Справа № 22а-4057/2007
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2007-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22а-4057/07 Головуючий у І
інстанції - Сілаков С.М.
Суддя-доповідач Глущенко Я.Б.
листопада 2007 року Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Глущенко
суддів Бараненка І.І., Маслія
секретарі Маркевичі Т.Л.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за апеляційними скаргами Управління праці та
соціального захисту населення в Староміському районі м. Вінниці та Головного управління праці і соціального
захисту населення Вінницької міської ради на постанову Староміського районного
суду м. Вінниці від 14 травня 2007 року
у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення в Староміському районі м. Вінниці, Управління праці та
соціального захисту населення Староміської районної ради м. Вінниці, Головного
управління праці і соціального захисту населення Вінницької міської ради про
стягнення недоплаченої щорічної грошової допомоги в розмірі 2194,35 грн., -
У квітні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом, в якому просив стягнути з Управління праці та соціального захисту
населення в Староміському районі м.
Вінниці недоплачені суми одноразової грошової допомоги за 2004-2006 роки,
посилаючись на те, що він отримував допомогу в значно нижчому розмірі, ніж це
передбачено ст. 14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (по 50 грн. за кожний
Постановою Староміського
районного суду м. Вінниці від 14 травня 2007 року заявлений позов частково
задоволено: стягнуто з Головного управління праці та соціального захисту
населення Вінницької міської ради на
користь позивача 1027,00 грн. разової щорічної допомоги, недоплаченої йому в
2006 році як учаснику війни. Зобов'язано
Управління праці та соціального захисту населення в Староміському районі
м. Вінниці подати в Головне управління праці та соціального захисту населення
Вінницької міської ради необхідні для вказаної виплати розрахункові документи.
В решті позовних вимог відмовлено. Постанова мотивована тим, що позовні вимоги
підлягають задоволенню лише в частині стягнення допомоги за 2006 рік, оскільки
з вимогою про стягнення допомоги за 2004-2005 рік позивач звернувся поза межами
річного строку, встановленого ст. 99 КАС України.
погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, Управління праці та соціального захисту населення в
Староміському районі м. Вінниці та Головне управління праці і соціального
захисту населення Вінницької міської ради подали апеляційні скарги, в яких
просять скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, та ухвалити нову постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення,
а постанова суду - без змін з таких підстав.
д ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
оскаржується рішення суду в частині стягнення з них суми разової щорічної
грошової допомоги за 2006 рік в розмірі іншому, ніж передбачено Законом України
«Про Державний бюджет України на 2006 рік».
зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення (в
частині, що оскаржується) з додержанням норм матеріального і процесуального
Суд першої інстанції прийшов
до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог про
стягнення недоплаченої разової щорічної грошової допомоги за 2006 рік.
суддів встановлено, що позивач є учасником війни і має право на пільги,
встановлені законодавством України для цієї категорії громадян.
до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» учасникам війни щорічно до 5 травня повинна виплачуватись разова
грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.
Однак, разова щорічна
грошова допомога в 2006 році була виплачена йому в розмірі
50,00 грн., встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2006
Частиною 3 ст. 2 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
встановлено, що нормативні акти органів державної влади та органів місцевого
самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим
Законом, є недійсними.
Однак, Законом України
«Про Державний бюджет України на 2006 рік» зупинено дію положень
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в
частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги та
встановлений інший розмір такої виплати, виходячи із обсягу видатків, виділених
на цю мету при формуванні показників Державного бюджету.
питання про можливість застосування до спірних правовідносин Закону України
«Про Державний бюджет України на 2006 рік», колегія суддів виходить з
приписам ст. 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції України, міжнародному договору, згода на
обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту
суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про
незалежність судової влади» звернуто увагу на те, що відповідно до статей 8 та
22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші
нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи
людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг
встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1
У Конституції України Україну проголошено демократичною,
соціальною, правовою державою (стаття 1), визнано, що найвищою соціальною
цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст
і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним
обов'язком держави (стаття 3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними
(стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до
чинних законів не може бути звужений (стаття 22).
Зупинення дії положень
законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є
обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених
Основним Законом України (лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на
Конституційного Суду України роз'яснено, що окремі положення Законів про
Державний бюджет України щодо зупинення або обмеження пільг, компенсацій і
гарантій є такими, що не відповідають Конституції України.
Окрім того, встановлений
частиною другою статті 95 Конституції України, частиною другою статті 38
Бюджетного Кодексу перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний
бюджет України, є вичерпним, а тому цей
закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов'язків, пільг,
компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема Законом
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та не
може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове
регулювання суспільних відносин.
положень частин 2 і 3 статті 22 Основного Закону України конституційні права
гарантуються, а держава повинна утримуватись від прийняття будь-яких актів, які
призводили б до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Отже, встановлення Законами
України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» розміру виплат щорічної
разової грошової допомоги ветеранам війни, виходячи із обсягу видатків,
виділених на цю мету при формуванні показників Державного бюджету, обмежило
обсяг прав даної категорії громадян, визначених Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Залишивши незмінним зміст
права на отримання щорічної разової грошової допомоги, Закони про Державний
бюджет України на відповідні роки звузили обсяг цього права, встановивши інший
(менший) розмір такої виплати, і водночас фактично скасували конституційну
гарантію забезпечення належних умов існування ветеранів війни.
вищевикладене, суд першої інстанції при розрахунку суми разової щорічної
допомоги, обґрунтовано керувався положеннями Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а не положеннями Закону
України «Про Державний бюджет України на 2006 рік».
є також доводи апеляційних скарг про непідвідомчість даної справи
адміністративному судочинству з огляду на наступне.
системного аналізу ч. 2 ст. 2 та п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України випливає, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи
індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового
З матеріалів позовної заяви вбачається, що
позивач оскаржує дії відповідачів стосовно невиплати йому одноразової щорічної грошової допомоги у
встановленому законодавством розмірі, тобто, на його думку, відповідачами не виконуються їх функції в рамках здійснення владних
повноважень в галузі соціального забезпечення громадян.
спір, що розглядається, є
публічно-правовим, оскільки виник з публічно-правових відносин за участю
суб'єкта владних повноважень, а саме органу місцевого самоврядування, що
реалізує у цих відносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські
функції з приводу здійснення соціального забезпечення громадян.
дана справа відповідає вищенаведеному нормативному визначенню адміністративної
справи.
відмітити, що з огляду на встановлені фактичні обставини справи щодо надання повноважень по виплаті одноразової
щорічної грошової допомоги, судова колегія погоджується з висновками суду
першої інстанції, що кошти слід стягувати саме з Головного управління праці і
соціального захисту населення Вінницької міської ради.
апелянтів спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають
вимогам чинного законодавства.
ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд
скарги Управління праці та соціального захисту населення в Староміському районі
м. Вінниці та Головного управління праці
і соціального захисту населення Вінницької міської ради залишити без
Староміського районного суду м. Вінниці від 14 травня 2007 року залишити без
Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
суддя

Судді: