Справа № 22а-207/07
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2007-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-207/07
Головуючий у І інстанції - Оношко
Суддя-доповідач Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03
серпня 2007 року Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Межевича М.В.

суддів Глущенко Я.Б.,
Бараненка І.І.

при
секретарі Маркевичі Т.Л.,

за
участю представника третьої особи - Нешви А.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві
справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва на постанову Святошинського районного суду м.
Києва від 11 січня 2007 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києві, третя особа -
Державне підприємство «Науково-технічний комплекс статистичних досліджень», про
зобов'язання провести нарахування недоплаченої пенсії та виплату пенсії за
минулий час, -

В С Т А Н О В И
В :

У лютому 2005
року ОСОБА_1. звернувся із вказаним позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Святошинському районі м. Києві про зобов'язання обчислити рівень його
середньомісячного заробітку на підставі довідок, які маються в пенсійній справі
та які враховують суми, одержані за виконання науково-дослідних робіт за
контрактами, перерахувати пенсію на підставі даних про заробіток за 60-місячний
період з квітня 1994 року по березень 1999 року з дня подання заяви -
19.04.2004 року.

Постановою
Святошинського районного суду м. Києва від 11 січня 2007 року заявлений позов
задоволено: зобов'язано відповідача здійснити такий перерахунок та виплатити
позивачу різницю між перерахованою і фактично виплаченою пенсією з дня подання
заяви від 19 квітня 2004 року про перерахунок «наукової» пенсії.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням,
Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням
норм матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення справи, та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача та представника третьої особи, які заперечували проти скарги, перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198
ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно
розглянув справу, правильно встановив обставини, яким та наданим доказам дав
правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення
адміністративного позову.

Судом першої інстанції встановлено, що
укладені позивачем контракти не відносяться до договорів підряду, а є трудовим
договором, оскільки вони стосуються науково-дослідних робіт по реалізації саме
Державної програми переходу України на міжнародну систему обліку та статистики
та виконувались позивачем за місцем основної роботи.

Такий висновок суду ґрунтується на Законі та наданих
судові доказах.

Судом першої
інстанції було встановлено, що з
19 квітня 2004 року позивачу перераховано пенсію як
науковому працівнику відповідно до Закону
України «Про
внесення змін до Закону України «Про
наукову та науково технічну діяльність», але при цьому до суми заробітку позивача за період з 01.06.1997 року по 31.05.1999 не були
враховані контракти з місця його основної роботи.

Статтею 23
Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» (з відповідними
змінами та доповненнями) передбачено, що заробітна плата наукових працівників
складається з посадових окладів
(ставок), премій, доплати за наукові ступені, вчені звання, надбавки за стаж
наукової (науково-педагогічної) роботи та інших надбавок, доплат та винагород
за наукову (науково-педагогічну) діяльність, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.
24 зазначеного Закону пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам
призначаються в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати наукового
(науково-педагогічного) працівника, яка визначається відповідно до статті 23
цього Закону та частини другої статті 40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та на яку відповідно до
законодавства нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування
(внески).

Для обчислення
пенсії враховується заробітна плата наукового працівника за основним місцем
роботи за будь-які 60 календарних місяців наукового стажу підряд до 1 липня
2000 року незалежно від перерв та за весь період наукового стажу починаючи з 1
липня 2000 року.

Положеннями ст.
21 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудовий договір є угода
між працівником і власником підприємства, установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується
виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому
розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений
ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені
законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Таким чином,
заробітна плата встановлюється трудовим договором, укладеним між роботодавцем
та працівником.

Цією ж статтею
Кодексу законів про працю України встановлено, що особливою формою трудового
договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і
відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального
забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому
числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Як вбачається з
наявних в матеріалах справи контрактів, між НДІ статистики Мінстату України та
ОСОБА_1. укладено контракти щодо проведення науково-дослідних робіт та
здійснення наукового керівництва дослідженнями. Зазначеними контрактами обумовлено
розмір заробітної плати працівника, порядок її виплати та режим роботи - в
позаробочий час за місцем основної роботи.

З дослідженого
судом штатного розпису інституту статистики та трудової книжки ОСОБА_1. вбачається, що позивач дійсно працював в науково-дослідному
інституті статистики Міністерства статистики України на посаді зІНФОРМАЦІЯ_1 з
08.04.1992 року по 29.06.1999 року до виходу на пенсію. Будь-яких
записів щодо виконання позивачем іншої роботи в спірний період в трудовій
книжці не міститься.

Згідно ст. 40
Закону України «Про
загальнобов'язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за будь-яких 60 календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового
стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. Заробітна плата (дохід) за період страхового
стажу до 1 липня 2000 року
враховується для
обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством.

Позивачем для
здійснення перерахунку пенсії відповідачу була надана довідка про заробіток для
обчислення пенсії від 16.04.2004 року № 614, оформлена з дотриманням вимог
законодавства, та до якої були включені
всі суми заробітної плати, що отримував позивач.

Судом також було
встановлено, що з фонду заробітної плати, яка виплачувалася позивачу на
підставі контрактів, нараховувався та
сплачувався відповідно до законодавства збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Отже, з
врахуванням викладених положень законодавства та наявних в матеріалах справи
доказів, судова колегія вважає, що у відповідача не було жодних правових
підстав для відмови в здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1. та неправомірно не
враховано суми заробітної плати, які виплачувалися позивачу за контрактами.

Таким чином, суд
першої інстанції обґрунтовано визначився з висновком про задоволення вимог
позивача та зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії.

Керуючись
ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну
скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва залишити без задоволення.

Постанову
Святошинського районного
суду м. Києва від 11 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
суддя

судді: