Справа № К-19292/06
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2007-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2007

№ К-19292/06

Вищий адміністративний суд України
у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого),

Бившевої Л.І., Нечитайла О.М., Пилипчук Н.Г., Рибченка
А.О.

розглянувши у порядку попереднього
провадження касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дзержинському районі м.
Харкова на рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2006 та
ухвалу Харківського апеляційного господарського
суду від 18.04.2006 по справі № АС-13/390-05

за позовом Дочірнього
підприємства виробнича фірма Центр матеріально-технічного забезпечення ЗАТ
«Трест 86»

до Державної
податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова

про визнання
недійсним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позовні вимоги про
визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 22.03.2005 №
/0, яким позивачу визначені податкові зобов'язання по ПДВ з сумі 16
667 грн. та застосовані фінансові санкції в розмірі 8 333,50 грн., на підставі
Акту від 18.03.2005 № 1686/26-02/01274739 позапланової документальної перевірки
з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з
01.10.2001 по 01.10.2004 , яким визначено порушення приписів п. 7.3.1 ст. 7
Закону України «Про податок на додану вартість» за не включення до складу
податкових зобов'язань за вересень 2004 року суму ПДВ в розмірі 16 666,66 грн.
за актом прийому-передачі від 31.08.2004 листів книги продажу товарів (робіт,
послуг) за вересень 2004 року, що спричинили заниження податкових зобов'язань
за вересень 2004 року на суму 16 667 грн.

Рішенням Господарського суду
Харківської області від 17.02.2006, залишеною без змін ухвалою Харківського
апеляційного господарського суду від 18.04.2006 по справі № АС-13/390-05, позов
задоволено.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, за договором купівлі-продажу б/н від 31.08.2004 (нотаріально
завіреного), де продавцем нерухомого майна є ЗАТ «Трест № 86», - позивач, (ДП
ВФ ЦМТЗ ЗАТ «Трест № 86») не є власником майна і не є стороною за вказаним
договором.

При цьому платник податку грошову
операцію (перераховані СПД ФО ОСОБА_1 100 000 грн.) відобразив в податковому
обліку за вересень 2004 року і включив до складу податкових зобов'язань суму
податку 16 666,66 грн. з отриманих у вересні коштів в сумі 100 000 грн.
(податкові накладні від 08.09.2004 № 273 та № 274), а після повної оплати її
покупцем, що відбулося 07.11.2004, податкові зобов'язання визначалися у кожному
податковому періоді, на який припадала оплата за нерухомість і в ці періоди
кошти до бюджету сплачені своєчасно в повному обсязі.

Відповідно суди прийшли до
висновку, що ні в акті перевірки, ні в подальших документах відповідача не
вказано чи були досліджені облікові дані підприємства, коли і на підставі яких
документів будівлі були включені в облік як основні засоби і чи є у
підприємства право власності на будівлі, що суперечить приписам Порядку
оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та
валютного законодавства суб'єктами підприємницької діяльності - юридичними
особами, їх філіями, відділеннями та іншими відокремленими підрозділами, що
діяв на час проведення перевірки та оформлення акту перевірки. Даний Порядок
зобов'язував перевіряючих в акті перевірки викладати всі суттєві обставини
фінансово-господарської діяльності суб'єкта підприємницької діяльності, які
мають відношення до фактів виявлених порушень податкового та валютного
законодавства.

Не погоджуючись із зазначеними
судовими рішеннями, відповідач (ДПІ) подав касаційну скаргу, в якій зазначив
про порушення судами пп. 7.3.1 ст. 7 Закону України «Про податок на додану
вартість» і просив судові рішення скасувати та відмовити в позові повністю.

Позивач надав заперечення на касаційну скаргу, в якому проти скарги
заперечив і просив судові рішення залишити в силі.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 06.09.2007 визнано за можливе попереднє провадження по справі.

Перевіривши правильність
застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та
процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В силу пп. 7.3.1 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» - датою виникнення податкових зобов'язань з
поставки товарів (робіт, послуг) вважається дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або
дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок платника
податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, а в разі
поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти - дата їх
оприбуткування в касі платника податку, а при відсутності такої - дата інкасації
готівкових коштів у банківській установі, що обслуговує платника податку; або
дата відвантаження товарів, а для робіт послуг) - дата оформлення документа, що
засвідчує факт виконання робіт послуг) платником податку.

Осовним аргументом
судів першої та апеляційної інстанції при задоволенні позовних вимог стало те, що висновки Акту
перевірки зроблені при помилковій оцінці фактичних обставин, прийняте на
підставі хибних висновків.

Суд касаційної інстанції
погоджується із наведеним обґрунтуванням судових рішень, оскільки Акт
прийому-передачі до договору купівлі-продажу б/н від 31.08.2004 підписаний
Головою правління ЗАТ «Трест № 86» та СПД ФО ОСОБА_1

При цьому судами встановлено, що
проплата відбувалась 2 рази: першу грошову операцію платник податку відобразив
в податковому обліку за вересень 2004 року і включив до складу податкових
зобов'язань суму, а після повної оплати її покупцем, що відбулося 07.11.2004 -
податкові зобов'язання були відображені в податковому обліку за листопад 2004
року.

Тобто податкові зобов'язання
визначалися у кожному податковому періоді, на який припадала оплата за
нерухомість і в ці періоди кошти до бюджету сплачені своєчасно в повному
обсязі.

Відповідно порядок, встановлений
пп. 7.3.1 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», не порушений,
оскільки факт реалізації підприємством майна станом на вересень 2004 року не
відбувся.

Таким чином, аналізуючи підстави
нарахування податкового зобов'язання - необхідно звернути увагу на помилковість
міркувань скаржника, оскільки в даному випадку до дослідженого договору
купівлі-продажу від 31.08.2004 позивач не має відношення, то у відповідача
відсутні законні підстави вимагати від Дочірнього підприємства Виробничої фірми
Центр матеріально-технічного забезпечення ЗАТ «Трест № 86» визначати дату
виникнення податкових зобов'язань по ПДВ у залежності від дати, яка вказана в
акті прийому-передачі нерухомості, але сама дата не вказана.

Отже, при прийнятті судових рішень
суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вичерпних юридичних висновків щодо
встановлених обставин справи і правильно застосували до спірних правовідносин
сторін норми матеріального права та підставно задовольнили позов. А рішення
судів першої та апеляційної інстанцій належним чином мотивовані і за своїм
змістом та формою відповідають вимогам процесуального закону і не підлягають
скасуванню. При цьому доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. ст. 215, 220, 2201,
221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дзержинському районі м. Харкова залишити без
задоволення.

Рішення Господарського суду
Харківської області від 17.02.2006 та ухвалу
Харківського апеляційного господарського суду від 18.04.2006 по справі №
АС-13/390-05 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в
порядку, визначеними ст. ст. 237-239 КАС України.

Головуючий О.В.
Карась

Судді Л.І.
Бившева

О.М.
Нечитайло

Н.Г.
Пилипчук

А.О.
Рибченко