Справа № 22а-953\2007
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2007-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а -9532007 Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 42 інстанції - Петров В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

“02” серпня
2007 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Сафронової С.В. (доповідача)

суддів: Поплавського
В.Ю.

Уханенко С.А.

при секретарі

судового засідання: Портненко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Кам'янсько-Дніпровського районного суду
Запорізької області від 20 квітня 2007
року

у адміністративній справі № 2а-3/07 за позовом
ОСОБА_1 до Кам'янсько-Дніпровської міської ради, Запорізького відділення
Енергодарської міської виконавчої дирекції фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, відділу освіти Кам'янсько-Дніпровської
районної державної адміністрації Запорізької області „про скасування рішення,
скасування розпорядження, зобов'язання вчинити дії, стягнення суми, стягнення
заробітної плати”, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до
Кам'янсько-Дніпровської міської ради, Запорізького відділення Енергодарської
міської виконавчої дирекції фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, відділу освіти Кам'янсько-Дніпровської районної державної
адміністрації Запорізької області та просив скасувати в повному обсязі розпорядження
Кам'янсько-Дніпровської міської ради НОМЕР_1 від 18.04.2006 р., згідно якого
його звільнено з займаної посади у зв'язку з закінченням строку повноважень
згідно до п.1 ст.42 Закону України „Про місцеве самоврядування” та зобов'язати
голову Кам'янсько-Дніпровської міської ради змінити запис у його трудовій
книжці, виправивши в колонці № 2 дату „18.04”
на „02.06”. З Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, позивач просить стягнути оплату листів непрацездатності, у
зв'язку з тим, що його звільнення з посади міського голови від 18.04.2006 р. є
таким, що порушує ч.3 ст.40 КпЗП України. Також просить стягнути з Кам'янсько-Дніпровської міської ради на його
користь кошти у розмірі середньомісячної не працевлаштування у період з
02.06.2006 р. по 01.09.2006 р. та зобов'язати відділ освіти
Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області
працевлаштувати його на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 на тій підставі, що він обіймав цю
посаду і працював в цій школі до обрання його на виборну посаду.

Постановою Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від
20 квітня 2007 року в задоволенні
позовних вимог Заліського було
відмовлено

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на порушення судом норм процесуального
права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити
його позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність та
обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність застосування
судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач по справі у період з 02.03.2000
р. по 18.04.2004 р. займав посаду міського голови Кам'янсько-Дніпровської
міської ради. Звільнення позивача з займаної посади відбулося на підставі розпорядження
НОМЕР_1 від 18.04.2006 р. у зв'язку з закінченням строку повноважень згідно з
ч.1 ст.42 Закону України „Про місцеве самоврядування”.

Відповідно
до ч.1 ст.42 Закону України „Про місцеве самоврядування”
повноваження сільського, селищного, міського голови починаються з моменту
оголошення відповідною сільською, селищною, міською виборчою комісією на
пленарному засіданні ради рішення про його обрання і закінчуються в момент
вступу на цю посаду іншої обраної відповідно до закону особи, крім випадків
дострокового припинення його повноважень.

При прийнятті рішення, з урахуванням
наявних в матеріалах справи доказів
та вимог ч.3 ст.7 Закону України
„Про службу в органах місцевого самоврядування від 07.06.2001 р. № 2493-ІІІ
відповідно до якої на звільнення посадових осіб місцевого самоврядування
поширюється дія законодавства про працю з урахуванням особливостей,
передбачених цим законом, суд прийшов
до правильного висновку,
що оскільки за результатами виборів
міського голови по одномандатному округу, міським головою було обрано Дунаєва,
то з моменту його обрання, тобто з 18.04.2006 р., були припинені повноваження
позивача, як міського голови і перебування його на лікарняному не може бути
підставою для продовження з ним трудових відносин, оскільки це п суті є
продовження його повноважень, як міського голови.

Враховуючи,
що звільнення позивача є правомірним, колегія суддів погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно відсутності підстав у Запорізького відділення
Енергодарської міської виконавчої дирекції фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності для оплати позивачу листів непрацездатності.
Зазначені висновки повністю узгоджуються за Законом України „про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням”,
яким регулюються правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачами по
справі.

Також суд першої інстанції прийшов
до вірного висновку, що підстав для скасування рішення 1 сесії п'ятого
скликання Кам'янсько-Дніпровської міської ради від 18.04.2006 р. з мотивів порушення прав та
інтересів позивача, немає, оскільки питання про його працевлаштування на розгляд
сесії не виносилося, а його особисте бажання та наміри обговорити на й-1 сесії
питання про своє працевлаштування на посаді заступника голови, не є підставою
для внесення змін до порядку денного сесії.

Стаття 104
Кодексу адміністративного судочинства
України наділяє особу, яка вважає,
що порушено її
права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин правом
на звернення до адміністративного суду з позовом.

Якщо за результатами розгляду справи факту
такого порушення не буде встановлено, у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України обов'язок доказування обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення проти них покладається на сторони.

Як вбачається із
матеріалів справи позивач не довів належними доказами, що відповідачі Кам'янсько-Дніпровська міська рада та відділ освіти
Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області своїми діями порушили його права та
інтереси.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про відсутність
порушених прав позивача
з наступних підстав.

Матеріали справи не
містять відомостей про відмову відповідачів у наданні позивачу
попередньої роботи, яку він виконував до обрання на виборну посаду, або іншої
рівноцінної (за відсутності попередньої посади) на тому самому або, за згодою
на іншому підприємстві, організації, установі, як це передбачено ч.2 ст.33
Законом України „Про статус депутатів місцевих рад” від 11.07.2002 р. № 93-ІV та ст.118 КпЗП України.

Навпаки, з матеріалів справи
убачається, що позивачу тричі пропонувалося повернутися на попереднє місце
роботи, на що він 23.08.2006 р. подав заяву з проханням непередбачуваних обставин
працевлаштувати його на попереднє місце роботи з 2 жовтня 2006 р., а не з 3
вересня 2006 р., як йому було запропоновано, а вже 29.08.2006 р. позивач подав
заяву в якій повідомив відділ освіти Кам'янсько-Дніпровської районної державної
адміністрації Запорізької області про те, що запропоновані йому варіанти
працевлаштування його не влаштовують.

При цьому, позивач ще в червні
2006 р. став на облік до центру зайнятості як безробітний і з 27.06.2006 р. по
14.12.2006 р. отримував допомогу по безробіттю.

Вищенаведені обставини, свідчать про відсутність вини відповідачів в
тому, що позивач не повернувся до попереднього місця роботи в школі, а всі дії
позивача та його намагання обговорити працевлаштування на посаду замісника
голови та реєстрація в центрі зайнятості безробітним ще в червні 2006 р.,
свідчать про відсутність у нього наміру
після звільнення з посади голови селищної ради повертатися на роботу до
школи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції
вірно встановлені фактичні обставини справи та правильно застосовано норми
матеріального права до спірних
правовідносин. При цьому не допущено порушень процесуального Закону.

Судове рішення є законними і
обґрунтованими, а всі доводи апеляційної скарги зводяться до особистого
тлумачення позивачем та розуміння законів які повинні бути застосовані до
виниклих спірних правовідносин, а тому не можуть бути підставами для скасування
рішення суду.

Відповідно
до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205 КАС України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Кам'янсько-Дніпровського районного суду
Запорізької області від 20 квітня 2007
року - без змін.

Ухвала суду в повному обсязі буде виготовлена серпня 2007 року

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з часу виготовлення повного тексту.

Судді