Справа № 2а-8/2007
Суддя: Чишій С.С.
Дата ухвалення: 2007-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНЕ СУДОЧИНСТВО Справа №
Категорія: Спори фізичних осіб щодо оскарження рішень органів місцевого самоврядування - 37
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2007року Любомльський
районний суд Волинської області

в складі головуючого - судді ЧИШІЯ С.С. при секретарі СЕМЕНЮК К.М. з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ДЗЯДУКА
В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Любомль адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головненської селищної Ради
Любомль-ського району про визнання нечинним та скасування рішення Ради,

встановив:

У суд з позовом звернувся ОСОБА_2,
який просить визнати нечинним та скасува­ти рішення
Головненської селищної Ради НОМЕР_1 «Про скасування рішення виконавчого
комітету».

Вимоги обґрунтував тим, що земельну
ділянку площею 0,85 га отримав та використо­вував на підставі рішення виконкому
Головненської селищної Ради НОМЕР_2. оскаржуване
рішення Ради вважає незаконним, оскільки воно прийнято без перевірки повно­важень її виконкому станом на 1996 рік для приховування
незаконних дій посадових осібЛюбо-мльської райдержадміністрації.
Вважає, що його як громадянина не повинні були цікавити процедурні питання, оскільки ЗК України вимагав від нього лише написання
заяви. Скасуван­ням рішення виконкому порушено право
користування землею, так як припинення цього права можливе лише в судовому
порядку, чого Радою не було зроблено. Крім цього, прийняття оска­ржуваного рішення не вирішило заяву позивача та ще 66
громадян про приватизацію земель­них ділянок.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав.
Представник відповідача позов не визнав.

1 інстанція

Код суду - 0312

Позивач в судовому засіданні
пояснив, що мотиви та підстави оскарження ним рішення Ради викладені в позовній заяві. Додатково може пояснити, що йому відомо
про наявність за­конодавчого делегування виконкомам місцевих Рад повноважень у
земельних питаннях.

Представник відповідача в судовому
засіданні пояснив, що виконком не мав права при­ймати у 1996 році рішення про
передачу у приватну власність земельних ділянок і таке право Радою йому не делегувалось. Оскаржуваним рішенням було
задоволено протест прокурора.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Рішенням виконавчого комітету Головненської
селищної Ради Любомльського району НОМЕР_2
жителям селища Головно надано у приватну власність земельні діля­нки, в тому числі - позивачу 0,25 га для обслуговування
житлового будинку та о,6о га для ве­дення особистого підсобного
господарства.

НОМЕР_3 Любомльський міжрайонний прокурор вніс
протест на вка­зане рішення з мотивів
невідповідності його ст.ст.3, 9 ЗКУкраїни(в редакції 1992 року).

15.06.2006 року сесія Головненської
селищної Ради за НОМЕР_1 прийняла рішення, яким рі­шення виконкому
НОМЕР_2 відмінила.

З оглянутих в судовому засіданні
рішеннях сесії Головненської селищної Ради за 1994-1996 роки вбачається, що
Рада не делегувала виконкому повноваження з питань передачі зе­мель
громадянам у власність.

Згідно із ст.3 ЗК України 1990
року(в редакції станом на 13.03.1996 року) розпоряджа­ються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції
передають землі у вла­сність або надають у користування та
вилучають їх. Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних
ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відпо­відно органам державної виконавчої влади або виконавчим
органам місцевого самоврядування.

Згідно із п.п.1, 2 ст.9 ЗК України 1990 року До
відання сільських, селищних і міських ра­йонного
підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин
на їх території належить передача земельних ділянок у власність, надання їх у
користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями
17 і 19 цього Кодексу; ре­єстрація права власності, права користування землею і
договорів на оренду землі.

Згідно із ст.17 ЗК України 1990
року передача земельних ділянок у колективну та при­ватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких
розташовані земельні ділянки. Передача у
власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами
народних депутатів за місцем розта­шування цієї
ділянки для ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з стат­тею 56 цього Кодексу; будівництва та обслуговування
жилого будинку і господарських буді­вель (присадибна ділянка), садівництва,
дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67
цього Кодексу.

Згідно із ст.56 ЗК України для ведення особистого
підсобного господарства громадянам за рішенням
сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у
розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються
безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 гектара.

Згідно із п.17 ч.2 ст.19 Закону
України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування»(в редакції станом на 22.03.1996 року)
виключно на пленарних засіданнях Ради народних депутатів
вирішуються питання регулювання земельних відносин відповідно до
законодавства.

Ч.3 ст.32 вказаного Закону встановлено, що
виконавчий комітет здійснює також окремі повноваження, делеговані йому державою.

Згідно з п.п.1,2 ч.і ст.42 Закону
України «Про місцеві Ради народних депутатів та міс­цеве і регіональне
самоврядування» Виконавчий комітет сільської, селищної, міської Ради на­родних
депутатів відповідно до частини третьої статті 32 цього Закону здійснює повнова­ження,
делеговані йому державою: здійснює контроль за використанням і охороною землі,
її надр, водойм, лісів, атмосферного повітря,
рослинного і тваринного світу, інших природних ресурсів на відповідній території в межах і в порядку, встановлених
законодавством України; реєструє право власності на землю і
право землекористування та договори на оренду землі.

Згідно з п.15 ч.1 ст.26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються
питання скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають
Конституції чи законам України, іншим актам
законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

Таким чином, по справі встановлено, що рішення
НОМЕР_2 виконкомом Голо-вненської селищної Ради прийнято без
делегування йому Радою повноважень регулювання цих земельних питань. Рішення виконкому 15.06.2006 року обґрунтовано та законно
скасовано рішенням сесії Головненської
селищної Ради на їїпленарному засіданні.

Враховуючи вищевикладені фактичні
обставини та норми чинного на момент дослі­джуваних правовідносин законодавства, суд приходить до висновку, що позовні
вимоги безпід­ставні і задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст.94 КАС України судові
витрати слід покласти на позивача, який сплатив держмито при
подачі позовної заяви.

Керуючись ст.ст.10,11,71, 86,159, 160, 163 КАС України, на підставі ст.ст.3, 9,
17,56 ЗК України 1990 року,ст.ст.19,32, 42 Закону України «Про місцеві Ради народних
депутатів та місцеве і регіональне самоврядування»,
ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» суд

постановив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Головненської
селищної Ради Любомльського району Волинської області про скасування рішен­ня
Ради від 15 червня 2006 року НОМЕР_1 відмовити за безпідставністю позовних
вимог.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеля­ційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була по­дана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо
її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного суду Волин­ської області.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку
подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду
апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до адміністратив­ного суду апеляційної інстанції
через Любомльський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови
подається протягом 10 днів з дня прого­лошення
постанови. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 10 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий:
суддя

С.С.ЧИШІЙ