Справа № 22а-1192/2007
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2007-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-ій інст.Лисюк
Рядок статзвіту №31
Кам'янець-Подільський міськрай суд
Справа №22а-1192/07
Хмельницької обл.№2а-2907
Доповідач: Кушнерик М.П.
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2007р. колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду

в складі: головуючого -
судді: КУШНЕРИКА М.П.

суддів: ШАВЕЛЯ Р.М., ОЛЕНДЕРА
І.Я.

при секретарі: ФАЦІЄВИЧ М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 лютого 2007р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Кам'янець-Подільської об'єднаної
державної податкової інспекції про визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень №0 від 16.05.2006р., № 1
від 26.07.2006р., № 2 від 18.09.2006р., № /3 від
27.12.2006р., -

в с т а н о в и л а :

Постановою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду
Хмельницької області від 14.02.2007р. відмовлено в позові ОСОБА_1 до Кам'янець-Подільської
об'єднаної ДПІ про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень
- рішень за № /0 від 16.05.2006р., за № /1 від
26.07.2006р., за № /2 від 18.09.2006р. та № /3 від 27.12.2006р., якими визначено позивачу податкове зобов'язання з
доходів фізичних осіб в розмірі 3848,59 гривень.

Постанова суду мотивована тим, що визначення позивачу
податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 3848,59 грн.
відповідає вимогам ст. 7, п.13.2.1 ст. 13 Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб», який нараховано та включено до складу загального річного
оподатковуваного доходу за отриманий позивачем в оподатковуваному періоді дохід
у вигляді подарованого їй членом сім'ї першого ступеня споріднення - батьком
ОСОБА_2, за договором дарування, об'єкту комерційної власності.

В апеляційній скарзі скаржниця (позивач) просить
постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити з
підстав неповного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та
порушення норм процесуального та матеріального права, апелюючи тим, що згідно
договору дарування нежитлової будівлі від 27.07.2005р. нею отримано в дар від
свого батька ОСОБА_2 частину нежитлової будівлі, павільйону-бару, що
знаходиться по АДРЕСА_1, який зареєстрований у державному реєстрі речових прав
на нерухоме майно за № 11477916 як нежитлова будівля, згідно витягу з реєстру
прав власності на нерухоме майно за № 7952043 від 03.08.2005р. На виконання
п.1.10 ст. 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» об'єкт
дарування повністю відповідає поняттю нерухоме майно, набуття якого
оподатковується за іншими правилами, ніж об'єкт бізнесу.

Суд не врахував, що в дар отримана тільки частина
нежитлового приміщення, а не цілісний майновий комплекс. При цьому судом без
посилання на відповідний нормативний акт зроблено висновок, що позивач
використовує спірний об'єкт як об'єкт бізнесу.

Постановою прийнято рішення про відмову в позові про
визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, проте
позовні вимоги пред'явлені щодо податкових повідомлень, а не рішень.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить в її
задоволенні відмовити та постанову залишити без змін, мотивуючи тим, що
позивачу правильно нараховано податок з доходів фізичних осіб в розмірі 3848,59
грн., отриманих останнім внаслідок прийняття нею в дар від батька ¼
частину нежитлової будівлі, а саме
будівлі павільйону-бару, згідно договору дарування. У відповідності із вимогами
ст. 1 та 3 Закону України від 22.05.2003р. № 889-ІУ «Про податок з доходів
фізичних осіб» об'єктом оподаткування є, зокрема, вартість одержуваних у
вигляді подарунків об'єктів нерухомості.

Відповідно до ч.«в» п.п.13.2.1 п.13.2 ст. 13 цього
Закону, оподаткуванню за ставкою п.7.1 ст. 7 цього Закону (13 % на період
2004-2006р.р.) підлягає вартість об'єктів комерційної власності, до яких,
зокрема, віднесено корпоративні права та майнові права (такі, як право на
інтелектуальну (промислову) власність тощо), власність на об'єкт бізнесу як
такий, тобто власність на цілісний майновий комплекс, успадкованих будь-якими
особами незалежно від ступеня їх споріднення із спадкодавцем. Враховуючи ті
обставини, що подароване майно як до його відчуження, так і після цього
використовувалось у підприємницькій діяльності, то згідно із наведеними вище
нормами законодавства такий об'єкт дарування є об'єктом бізнесу і з метою
оподаткування розглядається як комерційна власність.

Заслухавши доповідь судді, розглянувши та обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

На підставі поданої позивачем декларації про доходи за
2005р. податковим органом винесено податкове повідомлення за № /0 від
16.05.2006р., згідно якого сума податкового зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб становить 3848,59 грн. Цим повідомленням визначено податкове
зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб у зв'язку з тим, що до складу
загального річного оподатковуваного доходу включено дохід, отриманий позивачем
в оподатковуваному періоді (декларація п.1.2. доходи, одержані в інших місцях
не за місцем основної роботи) у вигляді подарованого їй членом сім'ї першого
ступеня споріднення - батьком ОСОБА_2 за договором дарування ¼
частини нежитлового приміщення
кафе-бару, розміщеного в АДРЕСА_1, від 27.07.2005р., як вартість об'єктів
комерційної власності.

За результатами розгляду скарг позивача прийняті
податкові повідомлення за № 000223741/1 від 26.07.2006р., за № /2 від
18.09.2006р. та за № /3 від 27.12.2006р., якими визначено те ж
податкове зобов'язання, і які є предметом оскарження.

Згідно договору дарування від 27.07.2005р. та у
відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно,
позивачка 03.08.2005р. стала власником ¼ частини об'єкту нерухомості нежитлової будівлі,
павільйону-бару, що знаходиться по
АДРЕСА_1, який зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме
майно за № 11477916 як нежитлова будівля, павільйон-бар згідно витягу з реєстру
прав власності на нерухоме майно за № 7952043 від 03.08.2005р.

У відповідності до вимог ч.«в» п.п.13.2.1 п.13.2 ст. 13
Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» об'єктом оподаткування за
ставкою п.7.1 ст. 7 цього Закону (13 % на період 2004-2006р.р.) є об'єкт
комерційної власності, а саме - цінний папір, корпоративне право, власність на
об'єкт бізнесу як такий, тобто власність на цілісний майновий комплекс.

За змістом цієї норми випливає, що оподаткуванню підпадає
об'єкт бізнесу. У власність позивачці перейшла частина нежитлової будівлі,
павільйону-бару від ОСОБА_2 (дарувальника), який відповідно до Свідоцтва про
державну реєстрацію за № 62690423 від 22.02.1995р. є суб'єктом підприємницької
діяльності та займався торговельною діяльністю у сфері громадського харчування
згідно торгового патенту на право здійснення торгівельної діяльності з
01.04.2005р. по 31.03.2006р., на об'єкт по АДРЕСА_1, що ним і був подарований.
З наведених письмових доказів випливає, що майно, подароване позивачці,
належить до об'єкту комерційної власності. Обов'язок оподаткування за ставкою
п.7.1 ст. 7 цього Закону (13 % на період 2004-2006р.р.) виникає при умові
одержання в подарунок об'єкту бізнесу, яким в спірному випадку і є
павільйон-бар за правоустановлюючими документами і цільове призначення якого
визначено в цих документах. Чи в наступному дане приміщення використовується
для цілей бізнесу не має правового значення для вирішення даного спору.

З цих підстав, колегія суддів вважає, що податковим
органом при прийнятті податкового повідомлення правильно визначено позивачу
податкове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 3848,59 грн. у
відповідності до вимог норм Закону України «Про податок з доходів фізичних
осіб» та судом першої інстанції дотримані вимоги норм матеріального права при
вирішенні цього спору, а тому підстав для скасування рішення з цих підстав
немає.

Щодо порушення вимог норм процесуального законодавства,
то судом першої інстанції при прийнятті рішення допущена помилка, коли суд
зазначив, що предметом оскарження є податкові повідомлення-рішення, а не
повідомлення. З врахуванням цього постанова суду першої інстанції підлягає
зміні та виключення зі змісту рішення та з резолютивної частини покликання на
повідомлення-рішення замість повідомлення.

Керуючись ст. 160 ч.3, 198 ч.1 п.2, 201ч.1 п.1, 205 ч.2, 207, 254 КАС
України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову Кам'янець-Подільського міськрайонного суду
Хмельницької області від 14.02.2007 року частково
змінити.

Виключити з мотивувальної та
резолютивної частини постанови Кам'янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької області від 14 лютого 2007р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до Кам'янець-Подільської
об'єднаної державної податкової інспекції про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень рішень № 0 від 16.05.2006р., №
1 від 26.07.2006р., № 2 від 18.09.2006р., № /3
від 27.12.2006р. покликання на податкове
повідомлення-рішення замість податкового повідомлення, в решті постанову
Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14.02.2007 року
- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної
інстанції протягом одного місяця.

Головуючий:
М.П.КУШНЕРИК

Судді:
Р.М. ШАВЕЛЬ

І.Я.ОЛЕНДЕР