Справа № 22а-580/2007
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2007-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22а-580/07 Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 23 інстанції - С.А. Гончаренко
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2007 року м.Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді -
Проценко О.А. (доповідач)

суддів -
Коршун А.О., Туркіна Л.П.,

при секретарі - Духневич О.С.,

за участі представників:

позивача
- Вакуліна М.А., Тюваєва Н.С.,

відповідача
- Краснокутський В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м.Запоріжжі

на постанову господарського суду Запорізької області від 28.03.07р. в
адміністративній справі №11/87/07-АП

за позовом Приватного
підприємства «Регіон-Сільгоспресурс», м.Запоріжжя

до Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м.Запоріжжя

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 01.12.06р.
№/0,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2006 року приватне підприємство «Регіон-Сільгоспресурс» звернулось до суду із адміністративним позовом
до Державної податкової інспекції у Хортицькому районі м.Запоріжжя з вимогами
про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 01.12.06р.
№/0, яким за порушення п.2.3. «Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління
НБУ від 19.02.01р. №72, згідно із ст.1 Указу Президента України «Про
застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»
від 12.06.95р. N436/95, до ПП «Регіон-Сільгоспресурс»
застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 4000 грн. Позов
обґрунтований тим, що в порушення п.2.3. «Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в Україні» фахівцями, які проводили перевірку не
розглянуто та не вказано первинні документи, згідно з якими здійснено запис в
податковому та бухгалтерському обліку (не приведено кореспонденцію рахунків
операцій), та на наведено дійсних доказів порушення.

Постановою господарського суду Запорізької області
від 28.03.07р. адміністративний позов задоволений повністю. При цьому суд
першої інстанції посилався на ст.ст.238,239,241,250 Господарського кодексу
України. При розгляді справи судом з'ясовано відсутність операції по касі позивача
16.10.2003р. Щодо проводок ДТ 372 КТ63 на суму 4000грн. суд зазначив, що дані
операції не потребують виписки касових ордерів. Крім того, судом першої
інстанції зроблено висновок про те, що відповідачем пропущено строк
застосування до відповідача адміністративно-господарських санкцій, до яких
відносяться санкції, передбачені Указом
Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки» від 12.06.95р. N436/95.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нове рішення, яким
відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв'язку з тим, що судом
необґрунтовано прийнято до уваги заперечення та пояснення позивача стосовно
вичерпного переліку документів, які надавались для проведення перевірки, не
зазначено про надання до перевірки копій та оригіналів доручень, які надавались
працівником ОСОБА_1громадянці ОСОБА_2., яка не є працівником підприємства.
Ліміт залишку готівки в касі встановлено до 15.02.05р. - 17 грн., з 15.02.05р.
по 01.02.05р. - 17 грн.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, висновки суду першої інстанції вважає
обгрунтованими, а постанову суду - законною. Просить апеляційну скаргу
відповідача залишити без задоволення, а постанову від 28.03.2007р. по даній
справі залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та
заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в Акті виїзної документальної позапланової перевірки Приватного підприємства «Регіон-Сільгоспресурс»
(код за ЄДРОПУ 32498814) з питань дотримання вимог податкового, валютного та
іншого законодавства за період з 01.07.03р. по 30.06.06р., від 22 листопада 2006 року
№44-23-32498814, виявлено проведення
розрахунків готівкою на загальну суму 4000, 00 грн. підзвітною особою ОСОБА_1.
без застосування прибуткових та видаткових касових ордерів, касових товарних
чеків, розрахункових квитанцій, які підтверджували би факт продажу товарів,
надання послуг, отримання (повернення) коштів, а також рахунків-фактур,
договорів, угод, контрактів, актів закупівлі товарів тощо згідно реєстрів
авансового звіту: підзвітна особа - ОСОБА_1., номер та дата авансового звіту
№АО-0000001 від 16.10.03 р., сума 4000 грн., чим на думку відповідача порушено п.2.3. «Положення про ведення
касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою
Правління НБУ від 19.02.01р. №72,

У підтвердження авансового звіту №АО-0000001 від 16.10.03р. на суму
4000грн., наданого працівником підприємства ОСОБА_1, надані наступні документи:
внесена оплата 4000грн. (приходні касові
ордери №9511704 від 07.08.03р. на суму 2000грн., №8947800 від 08.07.03р. на
суму 2000грн.) до приходної каси банку «Приватбанк» №4 громадянкою
ОСОБА_2., яка не є працівником ПП «Регіон-Сільгоспресурс».
Згідно картки рахунку 3721 встановлено, що була проведена бухгалтерська
операція ДТ 92 по рахунку Кт 3721 на суму 4000грн., операція ОСОБА_1 - інші
витрати.

Зазначені операції по касі підприємства 16.10.03р.
не відбувались, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те,
що спірні операції не потребують виписки касових ордерів.

Відповідно до п.1 Указу Президента
України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання
обігу готівки» від 12.06.95р. N436/95, у разі порушення юридичними особами всіх
форм власності, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові
санкції у вигляді штрафу.

Пунктом 2 вказаного Указу Президента встановлено, що штрафні санкції,
передбачені цим Указом, застосовуються до осіб, зазначених у статті 1 цього
Указу, органами державної податкової служби на підставі матеріалів проведених
ними перевірок і подань державної контрольно-ревізійної служби, фінансових
органів та органів Міністерства внутрішніх справ України в установленому
законодавством порядку та в розмірах, чинних на день завершення перевірок або
на день одержання органами державної податкової служби зазначених подань.

Суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про віднесення сум
штрафів, що стягуються на підставі Указу
Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм
з регулювання обігу готівки» від 12.06.95р. N436/95 до
адміністративно-господарських санкцій, правила застосування яких встановлено ГК
України.

Зазначений штраф за своєю суттю є адміністративно-господарською
санкцією, визначення якої закріплено частиною
1 ст.238 Господарського кодексу
України, оскільки, є заходом майнового характеру, спрямованим на припинення
порушення суб'єктом господарювання встановлених правил здійснення господарської
діяльності та застосовуються уповноваженим органом державної влади.

Згідно
зі ст.250 ГК України
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані
до суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення
порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом
встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської
діяльності, крім випадків, передбачених законом.

З
огляду на викладене, правильність висновку
щодо правомірності застосування до
позивача штрафних санкцій в зазначеній суму залежить від того, коли позивачем були вчинені порушення
встановлених правил обігу готівки, виявлені згідно акту перевірки, за які до
нього були застосовані штрафні
санкції.

З матеріалів справи виходить, що встановлені у акті
перевірки порушення вчинені у жовтні 2003 року. Отже, у будь-якому випадку
адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані не пізніше жовтня
2004 року, однак оскаржуване рішення прийнято відповідачем 01.12.06р., тобто
після спливу вищезазначений строків.

Таким чином, апеляційна
скарга не містить доводів, які б спростували висновки суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та прийняв судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Державної податкової
інспекції у Хортицькому районі м.Запоріжжя на постанову господарського суду
Запорізької області від 28.03.07р. по адміністративній справі №11/87/07-АП залишити
без задоволення.

Постанову господарського суду Запорізької області
від 28.03.07р. по адміністративній справі №11/87/07-АП залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.254
КАС України і може бути оскаржена протягом місяця до Вищого адміністративного
суду відповідно до ст.212 КАС України.

Головуючий
суддя: О.А.Проценко

Судді: А.О. Коршун

Л.П.
Туркіна

Ухвалу складено у повному обсязі 29.10.07 р.