша бесіда для осіб, які підлягають
звільненню за віком або після закінчення контракту, проводиться не пізніше ніж
за п'ять місяців до досягнення граничного віку перебування на військовій службі
або до закінчення строку дії контракту.
Позивач вказує, що у встановленому
порядку та строки, бесіди з нею не проводились, про дострокове розірвання
контракту за два місяці її не попереджали. Позивач вказує, що 21.05.2007 року командуванням частини їй було
запропоновано підписати чотири
екземпляри аркушів бесіди, які вона
заповнила 21.05.2007 року де зазначила, що не згідна зі звільненням і
хоче дослужити до закінчення терміну контракту, як це передбачено
законодавством. Вказує, що таким протиправним звільненням відповідач завдав їй
моральну та матеріальну шкоду, яка виразилась в тому, що позивач починаючи з
травня 2007 року і до липня 2007 року постійно жила під тиском відповідача, її
постійно змушували підписувати якісь документи та ставити дати, які вже давно
пройшли або взагалі не ставити на документах дат, неодноразово в неробочий час
приїздили до неї додому і погрожували. Кожен
робочий день протягом зазначеного періоду супроводжувався тиском на неї.
Зазначає, що на цьому ґрунті у неї розпочалися безсоння, головний біль, різкі
стрибки тиску, нервові зриви та інші ознаки нервового виснаження, вона втратила
спокій та душевну рівновагу, адже
тривалий час вважала, що буде служити до грудня 2007 року і мала з
врахуванням цього відповідні плани на майбутнє.

Відповідач проти позову заперечує. В
судовому засіданні представники відповідача надали пояснення, які повністю
співпадають з поясненнями, викладеними в запереченнях на позовну заяву та
поясненнях, а зокрема представники відповідача зазначають, що відповідно до п. 1.1 ст. 22 Закону України
"Про військовий обов'язок та військову службу" в редакції Закону
№3597-4 від 04.04.2006 року граничний
вік для перебування на військовій службі встановлюється для військовослужбовців
рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу
за контрактом - до 45 років. Тим же законом продовження військової служби даної
категорії понад граничний вік не передбачено. Пункт 6 ст. 26 названого закону
вказує, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які
проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби: а)у
зв'язку із закінченням строку контракту; б)за станом здоров'я; в)за віком - у
разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі.

Відповідно до п. 85, 86 Положення про проходження військової служби
солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України №1053/2001
від 07.11.2001р. після закінчення строку військової служби, визначеного першим
контрактом, військову службу може бути продовжено за новим контрактом на строк
від 3 до 5 років щоразу до досягнення граничного віку перебування на цій
службі. Контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які
проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби: а)
після закінчення строку контракту; б) за віком - у разі досягнення граничного
віку перебування на військовій службі (п. 85 названого Положення). Командування
військової частини має право достроково розірвати контракт і звільнити
військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом, з військової
служби за наявності підстав, передбачених підпунктом "б" пункту 85
цього положення. Представники відповідача стверджують, що командиром військової
частини А1573 м. Рівне з позивачем була проведена бесіда про можливе звільнення
за віком за п'ять місяців до звільнення, проте позивач відмовилась ставити будь
які підписи, перед виданням наказу про звільнення з позивачем 21 травня 2007
року була проведена підсумкова бесіда. Вважають, що звільнення позивача здійснено у відповідності
до норм діючого законодавства.

Відповідач просить суд відмовити позивачеві в задоволенні
позову.

Судом досліджені письмові докази, наявні у
матеріалах справи, які подані позивачем одночасно із позовною заявою та докази,
подані позивачем та відповідачем в ході судового розгляду справи.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення сторін та їх представників, дослідивши подані суду письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин
справи в їх сукупності, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає до
часткового задоволення.

Суд
виходив з такого.

Відповідно до наказу командира
військової частини А 4324 № 255 від 22.11.2002року продовжено строк дії
військової служби за контрактом терміном
на п'ять років старшому солдату ОСОБА_1
до 29.12.2007року у військовій частині А 1573, яка є структурним
підрозділом військової частини А 4324
(а.с.6, 7, 16).

Згідно наказу відповідача № 117 від
21.05.2007року позивача було звільнено з військової служби з
04.07.2007року за п. 85 п. «б» - за
віком (а.с.15).

Вище зазначені обставини були визнані представниками
позивача та відповідача в ході проведення попереднього судового засідання.

З
грошового атестату позивача № 311070 та довідки, виданої військовою
частиною А 1573, (яка є структурним підрозділом відповідача) №728 від
30.11.2007року вбачається, що грошове забезпечення ОСОБА_1 у разі її проходження військової служби за контрактом у період з
04.07.2007року по 10.12.2007року
позивача складалоб 6 109, 36грн.,
з якого основні та додаткові види грошового забезпечення (оклад за військове
звання, посадовий оклад, відсоткова надбавка за військову службу в розмірі 35%, надбавка за службу в Збройних
силах України в розмірі 100%) складають 1891,40грн., заохочувальні виплати (премія та надбавка за
безперервну вислугу років) складають 4 217,96 грн.

Підпункт «б» п. 85, п. 86 Положення про проходження
військової служби солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил
України (затв. Указом Президента України
від 7 листопада 2001 року N 1053/2001), передбачають, що військовослужбовці,
які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби
за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі. Командування
військової частини має право достроково розірвати контракт і звільнити
військовослужбовця, який проходить військову службу за контрактом, з військової
служби за наявності підстави, передбаченої підпунктом "б" пункту 85
названого Положення.

Відповідно до ст. 22. Закону України
"Про військовий обов'язок та військову
службу" (в редакції що діяла зі
змінами від 11.05.2007 року) граничний
вік перебування на військовій службі для
військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, які
проходять військову службу за контрактом
встановлено 45 років.

З ініціативи
військовослужбовця контракт може бути розірвано з підстав, зазначених у
підпунктах "б", "в", "д", "ж" пункту 85
цього Положення.

Про дострокове розірвання контракту
командування повинно попередити військовослужбовця не пізніше ніж за місяць
до подання документів про звільнення зі служби.
Військовослужбовець, щодо якого прийнято рішення про дострокове розірвання
контракту, має право оскаржити це рішення в порядку, встановленому
законодавством. Оскарження не припиняє виконання рішення.

У разі визнання
рішення про дострокове розірвання контракту незаконним військовослужбовець
поновлюється на посаді, яку займав раніше, або на рівній посаді з виплатою
грошового забезпечення за час вимушеного прогулу (п. 86 названого вище
Положення).

Згідно до пояснень представників
відповідача, наданих в судовому засіданні, подання на звільнення позивача
внесено 21 травня 2007року комадиром
військової частини А 1573 (де проходила службу позивач. З наведеного слідує, що командування
відповідача (відповідно до п. 86
згаданого вище Положення) зобов'язане було повідомити позивача не пізніше ніж за місяць до дати (21.05.2007року) подання документів
про звільнення позивача зі служби.

Доказів попередження позивача,
не пізніше ніж за місяць до дати подання документів про звільнення
позивача зі служби, відповідач суду не надав.

З вказаного слідує, що відповідачем порушено порядок звільнення військовослужбовців
передбачений п.86 Положення про
проходження військової служби солдатами
(матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України.

Пункт 10.4 Інструкції
про організацію виконання вимог Положення про проходження військової служби
солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України (затвердж.
Наказом Міністра оборони України № 322 від 30.09.2002 року) передбачає, що з особами рядового, сержантського та
старшинського складу про наступне їх звільнення проводиться не менше двох
бесід.

Перша бесіда для осіб, які підлягають звільненню за віком або
після закінчення контракту, проводиться не пізніше ніж за п'ять місяців
до досягнення граничного віку перебування на військовій службі або закінчення
строку дії контракту.

З матеріалів справи вбачається, що 21.05.2007року з позивачем
проведено дві бесіди (а.с. 73, 74), одна з них проведена командиром військової
частини А 1573, друга бесіда проведена тимчасово виконуючим обов'язки командира військової частини А 4324.

