Справа № 22-А-1476/2006
Суддя: Дьоміна О.О.
Дата ухвалення: 2007-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-А-1476/2006
Головуючий в суді І інстанції Воячко А.Я.
Доповідач в суді II інстанції Дьоміна О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

20 лютого 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Київської області у складі:

Головуючого:
Дьоміної О.О.

Суддів: Мережко М.В., Коцюрби О.П.

При секретарі: Муханько О.О.

розглянувши
матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 8 листопада 2006 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним рішення ради про
передачу у власність земельної ділянки, -заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2006 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправним рішення ради
від 26 листопада 2004 р. про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки,
розміром 0,1308 га по АДРЕСА_1, посилаючись
на те, що він є власником сусіднього будинку № 22 за вказаною адресою.
Зазначеним рішенням порушено межі земельної ділянки, яка пререйшла до нього,
згідно договору купівлі-продажу будинку від 11 вересня 2003 р. і була відгорожена більше 20 р. назад. Влітку 2005 р. ОСОБА_2 намагалася переставити паркан вглиб присадибної
ділянки позивача, посилаючись на наявність державного акту.

Позивач
вважав, що його права були порушені, просив задоволити позов.

Постановою
суду від 08 листопада в задоволені позову - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, посилаючись на її
незаконність, ухвалити нову постанову, якою позов задоволити.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволені позову суд послався на те, що ОСОБА_1 є
власником будинку ,АДРЕСА_1 на підставі

договору купівлі-продажу від 11 вересня 2003 p., однак його доводи про те, що до нього перейшло право користування земельною ділянкою,
яка належала попередньому власнику є безпідставними.

Однак з такими висновками в повній мірі погодитися не можна з слідуючих підстав.

Відповідно до
ч.2 ст. 11 КАС України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог . Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо це
необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно вимог ст. 159 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з"ясованих обставин, в адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, ч.І ст. 120 ЗК України передбачає, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або
її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод.

Згідно п.7 Перехідних Положень Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове
користування, в тому числі на умовах оренди, земельні
ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим
законодавством, зберігають права на ці ділянки.

ст. 377 ЦК України передбачає Право на
земельну ділянку при
придбанні житлового будинку, будівлі
або споруди, що
розміщені на ній

І. До особи,
яка придбала житловий
будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності
на земельну ділянку,на якій
вони розміщені, без
зміни її цільового призначення, у
розмірах,встановлених договором.

Якщо договором
про відчуження житлового
будинку, будівлі або споруди
розмір земельної ділянки
не не визначений, до
набувача переходить право
власності на ту частину
земельної ділянки,яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину
земельної ділянки, яка є
необхідною для їх
обслуговування.

2. Якщо житловий будинок,
будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача
переходить право користування тією частиною земельної ділянки,
на якій вони розміщені, та частиною ділянки,яка
необхідна для їх обслуговування.

Однак, суд на зазначені вимоги закону уваги не звернув.

Крім цього,
суд не звернув уваги на те, що за гр. ОСОБА_3 згідно земельно-шнурової книги
числилася земельна ділянка розміром 0,08 га, за яку він сплачував податки, акт на зберігання межових знаків та установлення і погодження меж землекористування від 10 вересня 2003 р.
по АДРЕСА_1 складено без участі попереднього
власника будинку - ОСОБА_4 а абрис, на який є посилання в
акті (а.с. 40,41) викликає сумнів, так як спростовується зібраними по справі доказами і викопіровкою генерального плану (а.с.
18-20), однак ці документи були підставою
для винесення рішення ради, що свідчить про необґрунтованість цього
рішення.

Крім цього, допитанная у судовому засідані Апеляційного суду свідок ОСОБА_5 - землевпорядник, яка виходила на спірну земельну
ділянку пояснила, що на межі спірних
земельних ділянок знаходилася споруда під літ.»В», яка належить ОСОБА_2 і вона зробила викопіровку з урахуванням цих обставин вже після приватизації земельної
ділянки (а.с.21-22), після чого змінилися розміри та
конфігурація земельних ділянок і ця споруда зараз
розташована на земельній ділянці, яка була виділена ОСОБА_2 за рахунок земельноної ділянки, яка знаходилася в
користуванні ОСОБА_1.

За наведених вище обставин постанова суду не відповідає фактичним обставинам
та доказам по справі, не може вважатися законною та обгрунтованою, тому підлягає скасуванню, а позов - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 202, 205,207 КАС України, колегія суддів,
-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -задоволити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 8
листопада 2006 року - скасувати, по справі ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області - задоволити.

Визнати рішення Тарасівської сільської ради від 26
листопада 2004 р. про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, розміром
0,1308 га по АДРЕСА_1 - незаконним.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця.