Справа № 22а-1373/2007
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2007-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуюча по 1-ій інст. Береза В.І. Справа
№ 22а-1373/07
Миколаївський районний суд Львівської обл. (№ 2-33/07) Рядок
статзвіту № 37
Доповідач: Шавель Р.М.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2007 року м.Львів
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого - судді Шавеля Р.М.,
суддів Кушнерика
М.П. та Олендера І.Я.,
при секретарі - Поворознику Д.Б.,
з участю осіб, які взяли участь у справі:
позивача - ОСОБА_1
і та адвоката ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Миколаївського районного суду Львівської обл. від 03.04.2007р. у
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління МВС України у Львівській обл. та
Миколаївського РВ УМВС України у Львівській обл. про визнання протиправними дій
та бездіяльності у зв'язку із невстановленням та ненарахуванням надбавок,
допомоги, інших коштів, невиплачених під час служби в органах внутрішніх справ,
в с т а н о в и л а:
07.12.2006р. позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з адміністративним позовом (а.с. 3), в якому, із врахуванням
поданих під час розгляду справи уточнень (а.с. 107-108, 115-117), просить
визнати протиправною бездіяльність відповідачів Управління МВС України у
Львівській обл. і Миколаївського РВ УМВС України у Львівській обл. у зв'язку з
ненарахуванням та невиплатою йому під час служби в органах внутрішніх справ
надбавок відповідно до Указів Президента України №370/2003 від 24.04.2003р. та №
926/96 від 04.10.1996р.; ненарахуванням та невиплатою процентної надбавки за
таємність, ненарахуванням та невиплатою коштів за переробку діб чергувань,
ненарахуванням та невиплатою коштів за роботу в нічний час; ненарахуванням та
невиплатою під час служби в органах внутрішніх справ щомісячної доплати в
розмірі 25 відсотків суми пенсії, яка б могла бути нарахована у зв'язку із
наявністю в нього вислуги 20 і більше років в органах внутрішніх справ, та
невиплатою йому матеріальної допомоги в розмірі 2-х окладів грошового утримання
(посадового окладу та окладу за спеціальним званням) у разі відбуття у чергові
відпустки, з часу виникнення у нього права на вказану надбавку та допомогу
відповідно до вимог пунктів 1.1.3 та 1.2 наказу МВС України № 577 від 29.08.1995р.
«Про заходи щодо соціального захист осіб рядового і начальницького складу,
військовослужбовців МВС України»; зобов'язати відповідачів здійснити вказані
нарахування і виплату йому надбавок відповідно до Указів Президента України №
370/2003 від 24.04.2003р. та №926/96 від 04.10.1996р.; нарахування та виплату
процентної надбавки за таємність; нарахування та виплату коштів за переробку
діб чергувань; нарахування та виплату коштів за роботу в нічний час - за весь
час служби в органах внутрішніх справ України із часу виникнення права на їх
отримання; зобов'язати відповідачів виконати вимоги пунктів 1.1.3 та 1.2 наказу
МВС України № 577 від 29.08.1995р. «Про заходи щодо соціального захисту осіб
рядового і начальницького складу, військовослужбовців МВС України» та здійснити
нарахування і виплату щомісячної доплати в розмірі 25 відсотків суми пенсії,
яка б могла бути нарахована у зв'язку із наявністю в нього вислуги 20 і більше
років, та нарахувати і виплатити йому матеріальну допомогу в розмірі 2-х
окладів грошового утримання (посадового окладу та окладу за спеціальним
званням) у разі відбуття у чергові відпустки за весь час служби в органах
внутрішніх справ України із часу виникнення права на їх отримання; стягнути
понесені судові витрати.
Постановою Миколаївського районного суду Львівської обл. від 03.04.2007р. в
задоволенні позову відмовлено.
Постанова суду мотивована тим, що згідно наказу МВС України № 577 від
29.08.1995р. і Указу Президента України № 370 від 24.04.2003р. начальникам
обласних управлінь надано право виплачувати доплати, надбавки і матеріальну
допомогу, тобто законодавством передбачено не обов'язок, а право вибірково,
залежно від результату здійснювати виплати таких.

Під час розгляду справи було встановлено, що вказані доплати, надбавки і
матеріальна допомога позивачу не встановлювалися і не виплачувалася, тому
вимога про їх виплату є безпідставною.

Стосовно виплати надбавки за таємність, то суд виходив з того, що позивачу
не було встановлено наказом щомісячну надбавку у відсотках, однак йому виплачено
компенсацію за відповідну проведену роботу, що не дає підстав вважати про
системність виконуваної роботи, при цьому це свідчить про її одноразовість,
сама ж виплата носила компенсаційний характер. Згідно представленої довідки
начальника МРВ від 13.01.2006р. обов'язки по виконанню роботи, пов'язаної з
таємністю, на позивача не покладалися.

Під час роботи на посаді чергового Миколаївського РВ УМВС України у
Львівській обл. позивач чергував згідно затвердженого графіка одну добу,
відпочивав дві доби. В цей час він не ставив вимоги про грошову компенсацію за
роботу у вихідні дні, погоджувався із затвердженим графіком. Виходячи із
графіків чергувань позивача, такий працював щомісяця два тижні по 72 год. та
два тижні по 48 год. з аналогічними годинами відпочинку, що не суперечить
Інструкції по організації роботи чергової частини міського, районного відділу
(управління) внутрішніх справ (додаток до наказу № 485 від 18.08.1992р.), тому
вимога про оплату понаднормової роботи слід відхилити через безпідставність.

Укази Президента України № 615 від 14.07.1995р., № 803 від 24.08.1995р., №
926 від 04.10.1996р., постанова КМ України № 257 від 02.04.1993р., а також
наказ № 577 від 29.08.1995р., який скасований у жовтні 1996р, на які
покликається позивач в обґрунтування своїх вимог, передбачають лише право
керівника у межах асигнувань, що виділяються на утримання відповідних органів,
встановлювати передбачені ними виплати.

Крім цього, позивачем пропущений однорічний строк звернення з
адміністративним позовом як в порядку ЦПК України, так і по КАС України.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив позивач, який у апеляційній
скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести нову
постанову, якою позов задоволити, покликаючись на неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими,
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального
і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача на підтримання апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції, позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 1985р. по
2003р. (а.с. 7-9), останньою посадою, яку він обіймав, була посада чергового
чергової частини Новороздільського міського відділення Миколаївського РВ УМВС
України.

Згідно наказу № 1005 о/с від
25.12.2003р. його звільнено з 26.12.2003р. зі служби в органах внутрішніх справ
на пенсію за віком, стаж служби складає 20 років 11 місяців 03 дні (а.с. 11).

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції правильно виходив з положень Указів Президента України №
615 від 14.07.1995р., № 803 від 24.08.1995р., № 926 від 04.10.1996р., постанови
КМ України № 257 від 02.04.1993р., а також наказу МВС України № 577 від
29.08.1995р., який скасований у жовтні 1996р, які передбачають лише право
керівника відповідного органу внутрішніх справ у межах асигнувань, що
виділяються на утримання цього органу, встановлювати передбачені ними виплати,
надбавки і матеріальні допомоги.

Також судом було встановлено, що
вказані виплати, надбавки і матеріальні допомоги позивачу не встановлювалися і
не виплачувалися під час проходження служби.

Стосовно виплати надбавки за таємність, то суд першої інстанції вірно
зазначив, що позивачу не було встановлено наказом щомісячну надбавку за
таємність, його робота в умовах таємності не носила системного характеру;
обов'язків по виконанню роботи, пов'язаної з таємністю, на позивача не
покладалося, а тому підстави для стягнення такої надбавки є відсутніми.

Робота позивача на посаді чергового Миколаївського РВ УМВС України у
Львівській обл. відбувалася згідно затвердженого графіка, що не суперечив
Інструкції по організації роботи чергової частини міського, районного відділу
(управління) внутрішніх справ (додаток до наказу № 485 від 18.08.1992р.), та з
наданням гарантованого законом часу відпочинку.

Також колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що згідно закону правові наслідки спливу строків позовної
давності можуть застосовуватися лише у тих випадках, коли доведено існування
самого суб'єктивного права, щодо якого заявлено вимогу, і факт його порушення
або оспорювання. Якщо під час розгляду справи буде встановлено, що у позивача
немає суб'єктивного права, про захист якого він просить, або воно не
порушувалося чи не оспорювалося, суд повинен відмовити в позові не через
пропущення строків позовної давності.

За таких обставин колегія приходить
до переконання про те, що покликання в постанові суду першої інстанції на
пропуск позивачем річного строку звернення до суду є невірним, через що останнє
слід виключити з мотивувальної частини постанови без зміни такої.

За вище наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що
постанова суду ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального
права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків постанови суду, а
тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського районного суду
Львівської обл. від 03.04.2007р. залишити без задоволення, а згадану постанову
суду - без змін (з виключенням з резолютивної частини покликання суду на
пропуск позивачем строку звернення до суду).

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Р.М.Шавель

Судді: М.П.Кушнерик

І.Я.Олендер