Справа № 22-а-889/07
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2007-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний
суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2007 року
м. Харків

Справа № 22-а-889/07

Категорія: визнання недійсними Головуючий 1 інстанції:
Бунякіна Г.І.

податкових повідомлень-рішень Доповідач: Водолажська
Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий
суддя Філатов Ю.М.,

Суддя
Водолажська Н.С., Суддя Шевцова Н.В.

при секретарі
Волошиній Я.В.

за участю представників:

представника позивача - Оніщенко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною скаргою ДПІ у м. Полтаві на постанову
Господарського суду Полтавської області від 27.04.2007 року по справі № 9/33

за
позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1

до ДПІ у м. Полтаві

про
визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень ДПІ у м. Полтаві, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична
особа ОСОБА_1, звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом
про визнання недійсними податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві НОМЕР_1
від 13.12.05 р., НОМЕР_2 від 16.05.06 р.
та НОМЕР_3 від 20.07.06 р. про визначення податкових зобов'язань по
податку з доходів фізичних осіб в сумі 42252,32 грн.

Постановою Господарського суду Полтавської області від
27.04.07 р. по справі № 9/33 позов був задоволений частково - визнані недійсними
податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві НОМЕР_1 від 13.12.05 р.,
НОМЕР_2 від 16.05.06 р. та НОМЕР_3 від
20.07.06 р. в частині визначення суб'єкту підприємницької діяльності - фізичній
особі ОСОБА_1 податкових зобов'язань по податку з доходів фізичних осіб в сумі
40490,0 грн. В іншій частині позову було відмовлено.

Відповідач з вказаною постановою суду не погодився і
подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої
інстанції в частині задоволення позовних вимог та відмовити в задоволенні
позову позивача повністю.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що оскаржена постанова
винесена з порушенням норм матеріального права, посилаючись на результати
перевірки та положення Декрету КМУ «Про прибутковий податок з громадян» і
Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Позивач у запереченні на апеляційну скаргу просить
залишити її без задоволення, а оскаржену постанову суду без змін, наполягаючи
на тому, що судове рішення прийняте з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи судового
рішення та апеляційної скарги, дослідивши пояснення представників сторін,
судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що підставою для
прийняття відповідачем оскарженого податкового повідомлення-рішення НОМЕР_1 від
13.12.05 р. про визначення податкових зобов'язань по податку з доходів фізичних
осіб в сумі 42252,32 грн. є акт від 06.12.05 р. планової виїзної документальної
перевірки підприємця з питань дотримання вимог податкового законодавства за
період з 06.08.02 р. по 30.06.05 р. Під час проведення даної перевірки були
виявлені порушення позивачем вимог ст. 13, ст. 14, ст. 19 Декрету КМУ „Про прибутковий
податок з громадян" у зв'язку з безпідставним завищенням валових витрат та
включенням до декларації про доходи за 2003 р. перекручених даних, що
спричинило донарахування податкового
зобов'язання з прибуткового податку від підприємницької діяльності за 2003 р. в
сумі 1671,32 грн., та ст. 7, ст. 8, ст. 19.2, ст. 22 Закону України „Про
податок з доходів фізичних осіб" у зв'язку з тим, що податок з доходів
фізичних осіб підприємця не утримувався та не перераховувався до бюджету, в
результаті чого додатково визначено суму податкового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб за 2004 р. в сумі 40581,0 грн. (в постанові суду зроблене
посилання на стор. 9 акту перевірки).

Як свідчать надані до матеріалів справи документи,
позивач скористався свої правом оскаржити вказане податкове
повідомлення-рішення в межах процедури адміністративного оскарження. Рішенням
від 18.02.06 р. ДПІ м. Полтави про результати розгляду первинної скарги (подана
22.12.05 р.) з урахуванням рішення від 06.02.06 р. про подовження строку
розгляду скарги скарга платника щодо вищевказаного податкового
повідомлення-рішення була залишена без задоволення.

При подальшому оскарженні платник звернувся із скаргою
від 01.03.06 р. до ДПА Полтавської області, яка рішенням від 28.04.06 р. про
результати розгляду скарги (з урахуванням рішення від 20.03.06 р. про
подовження строку розгляду скарги) також залишила скаргу в частині податкового
повідомлення-рішення НОМЕР_1 від 13.12.05 р. без задоволення, а рішення без
змін.

З урахуванням результатів розгляду повторної скарги
відповідачем було прийняте нове податкове повідомлення-рішення НОМЕР_2 від
16.05.06 р., в якому донарахована сума податку є такою ж, як і в податковому
повідомленні-рішенні НОМЕР_1 від 13.12.05 р.

Судова колегія вважає необхідним відмітити, що підстави
та порядок прийняття нового податкового повідомлення-рішення в разі
застосування процедури адміністративного оскарження встановлені ст. 6 Закону
України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами». Дана норма не передбачає прийняття нових
податкових повідомлень-рішень якщо за результатами розгляду скарги платника не
зменшується або не збільшується розмір нарахувань податкових зобов'язань та/або
фінансових санкцій.

Зважаючи на те, що скарга повторна платника не була
задоволена і за результатами її розгляду не проведене донарахування податкових
зобов'язань та/або штрафних санкцій, то у відповідача не було законного права
приймати нове податкове повідомлення-рішення НОМЕР_2 від 16.05.06 р.

При подальшому оскарженні платник звернувся із скаргою
від 15.05.06 р. до ДПА України, яка рішенням від 10.07.06 р. (з урахуванням
рішення від 02.06.06 р. про подовження строку розгляду скарги) залишила скаргу
без задоволення, а оскаржене податкове повідомлення-рішення без змін.

З урахуванням результатів розгляду повторної скарги
відповідачем було прийняте нове податкове повідомлення-рішення НОМЕР_3 від
20.07.06 р. з тими ж сумами нарахувань, що і в оскарженому, що суперечить
положенням ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Зважаючи на те, що податкові повідомлення-рішення НОМЕР_2
від 16.05.06 р. та НОМЕР_3 від 20.07.06 р. прийняті всупереч положенням чинного
законодавства, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції
щодо визнання їх недійсними.

Як випливає з наданого позивачем до матеріалів справи
акту перевірки, за даними перевіряючих сума валових витрат по декларації за
2003 р. склала 168527,0 грн. тоді як згідно наданих для перевірки первинних
документів було встановлено, що витрати, підтверджені первинними документами та
безпосередньо пов'язані з діяльністю підприємця складають 62777,0 грн.
Відхилення між задекларованою сумою витрат та сумою витрат, встановленою в ході
документальної перевірки в сумі 105750,0 грн. виникло в результаті включення
підприємцем до складу витрат суму, яка безпосередньо не пов'язана з отриманням
доходу, а саме згідно податкової накладної НОМЕР_4 від 19.12.03 р. у ПП
"Вакан" по придбанню ваучера до мобільного телефону на суму 250,0
грн. для власних потреб (підтверджено поясненнями підприємця під час перевірки)
та податкової накладної НОМЕР_5 від 22.12.03 р. по придбанню у ЗАТ
"Укртехсервіс" 2 комбайнів на суму 105500,0 грн., які станом на
30.06.05 р. не були реалізовані.

Сума валових витрат позивача за даними
декларації за 2004 р. склала 509834,0 грн., а за результатами перевірки
витрати, що підтверджуються первинними документами та безпосередньо пов'язані з
діяльністю підприємця складають 496277,33 грн. Відхилення між задекларованою
сумою витрат та сумою витрат, встановленою в ході документальної перевірки, в
сумі 13556,67 грн. виникло в результаті включення підприємцем до складу витрат
суму, яка безпосередньо не пов'язана з отриманням доходу, а саме витрати по
придбанню у ТОВ "Промагротрейд" за податковою накладною НОМЕР_6 від
26.10.04 р. авто шин на суму 4986,67 грн., податковою накладною НОМЕР_7 від
05.11.04 р. блоку, комп'ютерної підставки, ксероксу, модему, принтера
лазерного, соларису на загальну суму 4070,0 гри., податковою накладною НОМЕР_8
від 30.11.04 р. авто шини на 2400,0 грн. та мобільного телефону на 2100,0 грн.
За висновками відповідача дані факти свідчать про порушення підприємцем вимог
ст. 13, ст. 14, п. 1 ст. 19 Декрету КМУ «Про прибутковий податок з громадян».

Слід відмітити, що відповідно приписам ст. 13
Декрету КМУ «Про прибутковий податок з громадян», про порушення якої вказує
відповідач, оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто
різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) і
документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони
враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за
нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за
погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по
сприянню малим підприємствам та підприємництву. При цьому до складу витрат,
безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які
включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або підлягають
амортизації згідно з Законом України "Про оподаткування
прибутку підприємств"

В свою чергу в п. 5.1 та п. 5.2.1 ст. 5
Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» вказано, що валові витрати виробництва та обігу це сума
будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській діяльності. До складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем
продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання
електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Слід відмітити, що ні в акті перевірки, ні в
подальших документах не вказано, яким чином перевіряючі встановили те, що
придбані комбайни та шини не використовувалися у господарській діяльності
позивача. Той факт, що комбайни не були реалізовані на час проведення перевірки
не може свідчити, що вони не можуть бути використані для отримання прибутку
іншим чином. Тому виключення з валових витрат будь-яких витрат тільки на цих
підставах є неправомірним.

Крім того, позивач у позові та поясненнях в
судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги наполягає на тому, що ним
взагалі витрати на придбання комбайнів та шин не включалися до складу валових
витрат жодного з звітних періодів, а перевіряючими не досліджувалася книга
обліку витрат.

Судова колегія вважає необхідним відмітити,
що у запереченнях на апеляційну скаргу відповідач підкреслив той факт, що
позивачем при перевірці не надавалася Книга підприємця (слід розуміти - книга
обліку витрат). Проте на стор. 2 акту перевірки вказано, що при перевірці були
використані книга обліку придбання товарів (робіт, послуг). Вимоги щодо
необхідності надати Книгу обліку доходів та витрат підприємця (гуртова
торгівля) при наявності передбаченої чинним законодавством Книги обліку
придбання відповідачем не обґрунтовані.

До матеріалів справи залучений висновок
судово-економічної експертизи, призначеної ухвалою суду від 10.11.06 р. Даним
висновком підтверджено те, що позивач дійсно не відносив до валових витрат
витрати по придбанню комбайнів та шин. Тому твердження відповідача про
порушення позивачем вимог ст. 13 Декрету КМУ «Про прибутковий податок з
громадян» є безпідставними і не підтверджені документально.

Таким чином відповідач не виконав приписів п.
2 ст. 71 КАС України і не довів законність та правомірність прийнятих ним
податкових повідомлень-рішень, а тому підстав для скасування постанови
Господарського суду Полтавської області від 27.04.07 р. по справі № 9/33 не
встановлено.

Керуючись
ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ДПІ у м. Полтаві залишити
без задоволення, а постанову Господарського суду Полтавської області від
27.04.07 р. по справі № 9/33 - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання
касаційної скарги протягом 30 днів з моменту виготовлення повного тексу.

Головуючий Ю.М. Філатов

Судді Н.С. Водолажська

Н.В. Шевцова

Повний текст ухвали виготовлено та підписано
31.08.2007 року.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду
Н.С. Водолажська