Справа № 22-а-968/07
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2007-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
інстанції - Грузман Т.В. Суддя доповідач
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2007 року
колегія суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів: - Подобайло
З.Г., Григорова А.М.

при секретареві -
Спесивцевої О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Оржицького районного суду Полтавської області від 27 квітня 2007 року
по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Міністерства юстиції
України, Державного казначейства України, Міністерства фінансів України,
головного управління юстиції у Полтавської області, відділу Державної
виконавчої служби Оржицького районного управління юстиції про стягнення
компенсації за невикористаний службовий одяг, -

В с т а н о в и л а:

У липні 2006 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Оржицького районного суду Полтавської області з адміністративним
позовом до Міністерства юстиції України, Державного казначейства України,
Міністерства фінансів України, третя особа - Полтавське обласне управління
юстиції про стягнення на його користь 2.369,53 грн. компенсації за не отримане службове обмундирування, посилаючись на те,
що він з 08 грудня 1999 року до 06 грудня 2005 року працював на посаді
державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оржицького управління
юстиції Полтавської області.

У відповідності до
вимог ст.ст. 6, 18 Закону України «Про державну виконавчу службу» під час
виконання службових обов'язків повинен був носити формений одяг, яким повинен був бути забезпечений за рахунок
коштів держави.

Форменим одягом у
період з 08 грудня 1999 року по 31 березня 2000 року та з 01 січня 2004 року по
06 грудня 2005 року забезпечений не був. Середньорічна вартість комплекту
форменого одягу для чоловіків становить 769 грн.

Ухвалою Оржицького районного суду
Полтавської області до участі у справі у якості співвідповідачів залучені:
головне управління юстиції у Полтавській області, відділ державної виконавчої
служби Оржицького районного управління юстиції Полтавської області.

Постановою Оржицького
районного суду Полтавської області від 27 квітня 2007 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

Не погоджуючись
з постановою суду ОСОБА_1 звернувся з
апеляційною скаргою, якою, посилаючись
на порушення судом норм процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, просить скасувати постанову суду першої
інстанції.

У засіданні суду
апеляційної інстанції представники Міністерства юстиції України, представник
головного управління юстиції у Полтавській області вважали апеляційну скаргу необґрунтованою та
такою, що не підлягає задоволенню, просили залишити без змін постанову суду
першої інстанції.

У засідання суду
апеляційної інстанції позивач, представники Державного казначейства України,
Міністерства фінансів України, відділу Державної виконавчої служби Оржицького
районного управління юстиції не прибули, хоча про час та слухання справи
повідомлені належним чином.

Своєю письмовою
заявою відділ Державної виконавчої служби Оржицького районного управління
юстиції просить розглянути справу у відсутності представника відділу.

Заслухавши доповідь
судді Харківського апеляційного адміністративного суду, розглянувши надані
письмові докази в їх сукупності, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1
задоволенню не підлягає, а постанову Оржицького районного суду Полтавської
області від 27 квітня 2007 року, у відповідність до вимог ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства, слід
залишити без змін, з наступних підстав.

Вирішуючи спір по
суті, суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач дійсно з 08
грудня 1999 року до 06 грудня 2005 року працював на посаді державного виконавця
відділу державної виконавчої служби Оржицького управління юстиції Полтавської
області, правовідносини, що виникли між ним та рештою відповідачів, є
адміністративно-правовими та пов'язані з проходженням публічної служби.

Судом встановлено, та
не заперечувалося відповідачами, що протягом 1999 - 2005 років позивач ОСОБА_1
не забезпечувався службовим обмундируванням.

Частиною 5 ст. 18 Закону України
«Про державну виконавчу службу» від 24
березня 1998 року передбачалось, що працівники органів державної виконавчої
служби забезпечуються безоплатним форменим одягом за нормами, які визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Такі норми
встановлені Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 року за №
1341 (втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 25
серпня 2004 року за № 1101).

Законом України «Про деякі заходи щодо
економії бюджетних коштів» від 17 лютого 2000 року, який набрав законної сили
11 березня 2000 року, виключено частину
5 ст. 18 Закону України «Про державну виконавчу службу».

Зміни до ст. 18
Закону України «Про державну виконавчу службу»
відповідно до яких працівники органів державної виконавчої служби
забезпечуються безоплатним форменим одягом за нормами, що визначаються
Кабінетом Міністрів України, внесені Законом України «Про внесення змін до
законів України «Про державну виконавчу службу» та «Про виконавче провадження»
від 10 липня 2003 року, який набрав законної сили 28 серпня 2003 року.

Частиною 3 пункту 1
розділу П «Прикінцеві положення» цього
закону встановлено, що зміни до ст. 18 Закону України «Про державну виконавчу
службу», що впливають на формування видаткової частини Державного бюджету
України, набирають чинності з 1 січня 2004 року.

Законами
України: «Про державний бюджет на 1999
рік» від 21 грудня 1998 року, з наступними змінами, та «Про державний бюджет на
2004 рік» від 27 листопада 2003 року, з наступними змінами, видатки на забезпечення державних виконавців
не визначалися.

Статтею 45 Закону
України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, з наступними
змінами, передбачено, що витрати виконавчого провадження здійснюються за
рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження,
які використовуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, до
витрат на організацію та проведення виконавчих дій належать кошти, витрачені, у
тому числі, на інші необхідні витрати для забезпечення належної організації
виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2
Порядку використання коштів виконавчого провадження та виконавчого збору,
стягнутого з боржника, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України за №
554 від 29 квітня 2004 року, ці кошти використовуються державною виконавчою
службою на організацію та проведення виконавчих дій щодо забезпечення
примусового виконання рішень суду та інших органів (посадових осіб), а саме на
(п.6) покриття інших необхідних витрат для забезпечення належної організації
виконання рішень органами державної виконавчої служби, в тому числі на виплату
винагороди державним виконавцям відповідно до ст. 47 Закону України «Про
виконавче провадження», матеріальне забезпечення діяльності служби, придбання
службових житлових приміщень та службових приміщень, страхування державних
виконавців та забезпечення їх форменим одягом.

Пунктом 3 вказаного
Порядку передбачено, що використання та розподіл коштів виконавчого збору
здійснюється на підставі кошторису, затвердженого в установленому порядку
Міністерством юстиції України.

Постановою Кабінету
Міністрів України від 25 серпня 2004 року за № 1101 «Про формений одяг
працівників органів державної виконавчої служби» затверджені опис форменого
одягу та знаки розрізнення працівників органів державної виконавчої служби,
норми забезпечення форменим одягом працівників органів державної виконавчої
служби, Міністерству юстиції України доручено розробити і затвердити в місячний
строк порядок видачі, обліку та носіння форменого одягу працівників органів
державної виконавчої служби.

Пунктом 13 ст. 45
Закону України «Про Державний бюджет на 2005 рік» від 23 грудня 2004 року, з
наступними змінами, встановлено, що у 2005 році кошти, отримані до спеціального
фонду Державного бюджету України згідно з окремими пунктами статей 12, 23 та 44
цього Закону, спрямовуються відповідно на здійснення витрат, пов'язаних з
організацією і проведенням виконавчих дій, виплату винагороди державним
виконавцям (за рахунок джерел, визначених пунктом 7 статті 12 цього Закону).

Порядок видачі,
обліку та носіння форменого одягу працівників органів державної виконавчої
служби, затверджений наказом міністерства юстиції 23 лютого 2005 року за №
19/5.

Колегія суддів, з урахуванням
положень п.п. 1,4, 1,7, 2.1, 2.5, 2.9,2.10, 2.11 Порядку видачі, обліку та
носіння форменого одягу працівників органів державної виконавчої служби,
погоджується з висновком суду про те, що цей Порядок та вищезазначені
нормативно-правові акти не передбачають виплату грошевої компенсації за
невиданий чи невикористаний формений одяг колишнім працівникам органів
державної виконавчої служби.

Й, таким чином підстав для стягнення
з відповідача Міністерства фінансів України на користь позивача компенсації за
невиданий чи невикористаний формений одяг за періоди часу: з 08 грудня 1999 року по 11 березня 2000 року й
з 01 квітня 2004 року по день звільнення, не вбачається.

Частиною 7 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України встановлена можливість застосування судом
аналогії закону та аналогії права.

Оскільки правовідносини, що
розглядаються урегульовані адміністративним законодавством та адміністративним
правом, підстав для застосування
положень частини 7 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства не вбачається.

Відповідно до ч. 2
ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, пропущення строку
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня
коли особа дізналась або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 100
Кодексу адміністративного судочинства України передбачено що пропущення строку
звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволені
адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Викладене (а.с. 38) в письмових
запереченнях на позов ОСОБА_1 представником Міністерства юстиції України не
може бути розглянуто, як пропозиція щодо відмови в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 у зв'язку з пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 185, 195, 196, 198 ч. 1. п. 1, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Оржицького районного суду Полтавської області від 27 квітня 2007 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Міністерства юстиції України, Державного казначейства України, Міністерства
фінансів України, Головного управління юстиції у Полтавській області, відділу
Державної виконавчої служби Оржицького районного управління юстиції Полтавської
області про стягнення компенсації за невикористаний службовий одяг залишити без
задоволення, а постанову Оржицького районного суду Полтавської області від 27 квітня 2007 року - без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий
суддя: (підпис) Мельнікова Л.В.

Судді:
(підпис)
Подобайло З.Г.

(підпис) Григоров А.М.

З оригіналом згідно:

Суддя

Харківського
апеляційного

адміністративного
суду
Мельнікова Л.В.

Повний текст ухвали
виготовлений 10 вересня 2007 року.