Справа № 2-а-428/2007
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2007-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-428
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
====================================================================
Ялтинський міський суд Автономної
Крим у складі головуючого судді - Земляній Г.В., при секретарі -
О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста
адміністративну справу за позовом
державної виконавчої служби Міністерства
бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії
звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту державної
служби Міністерства юстиції України про
визнання дії, що до
у відкритті виконавчого провадження вчиненими у порушення вимог ч.1 ст.
Закону України «Про виконавче провадження»,
визнати незаконною і скасувати
від 28 березня 2007 року за номером ВП
№3362331 за підписом Борейко
«Про відмову у відкритті виконавчого провадження» і зобов'язати
відповідача відкрити виконавче провадження на підставі
виконавчого листа від
березня 2007 року та направити постанову
про відкриття виконавчого
провадження на адресу позивача та у Ялтинський міській
суд.
вимоги мотивовані тим, що 21 березня 2007 року відповідачем було
цінного листа із заявою про примусове виконання рішення суду і з
виконавчого листа від 07 березня 2007 року, виданого Ялтинським
судом на примусове виконання Постанови Ялтинського міського суду від 03
2006 року по адміністративній справі №2а-578/06, згідно із яким на
Управління нагляду за додержанням
законів на транспорті Генеральної
прокуратури України Попова В.І. покладено обов'язок
розглянути заяви ОСОБА_1 про порушення кримінальної справи за фактом скоєння злочинів передбачених
ч.2 ст.382 КК України, відносно Міністра
транспорту і зв'язку
України Бондаря В.В..
10 квітня 2007 року позивачем отримано від відповідача Департаменту
служби листа, до якого була додана
постанова ВП №3362331 « Про

відмову
у відкритті виконавчого провадження(відмову у прийнятті до провадження

виконавчого
документа) від 28 березня 2007 року і оригінал виконавчого листа.

Відповідач
відмовив у відкритті виконавчого провадження, так як виконавчий лист

не
відповідав вимогам ст.11 Закону України «Про виконавче провадження»,

відповідно
до якого боржником може бути тільки
юридична або фізична особа.

Зазначена
бездіяльність відповідача на думку позивача є протизаконною, та

вчинена
у порушення ст.ст.19, 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач
ОСОБА_1 надав до суду клопотання про розгляд справи по суті в його

відсутність.

Представник
відповідача у судове засідання не явився, про день та час слухання

справи
сповіщений належним чином, причину нез'явлення суду не надав. Судом

постановлено
розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Дослідивши доказі, матеріла адміністративної справи
№2а-578/06р. суд, вважає,

що позовна
заява являється законною
та обґрунтованою і підлягає

задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1
ст. 6 Конвенції про захист
прав і основних свобод

людини (Рим 4
листопада 1950 року), ратифікованою
Верховною радою України

17
липня 1997 року,
кожен при вирішенні
питань щодо його
цивільних

прав і обов'язків
або встановленні обґрунтованості будь - якого

кримінального обвинувачення, висунутого
проти нього , має право
на

справедливий і
відкритий розгляд упродовж
розумного строку незалежним

і безстороннім
судом, встановленим законом.

Складовою
частиною справедливого судочинства
є доступ до процедури
з

усіма атрибутами
контролю , тобто право на
судовий контроль органів

державної
влади. Конвенція про захист
прав і основних свобод

людини являється
складовою частиною загальнонаціонального законодавства

України.

Згідно ст. 55
Конституції України права свободи
громадян захищаються

судом.

Це
означає, що суд не може
відмовити у правосудді, якщо громадянин

України
, іноземець, особа без громадянства вважають , що їхні права і

свободи порушені
або порушаються , створено або
створюються перешкоди для

їх реалізації , або мають
місце інші ущемлення
прав та свобод .

Положення Конвенції
та Конституції України з
цього питання відтворені в

ст.
2 Кодексу адміністративного судочинства
України, частиною 1 якої

передбачено,
що завданням адміністративного судочинства
є захист прав, свобод

та
інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з

боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх

посадових
і службових осіб.

Рішенням
Ялтинського міського суду від 03 серпня 2006 року , яке залишено без

змін
судовою палатою по цивільним справам Апеляційного суду Автономної

республіки
Крим позов ОСОБА_1 суд задовольнив у частині. Визнана

противоправною
бездіяльність начальника Управління
нагляду за додержанням

законів
на транспорті Генеральної прокуратури
України Попова В.І., щодо

розгляду
заяв ОСОБА_1 про порушення кримінальної
справи по ст.ст.172,364,

ч.2
ст.382 КК України, відносно Міністру
транспорту і зв'язку України Бондаря

В.В.
і на відповідача - начальника Управління нагляду за додержанням законів

на
транспорті Генеральної прокуратури
України Попова В.І. покладено обов'язок

розглянути
заяви ОСОБА_1 про порушення кримінальної справи
за фактом

скоєння
злочинів передбачених ст.ст.172,364, ч.2 ст.382 КК України, відносно

Міністра
транспорту і зв'язку України Бондаря
В.В., відповідно до вимог

Кримінально-процесуального
кодексу України(арк.спр.20-22).

Позивач
ОСОБА_1 07 березня 2007 року отримав у
Ялтинському міському суді

виконавчий
лист, із заявою про примусове виконання
рішення суду від 11 травня

2007
року направив його із повідомленням про вручення пошитого відправлення на

адресу
Міністерства юстиції України Департамент державної виконавчої

служби(арк..спр.23). 21 березня 2007 року Міністерства юстиції
України було

отримано
цінного листа із виконавчим листом від 07 березня 2007 року (арк.спр.