Твердження відповідача про проведення з позивачем (за п'ять
місяців) бесіди про наступне звільнення,
в підтвердження чого ним надано суду письмове
пояснення представника відповідача - майора Олійника Ю.М., то вказане твердження не відповідає приписам
пункту 10.4 Інструкції «Про організацію
виконання вимог Положення про проходження військової служби солдатами
(матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України», який зокрема
передбачає, що зміст проведення бесід відображається не в поясненнях, а в
аркуші бесіди, який підписується військовослужбовцем, що звільняється, та
особою, яка проводила бесіду. У разі відмови військовослужбовця підписати Аркуш
бесіди, він підписується начальником, який проводив бесіду, та особами,
присутніми під час бесіди. Аркуші бесід додаються до особової справи.

А відтак слідує, що доказом проведення бесід з
військовослужбовцем може бути лише аркуш бесіди. Відповідачем не надано суду
належних доказів (актів бесід), що відповідачем
(за п'ять місяців до досягнення граничного віку перебування позивача на
військовій службі) проводилась в установленому порядку з позивачем бесіда про наступне його звільнення. Обумовлене в свою чергу
вказує на порушення відповідачем під час
звільнення позивача пункту 10.4 Інструкції «Про організацію виконання вимог
Положення про проходження військової служби солдатами (матросами), сержантами і
старшинами Збройних Сил України» (затвердж. Наказу Міністра оборони України №
322 від 30.09.2002 року).

Відповідно до п. 2.7
Інструкції «Про організацію виконання вимог Положення про проходження
військової служби солдатами (матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил
України» тривалість дії останнього контракту визначається строком, який
залишився до досягнення військовослужбовцем граничного віку перебування на
військовій службі, або строком, на який його залишено на військовій службі
понад граничний вік.

З наказу командира військової частини А 4324 № 255 від
22.11.2002року вбачається, що позивачеві продовжено строк дії військової служби
за контрактом терміном на п'ять років до
29.12.2007року. Про дату досягнення позивачем граничного віку перебування на
військовій службі відповідачу було відомо, вказане підтверджується контрактом
про проходження військової служби в Збройних Силах України, в якому
зазначено дату народження позивача. Однак,
контракт відповідачем було продовжено на строк понад граничний
вік позивача.

Таким чином, тривалість дії останнього контракту,
відповідно до п. 2.7 вищеназваної вище Інструкції, визначається строком, на
який позивача залишено на військовій службі, тобто до 29.12.2007року.

Окрім зазначеного, п. 6 глави XII Прикінцевих положень
Закону України „Про військовий обов'язок і військову службу" (в редакції
від 04.04.2006 року №3597-ІУ) передбачає, що контракти про проходження
військової служби, які були укладені до набрання чинності цим Законом діють
протягом строку, на який вони були укладені. Вказаний Закон, згідно до п.1
Прикінцевих положень набрав чинності з дня його опублікування, а таке офіційне
опублікування було здійснено в Офіційному віснику України №17 від 10.05.2006р.
Таким чином, згідно до пункту 6 Прикінцевих положень вказаного закону всі
контракти, укладені до 10.05.2006 року повинні діяти протягом всього строку на
який вони були укладені. Контракт позивачем було укладено у грудні 2002 року,
тобто до набрання чинності Законом України „Про військовий обов'язок і
військову службу" (в редакції від 04.04.2006 року №3597-ІУ), то відповідно
такий контракт повинен діяти до закінчення строку, на який він був укладений,
тобто до 29 грудня 2007 року.

З вказаного слідує, що
дії військової
частини А 4324 в частині звільнення
позивача з військової служби у відставку за пунктом 85 підпунктом
"б"- за віком з 4 липня 2007 року слід визнати неправомірними, а
наказ військової частині А 4324 №117 від
21.05.2007року в частині звільнення
позивача з військової служби у відставку за пунктом 85 підпунктом
"б"- за віком з 4 липня 2007 року
слід визнати незаконним та скасувати.

