Справа № 2-а-183/2007
Суддя: Лизенко І.В.
Дата ухвалення: 2007-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
грудня 2007 року м.
Лисичанськ

Лисичанський
міський суд Луганської області у складі:

головуючої
судді
Лизенко І.В.,

при
секретарі Головіній А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства
з надзвичайних ситуацій України в Луганській області про стягнення грошової компенсації за
продовольче забезпечення, -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що проходив
військову службу у військовій частині Д 0150 з 05.04.1999 року, був звільнений
згідно наказу командира ВЧ Д 0150 від 31.12.2005 року за №274. Правонаступником
ВЧ Д 0150 є відповідач. При звільненні йому не виплатили грошову компенсацію
продовольчого пайка за період з 11.03.2000 року по 31.12.2005 року у сумі
11082,59 грн. Просив суд стягнути з відповідача грошову компенсацію
продовольчого забезпечення у сумі 11082,59 грн.

У
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, підтвердив викладене у
позові, доповнень не надав.

У
судовому засіданні представник відповідача позов не визнав та пояснив, що
питання забезпечення військовослужбовців речовим майном та продовольчим пайком
вирішувалося Законом України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей», дія ч. 2 ст. 9 якого зупинена в
частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням
грошової компенсації замість них та замість речового майна Законом України від
17.02.2000р. «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів», тому вважає, що
позовні вимоги необґрунтовані.

Судом
досліджені наступні докази: копія паспорту позивача, довідка про вартість
добової видачі продовольчого пайка, довідка про розформування ВЧ Д 0150,
довідка про проходження служби, витяг з наказу №348 від 23.11.2005р., витяг з
наказу №274 від 31.12.2005р., копія свідоцтва про державну реєстрацію ВЧ Д
0150, копія наказу МНС України №320 від 07.11.2005р., копія послужного списку позивача,
письмові заперечення відповідача.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню.

Судом
встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Позивач
проходив службу у військовій частині Д-0150 Міністерства з питань надзвичайних
ситуацій України та був звільнений у запас 31.12.2005 року (а.с.9).

Позивач
забезпечувався продовольчим пайком до 10.03.2000 року, з 11.03.2000 року - не
забезпечувався, що підтверджується довідкою. (а.с.5).

Відмовляючи
у задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Відповідно
до ч.2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці одержують за
рахунок держави грошове
забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням
військовослужбовця грошову
компенсацію замість них.

Відповідно
до п. 2 Закону України «Про деякі заходи
щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000р., що набрав чинності
10.03.2000р., та який не скасовано і не змінено, призупинено дію частини другої
статті 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей” в частині одержання військовослужбовцями продовольчих
пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового
майна (за винятком військовослужбовців Міністерства оборони України, Служби
безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної
служби України, Управління державної охорони та Головного управління внутрішніх
військ Міністерства внутрішніх справ України, що використовують цивільний одяг,
який зашифровує особу та відомчу належність військовослужбовців).

Таким
чином, оскільки дія правової норми, що надавала позивачу право на отримання грошової
компенсації замість продовольчих пайків та речового майна, зупинена, позивач не відноситься до осіб,
щодо яких встановлено виняток, оскільки був військовослужбовцем Міністрества з
питань надзвичайних ситуацій України, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі
викладеного, ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей», п.2 Закону
України «Про деякі заходи щодо економії
бюджетних коштів», керуючись ст. ст. 2, 11, 159-163 КАС України, суд, -

постановив:

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства з надзвичайних
ситуацій України в Луганській області
про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення відмовити
за необґрунтованістю.

Постанова
може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом
подання до Лисичанського міського суду заяви про апеляційне оскарження протягом
10-ти днів з дня складення постанови у повному обсязі або подання апеляційної
скарги у той самий строк. Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду
Луганської області.

Суддя: