Справа № 2-а-4865/2007
Суддя: Гонтарук В.М.
Дата ухвалення: 2007-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-4865/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

«3 » грудня 2007 року м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд

в складі:

головуючого: судді Гонтарука В.М.

при секретарі Зелінській І.В.

Сторони в судове
засідання не з'явились, однак надали суду клопотання щодо розгляду справи за їх
відсутності.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці адміністративну справу №2-а-4865/07 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і
соціального захисту населення Шаргородської РДА про стягнення недоплаченої
разової щорічної грошової допомоги, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Вінницького
окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального
захисту населення Шаргородської
районної державної адміністрації про
стягнення щорічної грошової допомоги.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що позивач є членом сім'ї загиблого (померлого) ветерана війни,
про що свідчить відповідне
посвідчення. Відповідно до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» вона має право на отримання щорічної до 5 травня відповідного року разової
грошової допомоги.

Незважаючи на це та без
урахування розмірів мінімальних пенсій, які встановлювались на 2004, 2005, 2006, 2007 роки,
відповідач з посиланням на Закони України «Про
державний бюджет України» на відповідні роки, зазначені допомоги позивачу виплачував
не в повному обсязі.

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-ІV мінімальна пенсія за
віком у 2004 році була встановлена у розмірі 92,45 грн. Законом України від
23.12.2004 р. № 2291-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Законом України від
25.03.2005 р. №2505-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2005 рік» мінімальна пенсія за віком у 2005 році
встановлена у розмірі 332 грн. Відповідно до Закону України від 20.12.2005 р. № 3235-ІV «Про Державний бюджет України на 2006 рік» у 2006 році мінімальна
пенсія за віком склала:
з 01.01.2006 року - по 31.03.2006 року - 350 грн., 01.04.2006 року по
30.09.2006 року - 359 грн. та з 01.10.2006 року по 31.12.2006 року - 366 грн. Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-ІV мінімальна пенсія за
віком у 2007 році встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного Законом. Мінімальна
пенсія за віком у 2007 році станом 9 травня, згідно Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік», складає
501 грн. Саме з такого розрахунку, вважає позивач, повинна
розраховуватись і виплачуватись щорічна разова грошова допомога як члену сім'ї загиблого (померлого) ветерана
війни до 5 травня.

Таким чином, позивач
вважає, що їй недоплачена сума щорічної разової
грошової допомоги. В зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідачів на свою користь недоплачену частину
разової грошової допомоги за 2004, 2005, 2006, 2007
роки.

Позивач в судове засідання
не з'явилась, але звернулись до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи
у її відсутність, при цьому позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Відповідач - Управління праці та соціального захисту населення
Шаргородської районної державної адміністрації - у судове
засідання не з'явився, однак надав суду заяву щодо розгляду справи за його
відсутності. При цьому надав суду письмові заперечення, в яких заявлені позовні
вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні, обґрунтовуючи свою
позицію, обставинами, що викладені в запереченнях.

За
вказаними вище обставинами, суд ухвалив справу розглядати без участі сторін, за
наявними в ній матеріалами.

Дослідивши
матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Статтею 17-1 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» передбачено, що щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених
статтями 12-16 зазначеного Закону,
здійснюють органи праці та
соціального захисту населення
через відділення зв'язку або через
установи банків (шляхом
перерахування на особовий рахунок
отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не
є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.

Постановою Кабінету
Міністрів України від 29.09.2000р. №1498 затверджено Типові положення про
головне управління праці та соціального захисту населення обласної, Київської
міської державної адміністрації і управління праці та соціального захисту
населення Севастопольської міської державної адміністрації і про управління
праці та соціального захисту населення районної, районної у містах Києві та
Севастополі державної адміністрації, відповідно до якого головні управління праці
та соціального захисту населення обласних державних адміністрацій здійснюють
керівництво і контроль за роботою відповідних підрозділів з нарахування та
виплати соціальних виплат і допомоги.

Управління праці та
соціального захисту населення районної, районної у містах Києві та Севастополі
держадміністрації є структурним підрозділом районної, районної у містах Києві
та Севастополі держадміністрації, що утворюється головою цієї адміністрації,
підзвітним і підконтрольним голові держадміністрації та відповідно головному
управлінню праці та соціального захисту населення обласної, Київської міської
держадміністрації, управлінню праці та соціального захисту населення
Севастопольської міської держадміністрації.

ОСОБА_1
є членом сім'ї загиблого (померлого)
ветерана війни, про що свідчать
відповідне посвідчення серії
НОМЕР_1, видане Шаргородським управлінням праці та соціального захисту
населення 02.10.2003 року.

Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
вона має право на отримання щорічної до 5 травня
відповідного року разової грошової допомоги.

Згідно ст. 17-1 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічну виплату разової грошової допомоги
до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону,
здійснюють органи праці та соціального захисту
населення через відділення зв'язку або через установи банків.

На протязі 1995-2006
років в Закон України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», неодноразово
вносилися зміни, неодноразово призупинялась Законами України «Про Державний
бюджет України» на 2004-2006 роки. У зв'язку із зупиненням дії цих статей, Законами України «Про
Державний бюджет України» встановлювались певні розміри щорічної разової
допомоги на відповідні роки.

Отже, виплата щорічної
грошової допомоги, як і її розмір, який підлягав виплаті позивачу, було
встановлено не Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а Законами України „Про державний бюджет
України” на відповідні роки.

Отримання позивачем
щорічної разової допомоги у розмірах, встановлених Законами України «Про
державний бюджет України», підтверджується наданими відповідачем доказами та не
заперечується позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.95
Конституції України виключно законом про
Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно п.п. 3, 4 ст.22
Бюджетного кодексу України управління праці та соціального захисту населення,
як головний розпорядник коштів місцевого бюджету отримує бюджетні призначення
шляхом їх затвердження у Законі про Державний бюджет України чи рішення про
місцевий бюджет.

Статтею 23 Бюджетного
кодексу передбачено, що управління праці та соціального захисту населення може
здійснювати з бюджету будь-які бюджетні
зобов'язання та платежі лише за наявності відповідного бюджетного призначення,
які встановлюються Законом про Державний
бюджет чи рішення про місцевий бюджет.

Щодо вимог
стягнення недоплачених сум щорічної
разової грошової допомоги позивачу
за 2004, 2005, 2006 роки
суд приходить до
висновку, що вони не
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кодекс
адміністративного судочинства України набрав чинності з 1 вересня 2005 року. До
набрання чинності зазначеного Кодексу позивач мав би звертатися до суду за
правилами Глави 31-А ЦПК України (1963р.), статтею 248-5 якого передбачено
двомісячний строк звернення до суду, з моменту встановлення порушеного права.

Частиною 2 статті 99
КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Тобто, про порушення
своїх прав на отримання щорічної разової грошової допомоги у розмірі,
встановленому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» позивач мала б
дізнатися при отриманні зазначеної допомоги до 5 травня відповідного року та
звернутися до суду на протязі року - до 5 травня наступного року.

В своїх позовних заявах позивач не
ставить за вимогу поновлення строку звернення до адміністративного суду щодо
поновлення порушених своїх
прав, свобод чи інтересів та
відсутнє обґрунтування причин пропуску позивачем цього строку. Знехтувавши, встановленими законом вимогами щодо
строків зверненням до суду, позивач втратила право на судовий захист.

Згідно з ч.1 ст. 100 КАС України
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
сторін.

Враховуючи
ті обставини, що в обґрунтування пропущеного строку позивачем не надано ніяких
пояснень, а відповідач акцентував увагу суду
щодо відмови в цій частині позовних вимог саме в зв'язку з пропущенням
строку звернення до суду, то у суду наявні всі підстави для відмови
позивачам в задоволенні цієї частини
позовних вимог.

Щодо вимоги про
стягнення щорічної разової грошової допомоги за 2007 рік позивачу як члену сім'ї загиблого
(померлого) ветерана війни, то в цій частині суд вважає що позов є
обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до
рішення Конституційного суду України від 9.07.2007р. положення ст. 29 Закону
України «Про Державний бюджет на 2007 рік» щодо виплат щорічної разової
допомоги відповідно до Закону України
«Про статус ветеранів війни та гарантії
їх соціального захисту» визнано неконституційною, тому виплату за 2007
р. слід проводити у відповідності до
Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» у повному об'ємі.

Таким чином, суд
приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення щорічної разової
грошової допомоги за 2007 рік є обґрунтованими та такими, що підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.95 Конституції України, п.п. 3, 4 ст.22, 23 Бюджетного кодексу
України ст.ст. ч.2 ст. 99, 100,
158 - 163, 186, 254 КАС України, Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Управління
праці та соціального захисту населення Шаргородської РДА нарахувати та виплатити ОСОБА_1
недоплачену щорічну разову грошову допомогу
за 2007 рік відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

В іншій
частині позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10
днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної
інстанції через суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя./підпис/.

Копія вірна.

Суддя:

Секретар: