Справа № К-7322/06
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2007-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

23 серпня 2007 року м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого
- судді Шипуліної Т.М.,

суддів:
Мироненка О.В. , Маринчак Н.Є., Сергейчука О.А., Рибченка А.О.

при
секретарі Бойченко Ю.П.

за участю:

від
позивача Жукова В.І.

від
відповідача ОСОБА_1.

розглянула
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Балтської МДПІ Одеської
області на рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2004 року та
постанову Одеського апеляційного господарського суду від 01.02.2005 року по
справі № 14-27/219-04-5288 за позовом Балтської МДПІ Одеської області до
Приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкової заборгованості та зустрічним
позовом Приватного підприємця ОСОБА_2 до Балтської МДПІ Одеської області про
визнання недійсними податкових повідомлень-рішень .

Заслухавши
доповідь судді Шипуліної Т.М., пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія:

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням
Господарського суду Одеської області від 14 грудня 2004 року, залишеним без
змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01 лютого 2005
року, в задоволені позовних вимог Балтської МДПІ Одеської області до ПП
ОСОБА_2. про стягнення податкової заборгованості в сумі 3453,00 грн. -
відмовлено, зустрічний позов ПП ОСОБА_2. до Балтської МДПІ Одеської області
задоволено, визнано недійсними податкові повідомлення-рішення №
45-23-/416 та № 45-23-/417 від 07.05.2003 року.

Не
погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями, Балтська МДПІ Одеської області
11 квітня 2005 року звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного
суду України.

Ухвалою
Вищого адміністративного суду України від 19.06.2006 року касаційна скарга
прийнята до провадження суду, по ній відкрито касаційне провадження.

В
касаційній скарзі Балтська МДПІ Одеської області просить скасувати рішення суду посилаючись на те, що судами при
вирішення спору неправильно застосовані норми матеріального права.

Касаційна
скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відмовляючи
Балтській МДПІ Одеської області в задоволенні вимог про стягнення податкової
заборгованості 3459 грн. та задовольняючи позовні вимоги відповідача про визнання недійсними
податкових повідомлень - рішень № 45-23-/416 та №
45-23-/417 від 07.05.2003 року, суди виходили з того, що ст. 6 Закону України „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами" передбачено, що податкове повідомлення-рішення надсилається
платнику податків у разі коли сума податкового зобов'язання розраховується
контролюючим органом відповідно до ст. 4 цього Закону.

З
огляду на те, що відповідальність в оскаржуваних податкових повідомленнях - рішеннях
встановлена за роздрібну торгівлю алкогольними напоями і тютюновими виробами
без наявності відповідних ліцензій, яка передбачена абзацом п'ятим частини
другої статті 17 Закону України „Про державне регулювання виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та
тютюновими виробами" та за проведення розрахункової операції пов'язаної із
реалізацією алкогольних напоїв і тютюнових виробів без застосування реєстратора
розрахункових операцій, що передбачена п. 1 ст. 17 Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", суди прийшли до висновку, що підстав для
направлення податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних санкцій у
порядку передбаченому Законом України „Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", у
позивача не було, а тому відсутні і підстави для стягнення штрафних санкцій як
податкового боргу з відповідача.

Вважаючи, що судові рішення про відмову у
стягненні штрафних санкцій з відповідача по суті є правильними, колегія Вищого
адміністративного суду України при цьому виходить з наступного.

Дійсно,
відповідно до змісту ст. 17 Закону України „Про державне регулювання
виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами" та
п. 1 ст. 17 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» фінансові санкції (штрафи) за вказані
порушення застосовуються за рішенням відповідних органів державної податкової
служби України.

Проте,
зазначені фінансові санкції (штрафи) не є податковими зобов'язаннями у
розумінні Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами", оскільки згідно
преамбули названого Закону він є спеціальним законом з питань оподаткування,
який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед
бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових
платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та
внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної
діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Відповідно
до вимог п. 1.9 ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами",
податкове повідомлення - це письмове повідомлення контролюючого органу про
обов'язок платника податків сплатити суму податкового зобов'язання, визначену
контролюючим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею
6 названого Закону передбачено, що податкове повідомлення-рішення надсилається
платнику податків у разі коли сума податкового зобов'язання розраховується
контролюючим органом відповідно до ст. 4 цього Закону.

