Справа № 22-ас-82-2007р.
Суддя: Малько О.С.
Дата ухвалення: 2007-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа НОМЕР_22-ас-82 - 2007 р. Головуючий
у 1-й інст. - Товстика І.В.
Доповідач - Оніпко О.В.
УХВАЛА

7 березня 2007 р. м. Рівне

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в
складі:

Головуючого
судді - Малько О.С. Суддів - Оніпко О.В., Собіни І.М. При секретарі -
Сеньків Т.Б.

З участю
представників-адвокатів - ОСОБА_1,

ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника третьої
особи - ОСОБА_3 на постанову Сарненського районного суду від 15 грудня 2006 р. в справі за
позовом ОСОБА_4 до Степанської селищної ради Сарненського району про визнання
рішення незаконним.

Заслухавши
доповідача, пояснення осіб, що з"явились у судове засідання, дослідивши
матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів .-

встановила:

Постановою
Сарненського районного суду від 15 грудня 2006 р. задоволено позов ОСОБА_4 та
визнано рішення виконкому Степанської селищної ради від 16 лютого 2000 р.
незаконним.

В поданій на
постанову апеляційній скарзі відповідач вказує на її незаконність, оскільки
судом не враховано, що позивачка пропустила строк - 1 рік-без поважних причин.
їй протягом тривалого часу було відомо про реєстрацію спірного будинку за
ОСОБА_5. Також, Степанською селищною ради рішення про оформлення права
власності за ОСОБА_5. ніколи не приймалося, а існує рішення стосовно ОСОБА_6,
чоловіка позивачки, тобто, остання оскаржувала рішення, яке не існує. Просив
постанову скасувати, ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позову за
безпідставністю та пропуском строків.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи
наступного.

З матеріалів
справи вбачається, що позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах з
ОСОБА_6.

За час спільного
життя ними був збудований житловий будинок в АДРЕСА_1, в якому разом з ними за їхньою згодою з 1976 p.,
після одруження, почав проживати і їхній син з сім"єю -ОСОБА_5. Ні
договір дарування, ні договір купівлі-продажу на вказане житло на останнього не
оформлявся.

У 1992 р. помер чоловік позивачки, а у 1999 р. син -
ОСОБА_5.

Ніким із
спадкоємців документи щодо права власності на спадкове майно не оформлялися.

2

Рішенням виконкому Степанецької сільської ради НОМЕР_1 було оформлено право власності на вказаний будинок за
ОСОБА_6., що стверджується оглянутими в судовому
засіданні протоколом НОМЕР_2 засідання виконкому
Степанської сільради ( архів, справа НОМЕР_3), поясненнями свідка ОСОБА_7 ( на час прийняття рішення - селищного голови,
а.с. 69 ). Згідно пояснень останнього також вбачається,
що рішення за НОМЕР_4 про оформлення права власності на спірний будинок за
ОСОБА_5., яке оскаржується позивачкою,
підписано іншою особою, протоколу засідання відносно цього не існує.

Представник відповідача ОСОБА_8 в судовому засіданні ствердила, що оскаржуване рішення селищною радою ніколи не
приймалось ( а.с. 69 зв.).

З наведеного вбачається, що оскаржуваним рішенням, на підставі якого оформлені
документи щодо права власності на будинковолодіння на ім"я ОСОБА_5, порушено право власності позивачки на
частину цього майна, а тому посилання
в апеляційній скарзі на те, що таке рішення не приймалося взагалі, а тому і не може бути визнано незаконним, не
заслуговують на увагу.

Доводи про пропуск ОСОБА_4 строку звернення з даним позовом до суду, є безпідставні, оскільки згідно вимог ч. З ст. 99
КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим
Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися
інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня коли особа
дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивачка дізналася про наявність оскаржуваного рішення 18.09.2006 p., a 20.09.2006 р. звернулася з позовом
до суду. Отже, строк, передбачений законом, нею не пропущено.

Окрім того, у відповідності з вимогами ч. 1 п. 4 ст. 268 ЦК України, позовна давність не
поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

У зв"язку з наведеним, суд 1-ї інстанції обгрунтовано задовольнив
позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання рішення
виконкому Степанської селищної ради від
16.02.2000 р. НОМЕР_4 про оформлення права власності на спірний будинок за ОСОБА_5.
незаконним.

Керуючись ст.ст. 195, 199,200,206
КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Сарненського районного
суду від 15 грудня 2006 р. - без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена

безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця

з дня її проголошення.