Справа № 22А-0254/2007р.
Суддя: Червінко К.С.
Дата ухвалення: 2007-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№22А-0254/2007р. Головуючий
в 1 інстанції Орел А.С.
Категорія 21 Доповідач
в 2 інстанції Червінко К.С.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2007
року колегія судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської
області в складі:

головуючого судді
ЛащенкаВ.Д. суддів: Корзаченко І.Ф., Червінко К.С. при
секретарі Левочко І.Я.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Славутицького міського суду Київської області від 12 грудня 2006
року в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі про визнання незаконною
відмови щодо перерахунку пенсії та зобов'язання провести перерахунок пенсії,-

встановила:

У жовтні 2006
року позивачка звернулася до суду з названим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги
тим, вона з 1 грудня 1993 року одержує пенсію за віком і перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України у м. Славутичі. Після призначення пенсії
продовжувала працювати і звільнилась 21 січня 2002 року.

З 1 червня 2006
року, згідно трудової угоди НОМЕР_1 від 1 червня 2006 року, вона
працевлаштувалася у Закритому акціонерному товаристві „Сервісний центр
вентиляції та кондиціювання повітря", де працювала по 1 липня 2006 року.

Відповідачем на
порушення вимог ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» не проведений перерахунок раніше призначеної пенсії.

Позивачка
просила визнати дії відповідача щодо відмови їй в перерахунку пенсії
незаконними та зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії відповідно
до ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з моменту подачі нею заяви про перерахунок пенсії.

Постановою Славутицького міського
суду області від
12 грудня 2006 року
ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивачка просить скасувати постанову з підстав невідповідності
висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом
встановлено, що позивачка перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду
України у м. Славутичі і з 27 вересня 1993 року їй призначена пенсія за віком,
відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада
1991 року.

Після призначення пенсії позивачка продовжувала працювати
до 21 січня 2002 року.

З 1 січня 2004
року проведено перерахунок її пенсії відповідно до Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". З 1 червня по 1 липня
2006 року позивачка працювала за трудовою угодою і закритому акціонерному
товаристві „Сервісний центр вентиляції та кондиціювання повітря".

7 липня 2006
року ОСОБА_1 звернулася
до відповідача з заявою про перерахунок пенсії.

13 вересня 2006 року їй відмовлено в проведенні
перерахунку пенсії.

Відповідно до
ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» у разі, якщо застрахована особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового
стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії проводиться
не раніше як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням
страхового стажу після призначення пенсії.

Листом
Міністерства праці та соціальної політики України і Пенсійного Фонду України,
який надійшов до відповідача 27 березня 2006 року, було надано огляд запитань
та відповідей з питань застосування ч.4 ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», зареєстрований 23 березня
2006 року у Міністерстві праці та соціальної політики України за № 268/0/7-06,
у Пенсійному Фонді України за №3470/02-20, яким передбачено, що у разі, якщо
застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії продовжувала
працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після
призначення (перерахунку) пенсії, незалежно від тривалості страхового стажу,
яким і керувалися в своїй роботі працівники управління Пенсійного фонду України
в м. Славутичі Київської області.

10 липня 2006 року до відповідача
надійшов від Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області
спільний лист Міністерства праці та соціальної політики України і Пенсійного
фонду України, зареєстрований 05 липня 2006 року у Міністерстві праці та
соціальної політики України за №4463/0/14-06/039, у Пенсійному Фонді України за
№8683/02, яким відкликано раніше наданий огляд запитань та

відповідей з питань застосування ч.4 ст.42 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та зазначено, що з дати
офіційного надходження листа не можуть проводитись перерахунки пенсій за ст.42,
що мають менше 2 років страхового стажу після 01 січня 2004 року.

24 липня 2006 року
Пенсійний фонд України звернувся до Міністерства юстиції України за
роз'ясненням щодо виникнення права на перерахунок пенсії відповідно до ст.42
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яке 26
липня 2006 року за №21-46-915 в межах своїх повноважень надало роз'яснення про
те, що особа, яка на момент призначення пенсії не працювала (або була звільнена
з дати призначення пенсії), а згодом працевлаштувалась і відпрацювала два роки,
то така особа буде мати право на перерахунок пенсії відповідно до ст.42 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, 05
вересня 2006 року до відповідача, для керівництва в роботі, надійшов лист
Пенсійного Фонду України від 01 вересня 2006 року за №11144/02-02, в якому
зазначено, що при проведенні перерахунків пенсій відповідно до ч.4 ст.42 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» слід керуватися
листами Міністерства юстиції України від 10 липня 2006 року та від 26 липня
2006 року №21-46-915 з урахуванням того, що особа матиме право на перерахунок
пенсії відповідно до ч.4 ст. 42 Закону за умови, якщо така особа відпрацювала
не менше як два роки після призначення (перерахунку пенсії). У разі якщо
документи, подані заявниками до органів Пенсійного фонду України для проведення перерахунку пенсій згідно до ч.4 ст.42
Закону не відповідають умовам, зазначеним вище, а також по них не
здійснено перерахунок пенсії, такі документи підлягають поверненню заявникам.

Відповідно до п.
2 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України
від 01 березня 2001 року №121/2001 Пенсійний фонд України узагальнює практику
застосування законодавства з питань, що належать до його компетенції, розробляє
пропозиції щодо вдосконалення законодавства і в установленому порядку вносить
їх на розгляд Міністрові праці та соціальної політики України. У межах своїх
повноважень Пенсійний фонд України організовує виконання актів законодавства та
здійснює систематичний контроль за їх реалізацією.

Згідно п. 1.2 Положення про
управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах,
затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 30 квітня 2002 року
№8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 травня 2002 року за №442/6730,
управління в своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами
Президента України, Кабінету Міністрів України, Положенням про Пенсійний фонд
України, затвердженим Указом Президента України від 01 березня 2001 року №121,
постановами правління та наказами фонду, наказами та розпорядженнями
регіональних управлінь, а також цим Положенням.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що відповідач, відмовляючи в проведенні
перерахунку пенсії позивачці, керувався розпорядженнями головного управління
Пенсійного фонду України в Київській області та Пенсійного фонду України, діяв
в межах своїх повноважень відповідно до вищевказаного Положення.

Відповідачем
правильно відмовлено в задоволені заяви позивачки про перерахунок раніше призначеної пенсії, відповідно до вимогами ч.4
ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач пропрацював менше
як два роки після призначення перерахунку пенсії.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

Суд правильно встановив обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись: ст.ст.200,206 Кодексу адміністративного судочинства України
колегія,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Славутицького міського суду Київської області від 12 грудня
2006 року - без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця, починаючи з 23 лютого 2007 року.