23).

На підставі ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження»,
державний

виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчій
документ і відкрити

виконавче
провадження.

У
відповідності до ч.5, ст.. 24 Закону
України «Про виконавче провадження»,

копія
постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня

надсилається
стягувану, боржнику та органу, який видав виконавчій документ.

03
квітня 2007 року на адресу позивача ОСОБА_1, заступником начальнику

відділу
Департаменту Державної виконавчої
служби направлена постанова

державного
виконавця Відділу примусового виконання
рішень Департаменту

державної
виконавчої служби Борейко В.С. про
відмову у прийнятті до

провадження виконавчого документу, та у відкритті виконавчого провадження з

примусового
виконання рішення суду (арк..спр.16,17), та виконавчий лист

повернуто
стягувану(арк.спр.18). Відповідач
відмовив у відкритті виконавчого

провадження
позивачу ОСОБА_1, так як відповідачем по
адміністративній

справі
є не фізична особа , а посадова особа - начальник Управління нагляду за

додержанням
законів на транспорті Генеральної прокуратури
України Попова В.І.,

на
якого покладено обов'язок розглянути
заяви ОСОБА_1 про порушення

кримінальної
справи.

Пунктом
7 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», дійсно

передбачено,
що державний виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого

провадження у разі
наявності інших обставин,
передбачених законом , які

виключають
здійснення виконавчого провадження.

Однак,
відповідно до ч.3 ст.50 Кодексу
Адміністративного судочинства України

передбачено
що відповідачами по справі є суб'єкт владних повноважень, у тому

числі
і передбачені ст.2 КАС України посадові та службові особи.

Разом
із тим ст.258 КАС України передбачено, що за кожнім судовім рішенням, яке

набрало
законної сили, за заявою особи на користь якого воно ухвалено,

видається
один виконавчий лист.

Таким чином, діючим
законодавством передбачено примусове

виконання
рішень постановлених у порядку Кодексом
Адміністративного

судочинства
України відносно посадових та службових осіб.

Посилання же відповідача на п. 7 ст. 26
Закону України «Про виконавче

провадження»
безпідставні, так як відповідачем не вказані якими законом

передбачена відмова у відкритті провадження по
виконавчому листі.

При
цьому п. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена

відмову
у відкритті виконавчого провадження тільки при обставинах, передбачених

законом.

Разом
із тим, посилання державного виконавця
Борейко В.С. на ч.2 ст.11 Закону

України
«Про виконавче провадження», що
відповідач не є фізичної особою і у зв'

язку
із чим виконавчий документ не відповідає вимогам закону суд не може взяти

до
уваги, так як відповідно ст. 14 КАС України передбачено, що постанови та

ухвали
суду в адміністративних справах , що набрали законної сили є обов'

язковими до виконання на усій території України.

На
підставі ст.7 Закону України «Про виконавче провадження» державний

виконавець
зобов'язаний використовувати надані йому права у точній

відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності
порушення прав і

законних
інтересів громадян і юридичних осіб.

Оцінивши
повно, всебічно, об'єктивно всі докази та обставини по справі в їх

сукупності,
суд вважає, що дії відповідача, що до відмови у відкритті

виконавчого
провадження носять неправомірний характер, їх слід визнати

незаконними,
скасувати постанову від 28 березня 2007 року, зобов'язати

відповідача відкрити виконавче провадження на підставі
оригіналу виконавчого

листа
від 07 березня 2007 року та направити
постанову про відкриття

виконавчого
провадження на адресу позивача.

На
підставі викладеного і керуючись ч. 1
ст. 6 Конвенції про захист
прав і

основних свобод
людини (Рим 4 листопада 1950 року),
ратифікованою

Верховною
радою України 17
липня 1997 року, ст.55 Конституції України, ст.

ст.
2, 9, 11, 71, 159, 160, 161, 258 КАС України, ст.ст.7,11,19,24 Закону

України
«Про виконавче провадження», суд

П
О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати
дії Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції

України,
що до відмови у відкритті виконавчого провадження по виконавчому листу

від
07 березня 2007 року по адміністративній
справі №2-а-578 за 2006 рік,

вчиненими
у порушення вимог ч.1 ст.24 Закону
України «Про виконавче

провадження».

Визнати
незаконною і скасувати постанову від 28 березня 2007 року за номером

ВП
№3362331 за підписом державного виконавця Відділу примусового виконання

рішень
Департаменту державної виконавчої служби
Борейко В.С. «Про відмову у

відкритті
виконавчого провадження(відмову у прийнятті до провадження

виконавчого
документу)».

Зобов'язати
відповідача відкрити виконавче
провадження на підставі оригіналу

виконавчого
листа від 07 березня 2007 року по адміністративній справі №2-а-520

за
2006 рік та направити постанову про відкриття виконавчого провадження на

адресу
ОСОБА_1 та Ялтинського міського суду.

На
постанову протягом десяти днів з дня її проголошення до Апеляційного Суду

АРК
може бути подана заява про апеляційне оскарження, а апеляційна скарга може

бути
подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне

оскарження
на підставі ст.186 КАС України.

Суддя

Ялтинського
міського

суду

Г.В.Земляна