Справа № 22-а-1220/2007
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2007-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
Головуючий 1 інстанції - Марюхна Л.А.
Категорія - визнання нечинним
рішення виконавчого комітету
Доповідач -
Сіренко О.І.

сільради

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2007 року
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду

В складі : Головуючого -
судді
Сіренко О.І.

Суддів
Мельнікової Л.В.

Григорова
А.М.

За участю
секретаря
Спесивцевої О.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову
Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 березня 2007 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ,
ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ,
ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30, ОСОБА_31 до виконавчого комітету
Караванської сільради Нововодолазького району про поновлення строку для
пред'явлення адміністративного позову , визнання нечинним рішення виконавчого комітету від 11.01.2005 року №1 ,
свідоцтва про право власності на нерухоме
майно від 03.06.2005 видане Караванською сільрадою Нововодолазького району на
ім'я ОСОБА_1, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

14 липня 2006 року позивачі звернулися до суду з адміністративним позовом
до виконавчого комітету Караванської
сільради Нововодолазького району про визнання нечинним рішення виконавчого
комітету від 11.01.2005 року №1 щодо видачі свідоцтва про право власності на
цегельний завод розташований в АДРЕСА_1, та виданого на його підставі свідоцтва
про право власності від 03.06.2005 року на ім'я ОСОБА_1 при цьому просили поновити
строк на пред'явлення позову як такого, що пропущений з поважних
причин.

Представник позивачів ОСОБА_32.
підтримав позов , зазначив , що майно

цегельного
заводу було надано в оренду приватному підприємству „Каштан" з 5 травня 2003 р.по 05 травня 2008 р.. Рішенням комісії по врегулюванню майнових
відносин власників

бувшого СВК
„Україна" майно цегельного заводу виділено у власність групі пайовиків

СВК „Україна" яких він представляє. На це майно став
претендувати ОСОБА_33 , який

отримав право
на майнові паї від власників СПК „Україна".

ОСОБА_33 готував
документи у Караванській сільраді . На підставі наданого до Нововодолазького
МКПТІ рішення виконавчого комітету від 11.01.2005 року №1 отримав витяг про
реєстрацію права власності на нерухоме майно та свідоцтво про право власності
на комплекс будівель і споруд цеху по виготовленню цегли в АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_1 . Це свідоцтво підписане головою Караванської сільради та затверджене
печаткою. На підставі цього свідоцтва ОСОБА_1. продала завод 20.10.2005
рокуОСОБА_2. Після здійснення лише останньої угоди позивачам як законним
власникам майна стало про те що їх право на користування заводом втрачене ,
тому і звернулися до суду з цим позовом .

Позивачі у своїй
заяві також просили визнати нечинним рішення виконавчого
комітету 11.01.2005 року №1 , та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 6.2005 видане
Караванською сільрадою Нововодолазького району на ім'я ОСОБА_1 . Але ,як стало
відомо лише під час розгляду справи в суді таке рішення Караванської сільради про надання права власності та виготовлення технічної докуметації взагалі
не існує і свідоцтво, видане на
підставі неіснуючого рішення , що надавалось ОСОБА_1. до МКПТІ , тому нечинним
слід визнати надане для оформлення документів рішення сільради №1 від 11.01.2005 року , так як існуюче під цим номером рішення виконкому Каранської
сільради містить зовсім інший зміст ,і не стосується справи .

Представник відповідача - Голова
Караванської сільської ради позов визнав і пояснив суду , що у січні 2005 року
у сільраду надійшла заява ОСОБА_1 видачу свідоцтва про право власності на
об'єкти власності бувшого СВК „Україна „ у тому числі і на цегельний завод . Він наклав
візу про підготовку розпорядження „крім цегельного заводу" , оскільки знав
про те , що рішенням по врегулюванню
майнових осин власників бувшого СВК „Україна" майно та споруди
цегельного заводу виділено у власність групі пайщиків СВК „Україна" -
позивачам по справі.

