Справа № 2-а-7/07
Суддя: Храновська Н.В.
Дата ухвалення: 2007-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-7 /07
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 листопада
2007 року смт.Шацьк

Шацький районний суд Волинської
області в
складі:

головуючого: судді - Храновської
Н.В.,

при секретарі - Ковальчук С.П.,

з участю представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - Чумака
С.Ю.,

представника
третьої особи без

самостійних
вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1до
начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального
господарства Шацької РДА у Волинській області Чумака С.Ю. на неправомірні дії, які полягали у відмові в погодженні
проекту землеустрою земельної ділянки для будівництва,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2007 року позивач з вищезазначеним позовом звернулася до Шацького районного суду. Позовні вимоги обгрунтовував тим,
що їй на підставі заяви,
рішенням Пулемецької сільської
ради від 15.02.2006 року № 32/2-6 було надано дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в АДРЕСА_1 із
земель населеного пункту, цільовим призначенням яких є житлова забудова, з подальшою передачею у
власність.

У відповідності до вимог ч. 9 ст.118 ЗК України, вона звернулася до відповідача з проханням погодити
проект відведення даної земельної ділянки. Проте, 27 липня 2007 року отримала письмову відмову, мотивовану тим,
що погодження даних проектів буде
можливе лише після проведення прокуратурою перевірки з приводу правомірності прийнятих сільською
радою рішень. Дану відмову вважає незаконною та такою, що порушує
його конституційне право на отримання земельної ділянки у власність. Просить зобов»язати відповідача
погодити проект землеустрою земельної
ділянки.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав зазначених в заяві і
пояснила, що відмова відповідача в погодженні проекту землеустрою є
безпідставною та такою, що порушує законні прав позивача, тому просила визнати
рішення архітектора неправомірним і зобов»язати останнього погодити проект
землеустрою.

Відповідач
в судовому засіданні позовні вимоги заперечив. На обгрунтування своїх
заперечень пояснив, що рішення
Пулемецькою сільською радою про надання дозволу на розробку проекту відведення
земельної ділянки є передчасним, оскільки, на підставі даного рішення
надавалися дозволи на розробку проектів землеустрою на землі, на які
розроблялось містобудівне обґрунтування, яке не погоджено у встановленому
законом порядку усіма органами, а відповідно, не могло бути затверджене. Крім
того, дане містобудівне обґрунтування не пройшло державної експертизи, яка є
обов»язковою на предмет відповідності даної містобудівної документації усім
вимогам закону, а також, не внесено і не затверджено на підставі даного
містобудівного обґрунтування змін до
генерального плану села Пулемець. На підставі зазначеного, вважає, рішення
Пулемецької сільської ради про затвердження містобудівного обґрунтування та рішень про надання дозволів на розробку
проектів землеустрою передчасними та такими, що підлягають скасуванню, в
зв»язку з чим було звернення до прокурора з метою внесення протестів на дані
рішення. В задоволенні позову просив відмовити.

Представник
третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача /Пулемецької
сільської ради/ пояснила, що не вбачає
порушень затвердження містобудівного обґрунтування, а відповідно, надання
дозволів на розробку проектів землеустрою для отримання громадянами у власність
земельних ділянок. Відмову відповідача вважає безпідставною. Просить позов
задовольнити.

Допитаний
в судовому засіданні спеціаліст Головний державний санітарний лікар
Любомльського району ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що наявний в
матеріалах справи та матеріалах містобудівного обґрунтування висновок № 361 від
09.12.2005 року свідчить про попереднє
погодження вибору земельної ділянки під можливу забудову. При прийнятті даного
висновку на основі містобудівного обґрунтування та експлікації земельної
ділянки, давав попереднє погодження зазначеної земельної ділянки на предмет
можливої подальшої житлової забудови за умови проектування артезіанської
свердловини та централізованої каналізаційної мережі. Після попереднього
погодження містобудівного обґрунтування
до нього з даною містобудівною документацією у встановленому порядку
замовник не звертався. Вважає, що містобудівне обґрунтування на предмет
відповідності санітарно-епідеміологічним нормам та вимогам ним не погоджено.

Заслухавши
пояснення представника позивача, відповідача, представника третьої особи без
самостійних вимог на стороні відповідача, спеціаліста, оцінивши зібрані по
справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про правомірність
рішення відповідача про відмову в погодженні позивачу проекту землеустрою з
наведених ним підстав, а відповідно, - до відмови в задоволенні позову, з
наступних підстав:

Громадяни
України, реалізуючи свої земельні права,
на підставі ст..40, п.б, в ч.1 ст.81 ЗК України, за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть безоплатно
набувати у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого
будинку та господарських будівель.

Відповідно
порядок реалізації такого права передбачений ч.6 ст. 118 ЗК України, згідно
якого, в даному випадку позивач звернувся з заявою до сільської ради про
надання йому у власність в порядку безоплатної приватизації земельної ділянки
під забудову в межах села.

Проте,
ст.. 39 ЗК України передбачає, що використання земель житлової та громадської
забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої
містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням
державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови…

Порядок
використання зазначених земельних ділянок здійснюється на підставі ЗУ України,
Закону України «Про основи містобудування» , Закону України «Про планування і
забудову територій», Регіональних правил забудови Волинської області,
затверджених рішенням Волинської обласної ради 24.09.2002 року за № 3/11 /далі
Правила/ , Державних будівельних норм ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських поселень».

Віднесення
земельних ділянок та їх використання здійснюється на підставі землевпорядної
документації, мета якої, згідно ст.. 182 ЗК України полягає в забезпеченні
раціонального використання та охорони земель, створенні сприятливого
екологічного середовища.

Відповідно
до п.2.8.6 Правил, містобудівне обґрунтування погоджується із районним органом
містобудування та архітектури, землевпорядним, природоохоронним. Санітарним
органами та затверджується місцевою радою.

Відповідно
п.2.6.7 Правил, дана містобудівна
документація підлягає державній експертизі.

Відповідно
до вимог п.2.6.4 Правил, організація питання, пов»язаного з розглядом і
погодженням містобудівної документації, покладається на замовника та місцеві органи влади.

В
судовому засіданні доводи відповідача знайшли своє підтвердження, а відповідно,
встановлено, що містобудівне обґрунтування забудови частини житлової АДРЕСА_1на
предмет можливості забудови погоджене в.о. начальника відділу архітектури,
містобудування та житлово-комунального господарства висновком за № 169 від 11
січня 2006 року. В матеріалах справи наявний також, висновок начальника Шацького районного відділу земельних ресурсів № 19 від
13 січня 2006 року, який свідчить про попереднє погодження містобудівної
документації. УМНС України у Волинській області в своєму висновку зазначає, що
погоджує його за умови проведення
додаткової експертизи проекту на забудову в УМНС України у Волинській області,
а в передумову погодження ставить вимогу передбачити в проекті влаштування
пожежного поста, так як об»єкт знаходиться поза радіусом обслуговування
пожежного депо, а також передбачити влаштування пожежних водойм для цілей
зовнішнього пожежегасіння. Проте, листом ГУМНС України у Волинській
області від 02.11.2007 року , адресованим відповідачу, який наявний в
матеріалах справи, підпис в.о. начальника Шацького РВ УМНС Кицуна О.В про
погодження містобудівної документації відкликано, оскільки погодження даної
документації вчинено ним з перевищенням службових повноважень, що тягне
визнання його погодження недійсним.

Висновком
державної екологічної експертизи № 120 від 17.04.2006 року дане містобудівне обґрунтування погоджено,
проте, суд ставить відповідність його висновків законності під сумнів та не
приймає, як доказ в якості належного його погодження. Як встановлено в судовому засіданні при
дослідженні даного висновку, перед затвердженням проекту планування забудови
території, яка межує із прибережною зоною озера Пулемецьке, повинно
передувати розроблення , погодження з
відповідними органами та затдерження проекту
прибережної захисної смуги і водоохоронної зони озера, якого в наявності
немає, що є суттєвим порушенням.

Надання
земельних ділянок для забудови здійснюється за погодженням з державною
санітарно-епідеміологічною службою. Це зумовлено створенням найбільш
сприятливих умов для життя, а також збереження
і зміцнення здоров»я громадян. І відповідно на виконання даного
завдання, зазначене містобудівне обґрунтування було попередньо погоджене
висновком Державного санітарного лікаря Любомльського району № 361 від
09.12.2005 року, а саме, погоджено вибір земельної ділянки під можливу
забудову, а також, передбачено умови, які повинні бути врахованні при
розроблені містобудівного обґрунтування.
Отже, в порушення вимог п. 2.8.6. Правил, відсутнє погодження
містобудівного обґрунтування
санітарно-епідеміологічною службою.

Крім
того, в порушення вимог п.2.6.7 Правил, містобудівна документація не пройшла
державної експертизи, яка є обов»язковою.

Тому, на підставі вищевикладеного, суд приходить до
висновку, що містобудівна документація рішенням Пулемецької сільської ради №
31.2 від 21.01.2006 року не була погоджена
у порядку встановленому Регіональними правилами забудови Волинської
області.

Отже, Пулемецька сільська рада передчасно прийняла
рішення /наявне в матеріалах справи/, яким позивачу надала дозвіл на розробку
проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель, на які
відсутня містобудівна документація, чим порушила ст.. 39 ЗК України, ст..1
Закону України «Про планування і забудову територій», яка передбачає планування
територій з метою регулювання її використання.

Відповідно
до ч.1 ст. 10 Планування території на місцевому рівні забезпечується
відповідними місцевими радами та їх виконавчими органами і полягає у
розробленні та затвердженні генеральних планів населених пунктів, схем
планування територій, регулюванні їх використання, ухваленні та реалізації
відповідних рішень.

Отже,
проаналізувавши дані норми, можна прийти до висновку, що лише після належного
погодження та затвердження містобудівного обґрунтування на землі з яких просить
надати земельну ділянку позивач, можливе надання сільською радою рішення про
дачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо нового землеволодіння.

Тому,
виходячи з вищевикладеного, відмову відповідача в погодженні проекту
землеустрою на земельну ділянку позивачу, за відсутності належно затвердженої
землевпорядної документації на дані землі, слід вважати такою, що ґрунтується
на нормах закону.

Виходячи
з того, що право на отримання земельної
ділянки у власність в порядку
приватизації є конституційним та гарантується державою, а відповідно до ст.. 3
Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою
діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов»язком
держави. Тому, Пулемецька сільська рада зобов»язана з зазначеними цілями та з
врахуванням принципів земельного законодавства, передбачених ст.. 5 ЗК України,
забезпечити належне розроблення містобудівної документації з подальшим
вирішенням питання про надання земельних ділянок громадян.

Відповідно
до ч.1 ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого
самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує
цивільні права або інтереси.

З огляду
на вищевикладене, прийняття відповідачем оскаржуваного рішення ґрунтується на
нормах закону і не є обмеженням та порушенням конституційного права позивача,
оскільки, позивач, за умови належного погодження та затвердження містобудівного
обгрунтування, матиме можливість отримати земельну ділянку.

Згідно ст.89 КАС України, особа, яка звертається до
суду із позовною заявою повинна сплатити судовий збір, який позивачем сплачений
в повному розмірі, що підтверджується документально.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 15, 16, 23, 26, 27, 28, 70,
86, 99, 104, 122, 127, 128, 138, 153, 154, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167,
171 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову - відмовити.

Зобов»язати
Пулемецьку сільську раду погодити у встановленому порядку містобудівне
обґрунтування забудови частини житлової АДРЕСА_1та забезпечити проведення
державної експертизи даної документації.

Згідно
ст. 254 КАС України постанова суду першої інстанції набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не
було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної
сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи

Згідно ст.185
КАС України, сторони та інші особи, які
беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку до Адміністративного апеляційного суду Львівської області постанови суду першої
інстанції повністю або частково.

Згідно ст.186 КАС України
передбачено, про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку
подається заява. Обгрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної
інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до Адміністративного
апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий - суддя Н.В.Храновська