Справа № 22а-587/07
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2007-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий суддя у 1-ій Категорія стат.обліку - 37
інстанції - Циганаш І.А
ПОСТАНОВА

Іменем України

«06» серпня 2007 року
місто Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого: Сафронової С.В. (доповідача)

суддів:
Поплавського В.Ю.

Уханенко С.А.

при
секретарі

судового
засідання: Портненко
Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградської міської ради на постанову
Ленінського районного суду
м.Кіровограда від 28 грудня 2006 року

у адміністративній справі № 2а-825/07
за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської міської ради, Управління власності та
приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради „про визнання
протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії”, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
зазначеним позовом в якому, посилаючись
на пріоритетне право на приватизацію шляхом викупу
орендованого ним нежитлового приміщення площею 240,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_1,
просив визнати протиправною бездіяльність Кіровоградської міської ради щодо не
затвердження переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу та
зобов'язати Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської
міської ради вчинити дії щодо продажу ОСОБА_1. (приватизації шляхом викупу)
нежитлового приміщення площею 240,7 м2, розташованого по АДРЕСА_1.

На обґрунтування своїх вимог, позивач зазначав, що
05.12.2005 р. між ним та Управлінням власності та приватизації комунального
майна Кіровоградської міської ради було укладено договір оренди індивідуально
визначеного майна НОМЕР_1, за умовами якого ним було орендовано приміщення
площею 95 кв.м, розташованого в АДРЕСА_1. За додатковою угодою НОМЕР_1 від 03.04.2006
р. було внесено зміни та доповнення до договору оренди щодо площі орендованого
приміщення, яку збільшено до 240,7 кв.м.
Вказує , що за власні кошти у розмірі 22191,00 грн без ПДВ та згодою
орендодавця, він виконав ремонт орендованого приміщення, після чого звернувся
до Управління власності та приватизації комунального майна з заявою про
включення орендованого ним приміщення до переліку об'єктів, що підлягають
приватизації шляхом викупу в 2006 році. У відповідь на звернення, позивач був
повідомлений про те, що орендоване ним приміщення по АДРЕСА_1 включено в
додатковий перелік об'єктів комунальної власності, які підлягають відчуженню
(приватизації) у 2006-2007 р.р., але це питання
на даний час не можливо вирішити,
оскільки перелік ще не розглядався на сесії міської ради, за згодою якої
відбувається відчуження об'єктів комунальної власності.

Сприймаючи зазначену відповідь як відмову, позивач
посилаючись на вимоги ст.51 Закону України наполягає на своєму праві викупу
орендованого майна, яке було поліпшено за згодою орендодавця і за рахунок його
власних коштів, та вказує на порушення відповідачами вимог ст.26 Закону України
„Про місцеве самоврядування”.

Постановою Ленінського районного суду міста Кіровограда
від 28 грудня 2006 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено у повному
обсязі.

Не погоджуючись з постановою Ленінського районного суду
міста Кіровограда від 28.12.2006 р., Кіровоградська міська рада посилаючись на
порушення норм матеріального та процесуального права, звернулася з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та винести нову постанову про відмову у
задоволені позову ОСОБА_1.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог,
а також правильність застосування судом норм матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню з
прийняттям нової постанови, виходячи з
наступного

Задоволення
позову ОСОБА_1, суд першої інстанції мотивував тим, що позивач за згодою
орендодавця поліпшив за власні кошті орендоване приміщення, а тому набув право
на викуп орендованого ним об'єкту нерухомого майна комунальної власності шляхом
викупу. Проте, відповідач по справі
безпідставно та в порушення закону не розглядає заяву позивача про включення
орендованого ним приміщення до переліку об'єктів, що підлягають приватизації
шляхом викупу у 2006 р. і не вчиняє дій, спрямованих на затвердження переліку
об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу і тому така бездіяльність
Кіровоградської місьради є протиправною.

На думку суду першої інстанції підставою для задоволення
позову ОСОБА_1 є визнання його адміністративного позову представниками відповідачів
по справі.

Однак,
з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України,
завданням адміністративного судочинства
є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів
при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

Стаття 104 Кодексу адміністративного судочинства України
наділяє особу, яка вважає, що порушено
її права, свободи чи інтереси у
сфері публічно-правових відносин
правом на звернення до
адміністративного суду з позовом.

Якщо
за результатами розгляду справи факту такого
порушення не буде встановлено, у суду немає правових підстав для
задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України
обов'язок доказування обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і
заперечення проти них
покладається на сторони.

Як
вбачається із матеріалів справи позивачем не вказано в чому саме у даному
випадку міститься порушення його прав чи
інтересів, та не доведено належними доказами, що відповідачі по справі
своїми діями порушують його права та
інтереси.

Матеріали
справи не містять відомостей про відмову Управління власності та приватизації
комунального майна включити орендоване позивачем приміщення в перелік майна,
яке підлягає приватизації шляхом викупу, також як і не містять в собі копію
місцевої програми приватизації.

