Справа № 22а-1493/07
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2007-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий у І інстанції - Довгань К.І.
Суддя-доповідач Глущенко Я.Б.
вересня 2007 року Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Глущенко
суддів Бараненка І.І.,
секретарі Маркевичі Т.Л.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Приватного підприємця
ОСОБА_1 на постанову Господарського суду Черкаської області від 19 лютого 2007
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Чигиринському районі
Черкаської області про визнання незаконною перевірки та скасування податкового
повідомлення-рішення, -
У січні 2007 року ОСОБА_1 звернулася з позовом про визнання незаконною
невиїзної перевірки ДПІ у Чигиринському районі Черкаської області від
04.10.2006 року та скасування податкового повідомлення-рішення НОМЕР_1 від
06.10.2006 року, прийнятого за наслідками проведеної перевірки.
Господарського суду Черкаської області від 19 лютого 2007 року заявлений позов
залишений без задоволення.
погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення справи, та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.
суддю-доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав вимоги
апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду - без змін з таких підстав.

Згідно
зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд
першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, яким та наданим доказам дав правильну правову оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що самостійно подавши розрахунок по
збору за спеціальне використання водних ресурсів, позивач визначив себе його
платником, а також самостійно узгодив податкове зобов'язання по його сплаті, а
тому виявлений перевіркою факт несвоєчасної подачі розрахунку є доведеним.

З таким висновком суду не можна не погодиться.

Судом
встановлено, що 04.10.2006 року ДПІ у Чигиринському районі Черкаської
області була проведена невиїзна
документальна перевірка позивача з питань своєчасності подачі звітності по збору за спеціальне використання
водних ресурсів.

Перевіркою було встановлено, що позивачем
в порушення вимог пунктів підпункту „б" п.
4.1.4 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21.12.2000
року № 2181-ІІІ (надалі - Закон України № 2181)
подано розрахунок збору за спеціальне використання водних ресурсів за 1-й
квартал 2006 року 04.07.2006 року при граничному терміну подачі такого
розрахунку 10.05.2006 року.

На підставі акту перевірки
відповідачем 06.10.2006 року прийнято оспорюване податкове повідомлення-рішення
НОМЕР_1, яким застосовано до позивача 170,00
грн. фінансових санкцій відповідно до пп. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону України
№ 2181 за порушення строків подачі податкової декларації.

Судова колегія вважає правомірним застосування до
позивача фінансових санкцій з огляду на наступне.

Пунктом 1.1 ст. 1, пп. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону № 2181
встановлено, що податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків до контролюючого
органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу); прийняття податкової декларації є обов'язком
контролюючого органу.

Наказом
Міністерства фінансів України, Державної податкової адміністрації України,
Міністерства економіки України, Міністерства охорони навколишнього природного
середовища та ядерної безпеки України №
231/539/118/219 від 01.10.1999 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції
України 19.10.1999 року, затверджено
Інструкцію про порядок обчислення і справляння збору за спеціальне використання
водних ресурсів та збору за користування водами для потреб гідроенергетики і
водного транспорту.

Пунктом
2.1 вказаної Інструкції передбачено, що платниками збору за спеціальне
використання водних ресурсів та збору за користування водами для потреб
гідроенергетики і водного транспорту є підприємства, установи та організації
незалежно від форми власності, їх філії, відділення, інші відокремлені
підрозділи, а також громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, які
використовують водні ресурси та користуються водами для потреб гідроенергетики
і водного транспорту (далі - водокористувачі).

При
використанні водокористувачами води одночасно для власних потреб і для потреб об'єктів
соціально-культурного призначення, житлово-комунального господарства (за
винятком обсягу води, переданої населенню), підсобного сільського і рибного
господарства або інших допоміжних служб збори до бюджетів вносять за всю
фактично використану воду з урахуванням обсягу втрат води в їх системах
водопостачання (п. 4.5).

Тобто,
з наведеного положення вбачається, що платниками збору є особи, що займаються
рибним господарством. Зазначеним видом діяльності займається і позивач, що
підтверджується матеріалами справи (зокрема, договором оренди).

Одночасно
слід зазначити, що положення даної Інструкції не містять норм, які передбачають
періодичність сплати збору в залежності
від часу користування водними ресурсами.

Базовий податковий (звітний) період для збору
за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування водами для
потреб гідроенергетики і водного транспорту дорівнює календарному кварталу.

Розрахунки
збору за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування
водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту подаються платниками
органам державної податкової служби протягом 40 календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу, за своїм місцем
податкової реєстрації (місцем перебування на податковому обліку в органах
державної податкової служби) (пункт 7.2 Інструкції).

Відповідно
до п. 7.6 Інструкції збір за спеціальне використання водних ресурсів та збір за
користування водами для потреб гідроенергетики і водного транспорту сплачуються
платниками протягом 10 календарних днів, наступних за останнім днем граничного
строку подання розрахунку збору за своїм місцем податкової реєстрації (місцем
перебування на податковому обліку в органах державної податкової служби), тобто
протягом 50 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу.

Підпунктом
17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону України № 2181
платник
податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством,
сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за
кожне таке неподання або її затримку.

Таким чином, не надавши вчасно розрахунок збору за спеціальне використання водних ресурсів,
позивач порушив вищезазначені вимоги законодавства, а тому відповідачем
обгрнутовано відповідно до пп. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17 Закону України № 2181
нараховано 170,00 грн. штрафних санкцій.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано
визначився з висновком про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.

Доводи
апелянта спростовуються вищевикладеним, матеріалами справи та не відповідають
вимогам чинного законодавства.

Керуючись
ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А
Л И В :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Господарського суду Черкаської області від 19 лютого 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
суддя

судді
: