Справа № 22а-237
Суддя: Червинська М.Є.
Дата ухвалення: 2007-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №22а-237 Головуючий
1 інстанції Федченко
Категорія 26 Доповідач
УХВАЛА Іменем України

21 лютого 2007
року Апеляційний
суд Донецької області в складі:

Головуючої: Червинської М.Є. Суддів
: Алексеева А.В., Азевича
В.Б. При секретарі - Мартіросової А.Б.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Амвросїївського районного
суду від 4 грудня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення виконавчого комітету Амвросіївської районної
державної адміністрації та Кабінету Міністрів України про стягнення суми
недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Амвросіївського районного суду від 4 грудня 2006 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету Амвросіївської районної державної адміністрації,
Кабінету Міністрів України про стягнення суми недоплаченої одноразової щорічної
грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2003, 2004 та 2005 роки в сумі
1898 грн. 75 коп. відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на те, що
судом неправильно тлумачиться законодавство України стосовно бюджетних і
конституційних норм та норм спеціального законодавства. Вважає, що суд повинен
був стягнути на його користь з відповідачів суму недоплаченої одноразової
щорічної допомоги як учаснику
бойових дій (за 2003-2005 роки з урахуванням сум отриманих ним у 2003-2005
роках) в сумі 1898 грн. 75 коп.

Суд 1 інстанції встановив, що позивач є учасником бойових
дій і відповідно до статті 12 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" має право на отримання щорічно до 5
травня одноразової грошової допомоги в розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком, така допомога сплачувалась йому відповідачем в межах коштів отриманих
від бюджету, суд вважав, що відповідач діяв в межах своєї компетенції, з
дотриманням вимог закону, й довів в судовому засіданні правомірність виплат
позивачу допомоги в розмірі, визначеному Законами України „Про Державний
бюджет".

Заслухавши доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення
суду не підлягає зміні, з наступних підстав:

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Апеляційний суд вважає,
що постанова суду першої інстанції ухвалена з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Встановлено, що позивач є учасником бойових дій та
відповідно до статті 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" має право на отримання щорічно до 5 травня
одноразової грошової допомоги в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Відповідач отримував видатки на виплату зазначеної
щорічної допомоги від державного бюджету в певній сумі, в тому числі й на
виплату позивачу. Відповідач не визначав розмір вказаної щорічної допомоги,
оскільки на нього відповідно до вимог ст. 17-1 Закону тільки покладений
обов"язок на виплату таких сум учасникам, інвалідам війни, учасникам
бойових дій.

Суд першої інстанції правильно врахував, що ст. 95 Конституції передбачено,
що тільки виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які
видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих
видатків.

Законами України „Про Державний бюджет" на 2003, 2004, 2005 роки була
передбачена виплата допомоги зазначеним категоріям громадян в сумі 90, 120, 250
гривень відповідно, такі суми й були отримані відповідачем від бюджету та
виплачені позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач отримував щорічну допомогу,
визначену ст. 12 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" у розмірі визначеному вищевказаними Законами „Про
Державний бюджет України" на відповідні роки, відповідач за законом
позбавлений можливості визначати вказану допомогу в іншому розмірі, ніж отримує
її з бюджету.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції,
висновки суду вони не спростовують, тому апеляційний суд залишає апеляційну
скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.
198, 200 КАС України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Амвросіївського районного суду Донецької області від 4 грудня
2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяців з дня набрання законної сили.