Навпаки, листом Управління власності та приватизації
комунального майна, позивач був повідомлений про формування додаткового
переліку об'єктів комунальної власності підлягаючим відчуженню у 2006-2007
р.р.., в який орендоване ним приміщення включене до програми приватизації
шляхом викупу та який повинен бути розглянутий на сесії міськради

Зазначена
відповідь повністю узгоджується з положеннями ст..143 Конституції України,
Закону України „Про місцеве самоврядування” та Закону України „Про приватизацію
державного майна”, якими передбачено, що майном, яке знаходиться в комунальній
власності управляють органи місцевого самоврядування, які представляють
відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах
функції.

Так, питання щодо
відчуження комунального майна та затвердження місцевих програм приватизації,
вирішуються відповідно до п.30 ст.26 Закону України „Про місцеве
самоврядування” виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради.

Розмежування повноважень при
вирішенні питань при приватизації комунального майна передбачено в ст.7 Закону України „Про приватизацію державного майна”,
згідно якої: місцеві Ради затверджують за
поданням органів приватизації переліки об'єктів, які перебувають відповідно у
комунальній власності і підлягають: продажу на аукціоні, за конкурсом, викупу;
включення об'єктів малої приватизації до переліків обєктів комунальної
власності, які підлягають приватизації, здійснюється відповідно місцевих
програм приватизації чи з ініціативи відповідних органів приватизації або
покупців; продаж майна, що є у комунальній власності, здійснюють органи,
створювані відповідними місцевими радами і зазначені органи діють у межах
повноважень, визначених відповідними місцевими радами, та є їм
підпорядкованими, підзвітними і підконтрольними

Таким чином, оскільки органи місцевого
самоврядування повинні здійснювати свої повноваження виключно в межах,
визначених Конституцією України та
іншими законами, колегія судів вважає, що зобов'язання судом Управління власності та приватизації
комунального майна вчинити дії щодо продажу Карпову орендованого ним приміщення
- суперечить вимогам закону і тому в цій частині постанова підлягає скасована,
з відмовою позиву в задоволенні цих вимог .

Статтею 41
конституції України та нормами статей 319, 321 Цивільного кодексу
України, закріплено право власника володіти,
користуватись, розпоряджатись своїм
майном на власний
розсуд. Право власності є
непорушним, ніхто не може
бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на
рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної
власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим
суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або
відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу.

Відповідно до загальних положень Закону України „Про
державну програму приватизації”, Державна програма приватизації визначає
основні цілі, пріоритети, завдання та способи відчуження комунального майна,
групи об'єктів, які підлягають приватизації, орієнтовні завдання щодо обсягів
приватизації та надходження коштів від приватизації до Державного бюджету
України.

Отже, під приватизацією комунального майна розуміються
правовідносини з відчуження майна територіальної громади органом приватизації
покупцю певним способом (аукціон,
конкурс, викупу) у
встановленому порядку, яким
передбачено не обов'язок, а право органів місцевого самоврядування вирішувати
питання про відчуження комунального майна.

Обов'язок
Кіровоградської міськради щодо відчуження позивачу орендованого ним приміщення,
не передбачено також і договором індивідуально визначеного майна від 05.12.2005
р. НОМЕР_1 та додатковою угодою НОМЕР_1 від 03.04.2006 р., за умовами яких
позивач прийняв у строкове платне користування нежитлове приміщення, яке
знаходиться на балансі ЖЕКу № 1 і є власністю територіальної громади.

Та обставина, що міськради не розглядає на пленарному
засіданні додатковий перелік об'єктів комунальної власності, що підлягають
приватизації - не є підставою для задоволення вимог позивача та визнання
бездіяльності міськради протиправною, оскільки виходячи із загальних завдань
правосуддя, яке полягає не в забезпеченні ефективності державного управління та
місцевого самоврядування, при захисті прав позивача, суд не повинен втручатися
у вільний розсуд (дискрецiю) суб'єкта владних повноважень, тим більш не повинен
примушувати до вчинення дій по відчуженню майна.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідачами по
справі при здійсненні ними владних управлінських функцій у сфері
публічно-правових відносин, не
було допущено порушень прав, свобод та
інтересів позивача, а їх дії знаходяться у повній відповідності до вимог
чинного законодавства, яким регулюються правовідносини в сфері приватизації
комунального майна, колегія суддів вважає звернення ОСОБА_1 до суду передчасним
не знаходить підстав для задоволення його позовних вимог.

Виходячи з вищенаведеного, колегія судів дійшла висновку,
що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального
та процесуального права і тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а
постанова суду скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволені
позову ОСОБА_1.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205 КАС України,
колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Кіровоградської міської ради
задовольнити, а постанову Ленінського районного суду м.Кіровограда від
28 грудня 2006 року - скасувати.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Кіровоградської
міської ради, Управління власності та приватизації комунального майна
Кіровоградської міської ради „про визнання протиправною бездіяльності та
зобов'язання вчинити дії” - відмовити.

Постанова
суду у повному обсязі буде виготовлена 10 серпня 2007 року

Постанова
суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з часу виготовлення повного тексту.

Судді