Відповідно
до п. 86 Положення про проходження військової служби солдатами
(матросами), сержантами і старшинами Збройних Сил України (затв. Указом Президента України від 7 листопада
2001 року N 1053/2001) у разі визнання рішення про дострокове розірвання
контракту незаконним, військовослужбовець поновлюється на посаді, яку займав
раніше, або на рівній посаді з виплатою грошового забезпечення за час
вимушеного прогулу.

За таких обставин, суд вважає що позивача
слід поновити на військовій службі до
закінчення строку дії контракту та стягнути з відповідача на користь позивача
грошове забезпечення за вимушений прогул
за період з 04.07.2007року по 10.12.2007року
в розмірі 6 109, 36 грн.

Що ж до
посилань позивача на завдану відповідачем
моральну шкоду, яка виразилась у
втраті спокою, душевної рівноваги, погіршення стану здоров'я (безсоння,
головний біль, різкі стрибки тиску, нервові зриви та інші ознаки нервового
виснаження), а також у тому, що позивачка жила під тиском відповідача, її
змушували підписувати якісь документи,
та ставити дати, які вже давно пройшли або взагалі не ставити на
документах дат у зв'язку із звільненням з військової служби, то позивачем не надано жодних доказів виникнення (у зв'язку із її звільненням)
таких розладів здоров'я та обставин на які покликається позивач.

В
судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_3, суду пояснив, що з позивачем
перебуває в шлюбі, що в наслідок порушення
законних прав позивача на військову службу до закінчення дії контракту
та звільнення відповідачем позивача з військової служби до закінчення дії контракту, вона
стала знервованою, погіршилися їхні стосунки в сім'ї, таке звільнення із
військової служби призвело до порушення
нормальних життєвих зв'язків позивача, як із членами сім'ї, так і з
іншими оточуючими людьми.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування
моральної шкоди працівнику провадиться власником або уповноваженим ним органом
у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

Враховуючи
викладені обставини, суд вважає, що
позовна вимога про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди у зв'язку з
протиправним звільненням позивача із військової служби підлягає
частковому задоволенню в розмірі
1 000, 00грн.

Керуючись
статтями 160-163, п. 3 ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини А 4324 задоволити
частково.

1. Визнати неправомірними дії
військової частини А 4324 щодо
звільнення ОСОБА_1 з військової
служби у відставку за пунктом 85 підпункту "б"- за віком з 4 липня
2007 року;

2. Визнати
незаконним та скасувати наказ військової частини А 4324 №117 від
21.05.2007року в частині щодо
звільнення ОСОБА_1 з військової служби у відставку за п.85
підпункту "б"- за віком з 4
липня 2007 року;

3. Поновити
ОСОБА_1 на військовій службі у
військовій частині А 1573 (яка є структурним підрозділом
військової частини А 4324) до закінчення строку дії контракту, тобто до
29.12.2007року.

4. Виконати негайно
постанову суду про поновлення ОСОБА_1 на
військовій службі у військовій частині
А 1573 (яка є структурним
підрозділом військової частини А 4324);

5. Стягнути з
відповідача - військової частини
А 4324 (Львівська обл., Пустомитівський район с.Липки) на
користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
Ідентифікаційний номер НОМЕР_1):

- грошове забезпечення
за вимушений прогул за період з 04.07.2007року по 10.12.2007року в
розмірі 6 109, 36грн., (шість тисяч сто дев'ять гривень 36коп.) ;

- моральну
шкоду в розмірі 1000 ( тисячі) гривень.

6. Присудити
з Державного бюджету України користь позивача сплачений судовий збір в розмірі
74,49 (сімдесят чотири
грн. 49 коп.).

7. Виконавчий
лист видати після набрання, відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, постановою законної сили в порядку, визначеному частиною 1
статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

8. Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного
суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову.

Заява про апеляційне оскарження подається
протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя С.М. Шевчук

Повний текс постанови складено та
підписано «11» грудня 2007року.