Справа № 22-а-1747/2007
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2007-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22-а- 1747 /2007
Головуючий 1 інстанції - Клименко А.М.
Категорія - військове
Доповідач - Сіренко О.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2007 року Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду Харківської області в складі :

Головуючого - судді Сіренко О.І.

Суддів
Григорова А.М.

Мельнікової Л.В.

За участю секретаря Спесивцевої О.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від
31 травня 2007 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Харківського університету Повітряних Сил Міністерства оборони України про
стягнення грошової компенсації замість не отриманого речового майна

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з адміністративним позовом до Харківського Університету
повітряних сил МО України про стягнення грошової компенсації замість не
отриманого речового майна і просила стягнути з відповідача на її користь 3172
грн. 12 коп. компенсації посилаючись на те, що з 21 липня 2004 року вона
проходила службу у відповідача на посаді старшого телеграфіста телеграфного
відділення центру вузла зв'язку військової частини А 2307. 29 грудня 2004 року
її було звільнено в запас за станом здоров'я. Під час служби вона не отримала
належне їй речове майно, а при звільненні їй не було виплачено грошову
компенсацію замість нього.

В судовому
засіданні позивачка свій позов підтримала і просила визнати пропуск нею
встановленого річного строку для звернення до суду пропущеним з поважних
причин, бо вона 10 серпня 2006 року зверталася з аналогічним позовом в порядку
цивільного судочинства до Дзержинського районного суду м. Харкова, але її
позовну заяву було залишено без розгляду, як таку, що не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Представник
відповідача позов не визнав і пояснив, що позивачка пропустила строк позовної
давності для звернення до суду з викладеною в позові вимогою, і просив суд
застосувати до заявлених позовних вимог строк позовної давності і відмовити
позивачці в позові.

31 травня 2007
року постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 в позові відмовлено у зв»язку з
пропуском строку позовної давності.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, як таку, що ухвалена з
порушенням вимог процесуального права, ухвалити нову постанову, якою
задовольнити її позовні вимоги. Вважає, що нею не пропущено строк позовної
давності, оскільки вона своєчасно звернулась до суду з відповідним позовом, але
в порядку цивільного судочинства. Крім того, вважає, що відповідно до положень
ст.. 22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу існуючих
прав та свобод громадянина при прийнятті нових законів та їх застосуванні.
Також судом не взято до уваги, що вона зверталась до відповідача в порядку
досудовому, отримала відповідь на своє звернення лише 26 травня 2006 року.

Колегія суддів,
вислухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав :

Відмовляючи в
позові ОСОБА_1 згідно статті 99 КАС України , суд першої інстанції виходив з
того, що позивачка пропустила строк
позовної давності для пред»явлення позову до суду, оскільки, звільнившись
зі служби 29 грудня 2004 року , пред»явила позов до
суду 18 квітня 2006 року.

Колегія суддів
не погоджується з таким висновком суду, оскільки він не відповідає фактичним
обставинам справи.

Як вбачається з
відповіді начальника речової служби Харківського університету Повітряних Сил,
ОСОБА_1 відмовлено у виплаті компенсації речового майна 26 травня 2006 року.
(а.с.3)

Позивачка
звернулась до суду з позовом 18 квітня
2006 року, тобто в межах строків , передбачених ст.. 99 КАС України.

За таких
обставин, висновок суду першої інстанції щодо пропуску ОСОБА_1 строку позовної
давності є помилковим, а постанова суду підлягає скасуванню на підставі ст..
п.3 ст. 202 КАС України.

Проте, колегія
суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, виходячи з
наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що протягом двадцяти років позивачка проходила
військову службу в різних підрозділах Міністерства оборони України . З 21 липня
2004 року ОСОБА_1 проходила військову
службу в Харківському університеті Повітряних
Сил та наказом № 232 від 29
грудня 2004 року була звільнена з військової служби в запас за пунктом 85, підпункту «В» ( за станом
здоров»я). (а.с.6).

Згідно довідки №
225, виданої 10 серпня 2005 року
відповідачем на одержання грошової компенсації замість речового майна,
що підлягало видачі ОСОБА_1 станом на день звільнення складає 20 предметів на
суму 994 грн.00 коп., згідно довідки
№ 226, виданої відповідачем 10 серпня 2005 року
- 63 предмета на суму 2178 грн.12
коп., а всього 3172 грн.12 коп. (а.с.4,
5).

За час служби , відповідно до ст. 9
Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей" та п. 27 "Положення про порядок речового
забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань в
мирний час" відповідач повинен був забезпечити позивачку речовим майном,
але не забезпечував. Грошова компенсація за не видане речове майно складає 3172
грн. 12 коп.

Статтею 2 Закону України «Про деякі
заходи щодо економії бюджетних коштів» тимчасово зупинено дію частини 2 статті
9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей». За таких обставин,
виплата звільненим в запас військовослужбовцям грошової компенсації
можливе лише після відновлення дії частини 2 статті 9 зазначеного Закону.

Як на момент звернення позивачки та
і на момент розгляду позову по суті дія частини 2 статті 9 Закону України «Про
соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не
відновлено. Розмір компенсації за невидане
речове майно, що є предметом позову, утворилась після 10 березня 2000
року, тобто коли дію норми Закону було
зупинено.

За таких обставин, вимоги ОСОБА_1
не ґрунтуються на вимогах закону, тому задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.
ст. 195, 196, п.3 ч.1 ст. 198, п.3 ч.1 ст. 202, 205, 207, 254
КАС України, колегія суддів , -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову
Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 травня 2007 року
скасувати.

ОСОБА_1
відмовити в позові до Харківського університету Повітряних Сил Міністерства
оборони України про стягнення грошової компенсації замість не отриманого
речового майна.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця.

Повний текст
постанови виготовлений 22 жовтня 2007
року.

Головуючий
Сіренко О.І.

Судді
Григоров А.М.

Мельникова Л.В..