Справа № 22ас-117
Суддя: Парандюк Т.С.
Дата ухвалення: 2007-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
лютого 2007 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Міщія О.Я.

Суддів -
Гірського Б.О. Парандюк Т.С.

при секретарі -
Гачинській М.В.

з участю апелянта та представника відповідача

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в М.Тернополі адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду
від 25 грудня 2006 року по справі за по­зовом ОСОБА_1 до Тернопільського
обласного військового комісаріату про перерахунок розміру пенсії та виплату
недоотриманих сум, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1 пред'явив позов до
Тернопільського обласного військового комісаріату про перерахунок розміру
пенсії та виплату недоотриманих сум. Посилався на те, що в жовтні 1986 року був
звільнений зі служби в Збройних силах України з правом на пенсію від
Міністерства оборони України. Проте, при призначенні пенсії не було враховано в
повній мірі підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військово­службовців,
що відбулось за період з 2000 по 2003 роки.

Зокрема, не було враховано:

·
щомісячної 100%-ої надбавки, встановленої Указом
Президента України від 23 лютого 2002 року № 173/2002 "Про посилення
соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ";

·
щомісячної 90%-ої надбавки за безперервну військову
службу, введеної Указом Президента України від 5 травня 2003 року №389/2003
"Про над­бавки військовослужбовцям Збройних сил України, Міністерства
внутріш­ніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України
та Управління державної охорони України за безперервну службу";

Справа № 22ас-117 Головуючий
у 1 -й інстанції -Лекан І.Є.

Категорія -22 Доповідач
- Парандюк Т.С.

·
премії в розмірі 33, 3% передбаченої п.3 Постанови
Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 р. № 829 і наказом Міністра Оборони
України від 05.03.2001 р.№ 75.

·
40 % надбавки грошового забезпечення, введеного Указом
Президента України від 14 липня 1999 року № 847.

При
призначенні йому пенсії вказані надбавки та премія враховані не були, у зв'язку
з чим її розмір був занижений. Добровільно зробити перерахунок належної
позивачу пенсії та виплатити недоотримані кошти відповідач відмовився.

Постановою
Тернопільського міськрайонного суду від 25 грудня 2006 року в задоволені позову
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1просить постанову суду скасувати і ухвалити нову,
якою його позовні вимоги задоволити, посилаючись на невідповідність висновків
суду обставинам справи та невірним застосуванням норм матеріального права.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта, який підтримує апеляційну
скаргу, його представника, заперечення представника відповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги.

Відмовляючи
в задоволені позову, суд виходив з того, що позивач на момент звільнення
зазначених в позові додаткових грошових забезпечень на час виходу на пенсію не
отримував.

З таким
висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та
зібраним доказам.

Судом
встановлено, що позивач звільнений з військової служби в запас в жовтні 1986
року і при нарахуванні пенсії було враховано: посадовий оклад, оклад за
військове звання та відсоткова надбавка за вислугу років, а також додаткові
види грошового забезпечення.

Відповідно до ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення

військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів

внутрішніх справ та деяких інших осіб", пенсії
особам, які мають на неї право

за цим Законом, обчислюються з урахуванням відповідного
окладу за посадою,

спеціального звання, процентної надбавки за вислугу
років, надбавки за вчене

звання й вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби в
порядку й розмірах, що

визначаються Кабінетом Міністрів України. Сам Закон не
встановлює будь-яких

обмежень щодо призначення пенсії, а відносить це питання
на вирішення

Кабміну.

Згідно ст.7
Постанови Кабінету Міністрів України №393 "Про порядок обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсії і грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям

надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам начальницького та рядового
складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" - пенсії обчислюються
з таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою,
займаною перед звільненням, окладу за військове звання, процентної надбавки за
вислугу років, додаткових видів грошового забезпечення, v що
надаються щомісяця. Розмір додаткових видів грошового забезпечення визначаються
за останні 24 календарні місяці підряд перед зверненням за пенсією або за
будь-які 60 календарних місяців служби підряд протягом усієї служби перед
зверненням за пенсією.

Проаналізувавши зібрані докази, суд першої інстанції прийшов до вірного
переконання, що додаткові види грошового забезпечення, зазначені позивачем в
позові, враховуються при нарахуванні пенсії особам, які їх отримували під час
проходження служби і звільнені після їх запровадження .Оскільки позивач даних
видів грошового забезпечення не отримував, тому йому підставно відмовлено в
задоволені позову.

З 01.01.2005 року позивачу вірно проведено перерахунок пенсії відповідно до
вимог чинного законодавства.

Доводи апелянта, що судом невірно застосовано і тлумачено норми закону щодо
обчислення йому пенсії є голослівними, поскільки суперечать п.8 постанови
Пленуму Верхового Суду України від 15.04.2005 року, де зазначено, що не було
передбачено можливості перерахунку раніше призначених пенсій у зв'язку із
запровадженням після звільнення військовослужбовців та осіб, котрі мають право
на пенсію згідно із Законом, нових щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення, яких вони не отримували під час служби і не має зворотної сили.

Постанову ухвалено з додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому підстав для її скасування, з мотивів викладених в
апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст.ст.
198, 200, 206 КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Тернопільського міськрайонного суду від 25 грудня 2006 року - без
змін.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого
Адміністративного Суду України протягом одного місяця з дня її проголошення.