Справа № 2-а-559/07
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2007-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-559/07
РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» жовтня 2007 року м. Рівне

Рівненський
окружний адміністративний суд під головуванням судді Чалого І.С. за участю секретаря судового засідання Минько
Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача:

помічник військового прокурора Штогун О.С. (по
посвідченню, копія в справі), ОСОБА_1.;

відповідача:

Лук'янчук В.Г.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом

Військового прокурора Рівненського гарнізону в
інтересах особи ОСОБА_1

до відповідача

Військової частини А 1671

про

визнання дій незаконними та стягнення грошової
компенсації за невикористане речове майно,-

ВСТАНОВИВ :

Військовий
прокурор Рівненського гарнізону, звернувшись до суду з адміністративним позовом
в інтересах ОСОБА_1, просить визнати дії відповідача незаконними, щодо відмови
в виплаті компенсації за невикористане речове майно та стягнути з Військової
частини А 1671 грошову компенсацію за невикористане під час проходження ним
військової служби речове майно на користь
ОСОБА_1. в розмірі 3946 грн. 37 коп.

В
судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав.

Свої
вимоги обґрунтовує тим, що при проведенні військовою прокуратурою Рівненського
гарнізону перевірки дотримання посадовими особами військової частини А 1671
вимог Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців
та сімей» була встановлена
заборгованість відповідача за недоотримане під час проходження військової
служби речове майно перед колишнім військовослужбовцем старшим прапорщиком
ОСОБА_1. На даний час ОСОБА_1.
звільнений у запас і речового майна не потребує, а просить відповідно до
наданих відповідачем довідок, стягнути
його вартість.

Позивач
ОСОБА_1. просить позов, заявлений в його інтересах, задовольнити в повному
обсязі.

Представник
відповідача позов не визнав. В судовому засіданні подав заперечення проти
позовних вимог а також пояснив суду, що правом на отримання речового майна чи
грошової компенсації під час проходження військової служби позивач не
скористався.

Крім
того, дію ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей», яка давала позивачу таке право, в
частині одержання грошової компенсації за не отримане речове майно зупинено Законом
України «Про деякі заходи, щодо економії бюджетних коштів» і цей Закон є діючим та не визнаний
неконституційним. В Державному бюджеті України за минулі роки не передбачено
витрат на грошову компенсацію за речове майно військовослужбовцям, звільненим у
запас або відставку.

Заслухавши
пояснення прокурора та представників сторін, дослідивши всі фактичні докази у
справі, як кожний окремо, так і в їх сукупності, давши цьому достатню і
об'єктивну оцінку, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

При
цьому суд встановив та врахував таке.

Відповідно
до ч. 2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо
доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник
відповідача заперечує проти адміністративного позову, однак, на думку суду, він
не довів суду правомірність дій військової частини А 1671 по відношенню до позивача.

Судом
встановлено, що позивач проходив військову службу і перебував на речовому
забезпеченні військової частини А 1671, що не заперечується представником
відповідача та підтверджується довідкою № 114 року, виданою військової частини
А 1671( а. с. 5)

Наказом
№ 307 від 21 грудня 2005 року ОСОБА_1. в зв'язку із звільненням в запас з
правом носіння військової форми, було виключено із списків військової частини.

При
звільненні з військової служби ОСОБА_1. з ним не були проведені розрахунки та
відповідні, належні йому, виплати.

Як
вбачається з довідок № 114 виданої позивачу
військовою частиною А 1671 та долученої до справи, загальна сума
заборгованості за невикористане ним речове майно складає 3946 грн. 37 коп.

Згідно
ст. 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей” - держава гарантує військовослужбовцям матеріальне та інше
забезпечення у розмірах, що стимулюють зацікавленість громадян України у
військовій службі.

Відповідно
до п. 27 Постанови Кабінету Міністрів
України № 1444 від 28.10.2004 року “Про
забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України у мирний
час” військовослужбовці, звільнені у запас або відставку з правом носіння
військової форми одягу, за бажанням можуть отримати речове майно,
яке вони не отримали під час звільнення, або грошову компенсацію за
нього за цінами на день підписання наказу про звільнення. Зазначеним особам,
звільненим у запас або відставку після закінчення строку контракту, за належне
їм, але не отримане протягом дії контракту речове майно виплачується грошова
компенсація пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання
цього майна до дати закінчення контракту, або видається речове майно на суму
грошової компенсації.

Згідно ч. 2
Закону України “Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів”
призупинено дію частини другої ст. 9 Закону України “Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей” в частині одержання військовослужбовцями
продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та
замість речового майна. Однак, виходячи з аналізу тексту цієї статті Закону,
суд дійшов висновку, що вказана норма Закону поширюється тільки на
військовослужбовців, які проходять дійсну військову службу в Збройних Силах
України, а позивач є пенсіонером за станом здоров'я Збройних Сил України.

Отже,
дії посадових осіб Військової частини А-1671 щодо відмови в виплаті компенсації
за невикористане речове майно є незаконними та зазначена сума заборгованості за
речове майно підлягає стягненню з відповідача.

На
підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 158, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства України,
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати дії
посадових осіб військової частини А 1671
щодо відмови в виплаті грошової компенсації ОСОБА_1за невикористане речове
майно під час проходження військової служби,- незаконними.

3. Стягнути з Військової
частини А 1671 (вул. Соборна, 231, м. Рівне) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1) грошову
компенсацію за невикористане речове майно в сумі 3946 (три тисячі
дев'ятсот сорок шість) грн. 37 коп.

4. Видати
виконавчий лист після набрання, відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, постановою законної сили в порядку,
визначеному частиною 1 статті 258 КАСУ.

5. Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне
оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк,
постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після
закінчення апеляційного розгляду справи.

6. Постанова може
бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження
подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі - з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний
текст постанови складено і підписано «15» жовтня 2007 року.

Суддя І.С.Чалий