Огляду
на те, що відповідальність в оскаржуваних
податкових повідомленнях - рішеннях встановлена за роздрібну торгівлю
алкогольними напоями і тютюновими виробами без наявності відповідних ліцензій,
яка передбачена абзацом п'ятим частини другої статті 17 Закону України „Про
державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами" та за проведення
розрахункової операції пов'язаної із реалізацією алкогольних напоїв і тютюнових
виробів без застосування реєстратора розрахункових операцій, що передбачена п.
1 ст. 17 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", необхідно
погодитись з висновками судів, що
підстав для направлення податкових повідомлень-рішень про застосування штрафних
санкцій у порядку передбаченому Законом України „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами", у позивача не було.

Разом з
тим, на думку колегії, зазначене могло б бути лише підставою для зміни в
судовому порядку форми рішення, що
повинно прийматися контролюючий орган,
та порядку його прийняття, а не
підставою для відмови в задоволенні вимог про стягнення штрафних санкцій
при доведеності вини суб'єкта господарювання та дотримання умов, передбачених
ст.250 ГК України.

В той же час, за матеріалами справи
вбачається, що перевірка відповідача була проведена Балтською МДПІ Одеської
області 29 квітня 2003 року, повідомлення - рішення прийняті 7 травня 2003
року, з позовом до суду про стягнення штрафних санкцій позивач звернувся в
липні 2004 року, тобто поза межами річного терміну.

Відповідно
до ст.250 ГК України адміністративно-господарські санкції можуть бути
застосовані до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення
порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб'єктом
встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності,
крім випадків, передбачених законом.

З
огляду на зазначене та враховуючи, що в позові до ПП ОСОБА_2. відмовлено з
посиланням на положення ст. 19
Конституції України, яка передбачає, що
органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України, колегія вважає, що підстав для скасування судових
рішень немає.

Керуючись
ст.ст. 210, 220, 221 ,224, 231 та ч.5 ст.254
КАС України, колегія -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну
скаргу Балтської МДПІ Одеської області залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області
від 14.12.2004 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від
01.02.2005 року -без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення.

За
винятковими обставинами вона може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом одного місяця з дня їх відкриття.

Головуючий:

_______________________

Шипуліна Т.М.

Судді:

_______________________

Мироненко О.В.

_______________________

Маринчак Н.Є.

_______________________

Сергейчук О.А.

_______________________

Рибченко А.О.

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

/ вступна та резолютивна частини /

23 серпня 2007 року м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого
- судді Шипуліної Т.М.,

суддів:
Мироненка О.В. , Маринчак Н.Є., Сергейчука О.А., Рибченка А.О.

при
секретарі Бойченко Ю.П.

за участю:

від
позивачаЖукова В.І.

від
відповідача ОСОБА_1.

розглянула
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Балтської МДПІ Одеської
області на рішення Господарського суду Одеської області від 14.12.2004 року та
постанову Одеського апеляційногогосподарського суду від 01.02.2005 року по
справі № 14-27/219-04-5288 за позовом Балтської МДПІ Одеської області до
Приватного підприємця ОСОБА_2 про стягнення податкової заборгованості та
зустрічним позовом Приватного підприємця ОСОБА_2 до Балтської МДПІ Одеської
області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень .

Заслухавши
доповідь судді Шипуліної Т.М., пояснення осіб, які з'явилися в судове
засідання, перевіривши доводи касаційної скарги щодо дотримання правильності
застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія в порядку ч.3 ст.160 КАС України та керуючись
ст.ст. 210, 220, 221 ,224, 231 та ч.5 ст.254
КАС України -

У Х В А Л И Л А:

Касаційну
скаргу Балтської МДПІ Одеської області залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області
від 14.12.2004 року та постанову Одеського апеляційного господарського суду від
01.02.2005 року -без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення.

За
винятковими обставинами вона може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом одного місяця з дня їх відкриття.

Головуючий:

_______________________

Шипуліна Т.М.

Судді:

_______________________

Мироненко О.В.

_______________________

Маринчак Н.Є.

_______________________

Сергейчук О.А.

_______________________

Рибченко А.О.