Підготовку розпорядження здійснював
ОСОБА_33, він надав його на підпис , і він як Голова вчинив , але не мав на це
права , оскільки рішення на виконкомі таке не приймалось. Коли розпорядження з
МГБТІ було повернуто для переробки його було ліквідовано . Чинним є
розпорядження №2 та 2 „а" від 11.01..2005 року . Копія розпорядження №1
від 11.01.2005 року надана до Нововодолазького бюро технічної документації при
відсутності оригіналу такого розпорядження юридичної сили не мала і тому цю
копію розпорядження №1 від 11.01.2005 року вважає сфальсифікованою . Свідоцтво
про право власності на цегельний
завод на ім'я ОСОБА_1. було підписане в числі інших свідоцтв і є недійсним .

Залучені до справи у якості третіх осіб
ОСОБА_1., ОСОБА_2 до суду не з»явилися.

20 березня 2007 року постановою
Нововодолазького районного суду Харківської області визнано нечинним рішення виконавчого комітету Караванської
сільської ради Нововодолазького району Харківської області №1 від 11.01.2005 року
надане до Нововодолазького МКПТІ для оформлення права власності на цегельний
завод на ім'я ОСОБА_1 .

Визнано нечинним свідоцтво про право власності ( САА
524480) від 03.06.2005 року виданого Караванською сільської ради
Нововодолазького району Харківської області на цегельний завод розташований в
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1 .

В
апеляційних скаргах ОСОБА_1. та ОСОБА_2. просить постанову суду
скасувати, ухвалити нову постанову, якою в позові позивачам відмовити,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів,
вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційних скарг, приходить до висновку, що апеляційну скарги
підлягають частковому задоволенню з наступних підстав :

Відповідно вимог
ст.. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим,
ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм
адміністративного процесуального права, а також на підставі повно і всебічно
з»ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст.
122 КАС України судовий розгляд адміністративної справи здійснюється в судовому
засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі, після закінчення
підготовчого провадження.

Позивач у справі
, відповідно до вимог ч.1 ст.51 КАС України має право змінити підставу або
предмет адміністративного позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог
або відмовитися від адміністративного позову в будь-який час до закінчення судового розгляду.

Як вбачається з
матеріалів справи, адміністративний позов
пред»явлено та підписано 14 липня 2006 року від імені 29 осіб ОСОБА_32., який не мав повноважень щодо
пред»явлення вказаного позову до суду.(а.с. 2-5)

В довіреностях,
які є в матеріалах справи (а.с.6-31) не
вказано право ОСОБА_32. на

пред»явлення
позову до суду від імені позивачів, які вказані в позовній заяві.

Крім того,
ОСОБА_9 яка вказана в якості позивачки по справі взагалі довіреності ніякої на
ім.»я ОСОБА_32. не видавала.

Суд першої
інстанції розглянув справу за її відсутності, данних про те, що вона була
повідомлена про час та місце слухання справи матеріали справи не містять. Судом
не з»ясовано питання щодо її бажання на пред»явлення такого позову.

Крім того, суд
апеляційної інстанції позбавлений
можливості з»ясувати це питання, оскільки відповідно данних поштового
відділення, повідомлення ОСОБА_9. вручити не можливо у зв»язку з тим, що вона
померла.

В суді
апеляційної інстанції позивачі не
заперечували, що остання більше року в
селі не проживає.

За таких
обставин, суд першої інстанції повинен був перевірити коло
правонаступників після смерті ОСОБА_9.
та їх ставлення до позову.

Крім того, суд
першої інстанції розглянув справу за відсутності відповідачів по справі ОСОБА_2
та ОСОБА_1. Матеріали справи не містять
данних про їх належне повідомлення про слухання справи.

З огляду на
вищевикладене, колегія суддів вважає, що постанова суду не може бути визнана
законною та обґрунтованою, судом першої інстанції допущені порушення норм
процесуального права, що призвели до ухвалення незаконного судового рішення,
тому постанова підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді
суд першої інстанції повинен з»ясувати коло
та об»сяг позовних вимог та ухвалити судове рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись
ст..ст. 195, 196, 199, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову
Нововодолазького районного суду Харківської області від 20 березня 2007 року скасувати.

Справу повернути
на новий розгляд до того - ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає
законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Повний текст
ухвали буде виготовлений 26 листопада 2007 року.

Головуючий підпис Сіренко О.І.

Судді підпис Григоров А.М.

підпис
Мельникова Л.В.

ВІРНО: СУДДЯ: