Справа № К-22530/06
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2007-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
24 жовтня 2007 року м.
Колегія суддів
Вищого адміністративного суду України в
Головуючого - Харченка В.В., суддів
- Васильченко Н.В., Гончар Л.Я., Матолича С.В., Шкляр Л.Т., при секретарі
Мельник І.М., за участі представника АТ
«Укрінбанк» Гнисюка С.Д., розглянувши у
відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 13
квітня 2006 року та постанову Деснянського районного суду від 26 жовтня 2005
року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Комунального
підприємства «Житлорембудсервіс» про визнання неправомірними дій, за участю
третіх осіб - товариства з обмеженою відповідальністю «Інфорт» та акціонерного
товариства «Український інноваційний банк», -
У квітні 2005 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися
зі скаргою на неправомірні дії
Комунального підприємства «Житлорембудсервіс» про визнання неправомірної
відмови КП «Житлорембудсервіс» укласти з ними, як із споживачами, договір на
надання житлово-комунальних послуг та зобов'язати відповідача укласти з ними
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2005 року,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста
Києва від 13 квітня 2006 року було відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з
зазначеними судовими рішеннями скаржники звернулися з касаційною скаргою, у
якій просять ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 13 квітня 2006 року та
постанову Деснянського районного суду від 26 жовтня 2005 року скасувати та
прийняти рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду
України, дослідивши матеріали справи та
доводи касаційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій було встановлено,
що позивачі є власниками квартири № АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право
власності на житло від 12.03.1997 року, в обґрунтування своїх позовних вимог
посилаються на норми ст.ст. 317, 319, 382 ЦК України.

Дослідивши матеріали скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних
підстав.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України
встановлено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом четвертим частини першої
статті 17 КАСУ передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється
на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених
законом.

Визначення суб'єкта владних
повноважень дається в пункті сьомому статті 3 КАСУ, згідно з яким - це орган
державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова
особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 3 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства
України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог, які
належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено
законом.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем висунуто вимоги до відповідача, який не є суб'єктом владних
повноважень, обґрунтовуються заявлені вимоги нормами цивільного законодавства
та Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Норми вищезазначеного Закону України не містять
визначення повноважень виконавців послуг, які можуть бути кваліфіковані як
владні повноваження, в розумінні статті 3 КАС України.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини
між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних засадах.

Частиною 1 статті 228 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено,
що суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і
залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав,
встановлених статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства
України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в
порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного судові рішення у
справі підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

Керуючись ст. ст. 157, 221, 227 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 13
квітня 2006 року та постанову Деснянського районного суду від 26 жовтня 2005
року скасувати.

Провадження по справі в адміністративному
порядку закрити.

Матеріали справи направити до Деснянського
районного суду міста Києва для розгляду
скарги по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ В.В.Харченко

Судді
/підпис/ Н.В.Васильченко

/підпис/ Л.Я.Гончар

/підпис/ С.В.Матолич

/підпис/ Л.Т.Шкляр

З оригіналом згідно

суддя Н.В.Васильченко