Справа № 22-а-1288/2007
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2007-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 22-а-1288/2007
Головуючий 1 інстанції - Блажко
Доповідач - Сіренко О.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2007 року Колегія
суддів Харківського апеляційного адміністративного суду в складі : Головуючого
- судді Сіренко О.І.

Суддів
Мельникової Л.В.

Григорова А.М.

За участю секретаря
Спесивцевої О.В.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Полтавській області на постанову Октябрьського районного суду м. Полтави від 25
квітня 2007 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області про визнання
нечинною відмову у нарахуванні та виплаті одноразового грошового забезпечення
при звільненні на пенсію та вчинити дії по нарахуванню та виплаті вказаної
допомоги, колегія суддів -

ВСТАНОВИЛ А:

18 серпня 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом на неправомірні дії УМВС України в Полтавській області про відмову в
нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги та зобов"язати УМВС
України в Полтавській області вчинити дії по нарахуванню та виплаті одноразової
грошової допомоги в розмірі 18 800 грн.

В
обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що він з 22.08.2005 року звільнений в
запас з посади помічника начальника відділу оперативного чергового чергової
частини Гадяцького РВ УМВС України в Полтавській області. Вислуга років на день
звільнення становила 22 роки 08 місяців 07 днів. Грошове забезпечення за
останні два місяці роботи складало за липень 2005 р. - 1880,28 грн., за серпень
2005 р. -1301,74 грн. Вважає, що він, як посадова особа органів внутрішніх
справ при звільненні на пенсію мав право на отримання грошової допомоги із
розрахунку 50% щомісячного грошового забезпечення за кожний повний календарний
рік служби. При розмірі місячного грошового забезпечення за липень 2005 року в
сумі 1880,28 грн. грошова допомога визначалась із розрахунку : 1880,25
грн.х50%х20років=18 800 грн. Відповідач відмовив йому в нарахуванні та виплаті
такої допомоги, пославшись на те, що особам, які мають право на пенсію за
вказаним Законом, у разі повторного їх звільнення із служби, одноразова грошова
допомога, передбачена цим Законом, не виплачується. До служби в органах
внутрішніх справі він з серпня 1984 року по вересень 1994 року проходив службу
на посаді офіцера Збройних Сил СРСР та Збройних Сил України. При звільненні із
Збройних Сил України в запас він не користувався правом на отримання пенсії.
Вважає, що він має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі
18 800 грн.

Представник
відповідача УМВС України в Полтавській області
позов не визнав, посилаючись на те, що ОСОБА_1 на законних підставах
було відмовлено в нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні.

Представник
третьої особи Гадяцького РВ УМВС України в Полтавській області позов не визнав та зазначив, що діяв
відповідно до вказівок УМВС України в Полтавській області.

Представник
третьої особи управління Державного казначейства в Полтавській області вважає, що допомога позивачу не була
виплачена відповідно до законодавства та при винесені рішення покладається на
розсуд суду.

25
квітня 2007 року постановою Октябрьского районного суду м. Полтави позов
ОСОБА_1 задоволений частково.

Визнано дії УМВС України в Полтавській області
про відмову у нарахуванні та виплаті
одноразового грошового забезпечення при звільненні на пенсію ОСОБА_1 -
неправомірними.

Зобов"язано
УМВС України в Полтавській області вчинити дії по нарахуванню та виплаті
одноразової грошової допомоги Коробці Івану Івановичу в розмірі 9 400 грн.

В
апеляційній скарзі управління
Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області просить скасувати
постанову суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою відмовити
ОСОБА_1 в позові у повному обсязі.

В запереченнях
на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить
постанову суду залишити без змін.

Колегія суддів,
вислухавши суддю - доповідача, учасників
процесу, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на
неї, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 з 03.08.1984 року по 26.09.1994 року проходив службу в
Збройних Силах СРСР та Збройних Силах
України. Наказом командира військової частини А-2045 № 071 від 20.09.1994 року
з 26.09.1994 року звільнений в запас, з терміном служби 10 років 02 місяці
(а.с.8, 32).

ОСОБА_1 з
15.06.1995 року по 22.08.2005 року проходив службу в органах внутрішніх справ. Наказом УМВС України в
Полтавській області від 22.08.2005 року №123 о/с з 22.08.2005 року був
звільнений за власним бажанням на пенсію за вислугу років з Гадяцького РВ УМВС
України в Полтавській області з посади помічника начальника

відділу - оперативного чергового чергової частини, має
вислугу 20 років 04 місяці в календарному обчисленні та 22 роки 08 місяців у
пільговому обчисленні (а.с.9-12).

До довідки № 1769 від 09.03.2006 року
Гадяцького РВ УМВС України в Полтавській області грошове забезпечення за
останні два місяці роботи ОСОБА_1. склало за липень 2005 р. - 1880 грн. 28
коп., за серпень 2005 р. - 1301 грн. 74 коп. (а.с.12).

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що 26 вересня 1994 року ОСОБА_1 звільнявся не на
пенсію, а в запас, крім того, на момент звільнення він не мав права на
отримання одноразової допомоги .

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає фактичним обставинам
справи та вимогам законодавства, що
регулює данні правовідносини.

Так, відповідно до ч.2 ст.9 ЗУ „Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"
та ч.2 ст.9 ЗУ „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб" - військовослужбовцям,
особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за
власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини,
виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно до ч.4 ст.9 ЗУ „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб" із змінами внесеними ЗУ „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2005
рік" та деяких інших законодавчих актів України" військовослужбовцям,
особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх
звільнення із служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, не
виплачується, за винятком тих осіб, які при першому звільненні не набули права
на її отримання.

Таким чином,
вказана одноразова грошова допомога виплачується при настанні права на
отримання пенсії.

При звільненні із Збройних Сил України 26
вересня 1994 року ОСОБА_1 не користувався правом на отримання пенсії, а тому й
правом на отримання вказаної одноразової грошової допомоги.

За таких обставин, ОСОБА_1 має право на таку допомогу при
звільненні із органів внутрішніх справ.

Визначаючи розмір одноразової
допомоги, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що позивач був
звільнений із служби на пенсію за власним бажанням , тому її розмір складає 25%
місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби,
і розмірі такої допомоги складає (1880,25 грн.х25%х20років) 9400 грн.

Доводи управління Міністерства внутрішніх
справ України в Полтавській області в апеляційній скарзі про те,
що він є неналежним відповідачем по справі, колегія суддів вважає
безпідставними, оскільки наказ про звільнення позивача приймалося відповідачем,
а не Гадячським районним відділом УМВСУ
в Полтавській області.

Є також
безпідставними і доводи управління Міністерства внутрішніх справ України в
Полтавській області в апеляційній скарзі про те, що при звільненні із збройних
сил України 26 вересня 1994 року позивачу була виплачена одноразова грошова
допомога, встановлена ст.. 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх
справ» в редакції 2005 р. Оскільки
вказаним Законом встановлена грошова
виплата особам, які мають право на пенсію. Позивач був звільнений із Збройних Сил
України не у зв»язку з виходом на пенсію, а у зв»язку із звільненням в запас,
тому грошова допомога надавалася позивачу не у зв»язку з виходом на
пенсію, а як звільненому в запас офіцеру, що було передбачено діючим законодавством.

Оскільки доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, постанова
суду ухвалена з дотриманням вимог матеріального та процесуального права на
підставі повного та всебічного з»ясування обставин справи, колегія суддів не
вбачає підстав для скасування постанови суду.

Керуючись
ст..ст. 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Постанову
Октябрьського районного суду м. Полтави від 25 квітня 2007 року по справі 2-а-34/2007 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця.

Повний
текст ухвали виготовлений 3 грудня 2007 року.

Головуючий
підпис Сіренко
О.І.

Судді
підпис
Мельникова Л.В.

підпис Григоров А.М.

ВІРНО:
СУДДЯ: