Справа № К-4110/06
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

19 вересня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді Цуркана М.І.,

суддів: Амєліна С.Є. ,Гуріна М.І.,
Кобилянського М.Г., Ліпського Д.В.,

розглянувши
у попередньому розгляді справу за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного військового
комісаріату про перерахунок пенсії за його касаційною скаргою на рішення
Октябрського районного суду м.Полтави від 26 березня 2004 року та на ухвалу
апеляційного суду Полтавської області від 19 травня 2005 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Полтавського
обласного військового комісаріату, в якому просив постановити рішення, яким
зобов'язати відповідача перерахувати розмір призначеної йому пенсії за вислугу
років з урахуванням 33% премії, передбаченої Постановою КМУ №829 і розділом 34
Положення, затвердженого наказом Міністра оборони України №75 від 5 березня
2001 року.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 19 травня 2005 року
залишено без змін рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 березня
2004 року, яким в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями позивач звернувся з
касаційною скаргою до Верховного Суду України, який направив її разом зі
справою до Вищого адміністративного суду України.

В касаційній скарзі позивач просить змінити рішення суду першої та
апеляційної інстанції по суті не передаючи її на новий розгляд, оскільки
вважає, що суди першої та апеляційної інстанції
неправильно застосували норми матеріального та процесуального права, а
саме : порушили вимоги Конституції України та не виконані гарантії соціального
захисту.

Заслухавши
доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши за
матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального закону,
правової оцінки обставин у справі у межах, визначених ч.2 ст.220 КАС України,
колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення
касаційної скарги та скасування ухвалених по справі судових рішень.

Судом першої та апеляційної
інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, який звільнений з
військової служби в запас за станом здоров'я у 2002 році.

Відповідно до статті 10 Закону
України “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”, який визначає
умови та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців Збройних сил
України, пенсійне забезпечення військовослужбовців, які мають право на пенсію
здійснюється відповідними відомствами в порядку, що визначається Кабінетом
Міністрів України.

Згідно з п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992
року № 393 “Про порядок обчислення вислуги років, призначення та
виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
членам їхніх сімей” пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення:
окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; окладу за
військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу років;
додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки за
вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Відповідно
до ч.3 ст.43 зазначеного Закону, де йдеться
про нарахування пенсії з розміру грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням, куди включається оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення)
та премії в розмірах, встановлених законодавством та п.2 Перехідних положень до Закону України
«Про внесення змін до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", який передбачає
право на перерахунок пенсії з урахуванням зазначеного положення Закону, то вони
набирають чинность з 1 січня 2005
року і не мають зворотньої дії в часі.

Постановою Кабінету Міністрів України №452 від 06 квітня 1998 року «Про
упорядкування додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців»,
якою затверджені додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, що
виплачуються щомісячно встановлено, що премія не відноситься до додаткових
видів грошового забезпечення.

Враховуючи наведене, суди дійшли до
обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні позов, оскільки премія не
відноситься до додаткових видів грошового забезпечення.

Посилання позивача на порушення його
конституційних прав є безпідставними оскільки спірні правовідносини
врегульовані спеціальним Законом, а саме ст. 43 Законом України “Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб”

Оскаржувані судові рішення постановлено
з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а тому колегія суддів
вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення
- без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 224, 230 КАС України, колегія суддів -

У Х В А
Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу апеляційного суду Полтавської
області від 19 травня 2005 року та рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 26 березня 2004 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.ст. 237
КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ :

СУДДІ
: