Справа № 22а-302/07
Суддя: Фарятьєв С.О.
Дата ухвалення: 2007-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а-302/07 Головуючий
інстанції: Морозова СМ.
Категорія: 38 Доповідач: Фарятьєв
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007
року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Луганської області у складі:

головуючого: Фарятьєва CO.

судців: Лісіциної А.І., Іванової І.П.

при секретарі: Харитоновій О.Г.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Луганську апеляційну скаргу Управління праці
та соціального захисту населення Артемівської районної у м. Луганську ради на
постанову Артемівського районного суду м. Луганська від ІНФОРМАЦІЯ_1 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту
населення Артемівської районної у м. Луганську ради, Головного управління праці
та соціального захисту населення Луганської облдержадміністрації про стягнення
заборгованості з матеріальної допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2006 року позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПСЗН Артемівської районної у м.
Луганську ради, обґрунтовуючи його тим, що він є інвалідом війни 2-ї групи і
відповідно до ч.5 ст.13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" має право на одноразову щорічну допомогу до 5 травня у розмірі
8-ми мінімальних
пенсій за віком.

Однак за період 2004, 2005, 2006 років
така допомога виплачувалась йому не в повному обсязі, в зв'язку з чим
утворилась заборгованість у сумі 5231
грн. 60 коп.,
яку він і просив суд стягнути з УПСЗН Артемівської районної у м. Луганську
ради.

Ухвалою суду від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року у
якості співвідповідача до участі у справі було залучене Головне управління
праці та соціального захисту населення Луганської облдержадміністрації.

Оскаржуваною
постановою Артемівського районного суду м. Луганська від ІНФОРМАЦІЯ_1 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Суд стягнув з Управління праці та соціального
захисту населення Артемівської районної у м. Луганську ради на його користь
заборгованість з щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня за 2005, 2006 роки у сумі 4652 грн., в решті позову
відмовив за пропуском строку звернення до адміністративного суду.

В апеляційній
скарзі УПСЗН Артемівської районної у м. Луганську ради, яку його представник
уточнив на засіданні судової колегії апеляційного суду, просить постанову суду
скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову позивачу у задоволенні
позову, оскільки вважає постанову суду незаконною.

Заперечень на апеляційну скаргу вищевказаного відповідача
позивач суду не надав.

Заслухавши
доповідача, пояснення представника УПСЗН, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність і законність оскаржуваної постанови,
дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає апеляційну скаргу не
підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
вимог ч.1ст. 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1 частково суд керувався ч.5 ст.13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", згідно
з якою інвалідам війни 2-ї
групи щорічно до 5 травня
виплачується разова грошова допомога у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком. Крім того, згідно з ч.ч.2, 3 ст.2 цього ж
Закону, права та пільги для ветеранів і членів їх сімей, встановлені раніше
законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути
скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти

2

органів державної влади та органів місцевого
самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим
Законом, є недійсними, а також відповідно до ст. 22 Конституції України, згідно якої при прийнятті нових
законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

При цьому, суд
враховував, що рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року за № 20-рп визнано
такою, що не відповідає Конституції України ст.44 Закону України „Про Державний
бюджет України на 2004 рік",
якою встановлювався розмір щорічної разової допомоги до 5 травня у
розмірах, менших, ніж передбачено Законом України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту".

На підставі
зазначених Законів, з огляду на тотожність ст.ст. 44, 34, 30 Законів України
"Про Державні бюджети України" відповідно на 2004-2006роки та
виходячи з рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року за № 20-рп суд
правильно дійшов до висновку, що вищезазначеними законами були звужені зміст та
обсяг існуючого права позивача на отримання разової грошової допомоги в розмірі
8-ми мінімальних
пенсій за віком, яке передбачено ч.5 ст.13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і стягнув з відповідача
на його користь заборгованість з такої допомоги до 5 травня у розмірі
4652грн. за 2005-2006 роки.

Обґрунтованими є
також і висновки суду про відмову позивачу у позові в частині стягнення
вищевказаної допомоги за 2004
рік, оскільки він пропустив передбачений ч.2 ст.99 КАС України річний строк
звернення з позовом до адміністративного суду.

Постанова суду
відповідає вимогам ст.ст. 159-163
КАС України і матеріалам справи, висновки суду не спростовуються доводами
апелянта, а тому судова колегія вважає, що підстав для скасування чи зміни
оскаржуваної постанови не має.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст. 198,
200, 205, 206 КАС України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної
у м. Луганську ради залишити без задоволення.

Постанову
Артемівського районного суду м. Луганська від ІНФОРМАЦІЯ_1 року по справі за позовом ОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Артемівської районної у
М.Луганську ради, Головного управління праці та соціального захисту населення
Луганської облдержадміністрації про стягнення заборгованості з матеріальної
допомоги залишити без зміни.

Ухвала
апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена з дня її
проголошення у касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого
адміністративного суду України.