Справа № К-24416/06
Суддя: Бим М.Є.
Дата ухвалення: 2007-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 серпня 2007 року м.Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів: Бим М.Є., Гончар Л.Я., Гордійчук
М.П., Леонтович К.Г., Чалого С.Я.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою приватного підприємця ОСОБА_1 на постанову господарського
суду Херсонської області від 09 лютого 2006 року та ухвалу Запорізького
апеляційного господарського суду від 24 травня 2006 року у справі №8/23-АП-06
за позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м.
Херсоні, третя особа - приватний підприємець ОСОБА_2, про визнання недійсним
рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2005 року приватний підприємець
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Державної податкової інспекції у м.
Херсоні про визнання недійсним рішення від 29.11.2005 р. №/0 про
застосування штрафних санкцій в розмірі
7 453, 75 грн..

Рішенням господарського суду Херсонської
області від 09 лютого 2006 року, яке залишене без змін ухвалою Запорізького
апеляційного господарського суду від 24 травня 2006 року, у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі приватний підприємець
ОСОБА_1 просить скасувати зазначені судові рішення та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами першої та
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, правильність
застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає,
що касаційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», реєстратори
розрахункових операцій застосовуються фізичними
особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх
філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами), які здійснюють
операції з розрахунків у готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а
також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які
виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Відповідно до ст. 3 вищеназваного Закону суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в
безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов'язані:

проводити розрахункові операції на повну суму покупки
(надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та
переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання
розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із
застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує
послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на
повну суму проведеної операції;

застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що
включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, з
додержанням встановленого порядку їх застосування;

забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

Перелік окремих форм та умов проведення
діяльності у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, яким дозволено проводити розрахункові операції без застосування
реєстраторів розрахункових операцій з використанням розрахункових книжок та
книг обліку розрахункових операцій, а також граничний розмір річного обсягу
розрахункових операцій з продажу товарів (надання послуг), при перевищенні
якого застосування реєстраторів розрахункових операцій є обов'язковим,
встановлюються Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу
виконавчої влади з питань економічної політики і Державної податкової
адміністрації України, що передбачено ст.10 Закону.

Судами
встановлено, що відповідачем в ході перевірки було виявлено незастосування
реєстратора розрахункових операцій та виявлено невідповідність готівкових
коштів на місці проведення розрахунків сумі, зафіксованій стрічкою касового
апарату.

На підставі ст.ст. 17, 22 вищезазначеного
Закону було застосовано до позивача штрафні санкції.

Також
в абз.4, п.22 Постанови Кабінету Міністрів України № 108 від 08.02.1995 р. «Про
порядок заняття торгівельною діяльністю і правил торговельного обслуговування
населення» зазначено, що забороняється зберігання в касі грошей готівкою, які
не належать підприємству.

Зокрема, ст.16 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», передбачено, що контролюючі
органи мають право відповідно до законодавства
здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію
цього Закону. Підставою для проведення перервірки був графік перевірок,
затверджений начальником управління контрольно-перевірочної роботи ДПІ.

За таких обставин судами попередніх інстанцій зроблено
вірний висновок про необґрунтованість позовних вимог.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків
суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судами першої та
апеляційної інстанцій при розгляді справи допущені порушення норм матеріального
та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

Оскаржувані судові рішення ухвалені судами з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно
ч.3 ст.220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220-1, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу приватного підприємця
ОСОБА_1 відхилити, а постанову господарського суду Херсонської області від 09
лютого 2006 року та ухвалу Запорізького апеляційного господарського суду від 24
травня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: