Справа № 2а-23\07
Суддя: Розман М.М.
Дата ухвалення: 2007-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Спр.№2а-2307
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
березня 2007 року. м.Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді
Розман М.М., при секретарі Цех Г.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду міста Тячів адміністративну справу за ОСОБА_1 до Дубівського
управління праці та соціального захисту населення про визнання незаконним
наказу про накладення дисциплінарного стягнення та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Дубівського управління праці та
соціального захисту населення про визнання незаконним наказу про накладення
дисциплінарного стягнення та стягнення моральної шкоди. В позовній заяві
зазначив , що з 19 липня 2004 року він працює на посаді заступника начальника
Дубівського управління праці та соціального захисту населення. А 20 грудня 2006
року до нього було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани за
допущені недоліки в організації санаторно-курортного лікування громадян , а
також послаблений контроль щодо виконання спеціалістами підлеглого підрозділу
своїх посадових обов»язків.

Вказаний наказ вважає незаконним , оскільки 27.11.2006
року він особисто їздив в сан. « Гірська Тиса « для проведення звірки ,
оскільки Дубівське УПСЗН має заборгованість перед санаторієм в сумі 36 467
гривень , та внаслідок цієї заборгованості , яка виникла з 2005 року
керівництво санаторію відмовляє у проведенні оздоровлення інвалідів до повного
погашення заборгованості. Однак начальник Дубівського УПСЗН на листи ,
телефонні дзвінки , телеграми з проханням погасити борг не реагувала і
відмовлялася підписати акт звірки. Він неодноразово повідомляв начальника про
існуючу заборгованість , це питання обговорювалося на нарадах , однак начальник
відмовлялася вчиняти будь-які дії на погашення заборгованості.

Він на укладення договорів з санаторіями не уповноважений , оскільки
купівлею путівок займався тендерний комітет, членом якого він не був.

На момент виникнення заборгованості до 29.09.2006 року організація
санаторно-курортного лікування інвалідів не входила в його обов»язки , а тому
вважає , що в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку , так як він
належно виконував свої посадові обов»язки відповідно до вимог трудового
законодавства та посадової інструкції, а недоліки в організації
санаторно-курортного лікування громадян допущені з незалежних від нього причин.

Крім цього , внаслідок накладення на нього
дисциплінарного стягнення він не отримує передбачену премію і отримав значно
меншу заробітну плату , через що зазнав і зазнає моральних страждань і
переживань , зазнав істотного порушення душевної рівноваги та спокою , змушений
вживати додаткових зусиль для організації свого життя , матеріального
забезпечення , звертатися до суду. Заподіяну моральну шкоду в грошовому
еквіваленті оцінює в сумі 1500 гривень.

Просить визнати незаконним і скасувати наказ начальника Дубівського
управління праці та соціального захисту населення НОМЕР_1 про накладення на
нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани і стягнути з відповідача на
його користь 1500 гривень в відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Позивач в
судовому засіданні позов підтримав посилаючись на викладені в письмовій
позовній заяві обставини і додатково пояснив , що жодних порушень трудової
дисципліни він не допускав , заборгованість перед санаторієм виникла не з його
вини. За наслідками відрядження у вказаний санаторій ним була проведена звірка
, де значилася заборгованість перед санаторієм , про що доповів начальнику і
написав службову записку.Перед накладенням дисциплінарного стягнення пояснень
ніяких у нього не вимагалося . Письмове пояснення він надав начальнику вже
після накладення на нього дисциплінарного стягнення. Просить позов
задовольнити.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнала і пояснила , що згідно
посадової інструкції на позивача з 29 вересня 2006 року покладено обов»язок
щодо організації матеріально-побутового обслуговування інвалідів , ветеранів
війни і праці ,санаторно-курортне лікування. А до цього , згідно посадової
інструкції , в обов»язки йому було вмінено здійснювати керівництво працівниками
підпорядкованих підрозділів і він ніс персональну відповідальність за виконання
ними їх функціональних обов»язків.

В листопаді 2006
року ОСОБА_1 був відряджений в санаторій «Гірська Тиса» для з»ясування причин
виникнення заборгованості і цільового використання коштів. За наслідками
представив акт звірки від 28.11.2006 року , де значилася заборгованість
Дубівського УПСЗН перед санаторієм . При цьому не з»ясував причини виникнення
заборгованості, не розмежував витрати на оздоровлення ветеранів війни і
ветеранів праці, які фінансуються з різних джерел , а тому цей акт вона не
підписала, оскільки це було б нецільове використання коштів. До цього , в
березні місяці , їй надсилали акт , в якому вона виявила ряд порушень , зокрема
, із 27 пенсіонерів , що оздоровлювалися , 4 не мали на це права. Для цього не
виявилося ні програми, ні відкритого рахунку. Офіційно на предмет труднощів з
організацією санаторно-курортного лікування громадян позивач до неї не звертався
і на нарадах це питання ним не піднімалася. Раніше на позивача дисциплінарні
стягнення не накладалися. До накладення дисциплінарного стягнення вона просила
у нього письмове пояснення, але він надав його тільки наступного дня. За таке ж
порушення вона також розпорядженням голови Тячівської райдержадміністрації
притягнута до дисциплінарної відповідальності. Просить в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін , дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного
висновку.

В судовому засіданні
встановлено , що позивач перебуває в трудових відносинах з відповідачем і
працює на посаді заступника начальника Дубівського управління праці і
соціального захисту населення.

Наказом
начальника Дубівського управління праці та соціального захисту населення
НОМЕР_1 на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Відповідно до
ст.. 14 Закону України « Про державну службу» дисциплінарне стягнення
застосовується до державного службовця за невиконання чи неналежне виконання
службових обов»язків , перевищення своїх повноважень , порушення обмежень ,
пов»язаних з проходженням державної служби , а також за вчинок , який порочить
його як державного службовця або дискредитує державний орган , в якому він
працює.

Порядок і строки
накладення дисциплінарного стягнення врегульовано главою 10 КзПп України.

Зокрема , згідно
до ст. 147 КзПп України за порушення трудової дисципліни до працівника може
бути застосовано один з таких заходів стягнення: догана , звільнення. А згідно
до ст. 148 цього Кодексу дисциплінарне стягнення застосовується власником або
уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку , але не
пізніше одного місяця з дня його виявлення , не рахуючи часу звільнення його
від роботи у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування у відпустці.

За змістом ст.149 КзПп України до застосування дисциплінарного стягнення
власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової
дисципліни письмові пояснення і при обранні виду стягнення повинен врахувати
ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини , за яких
вчинено проступок , і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в
наказі ( розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно до посадової інструкції позивача , підписаної ним
20 липня 2004 року , в його завдання та обов»язки входить в тому числі
керівництво працівниками підпорядкованих підрозділів та персональна
відповідальність за виконання ними функціональних обов»язків.

А посадова інструкція позивача , підписана ним 29 вересня
2006 року , доповнена п. 2.14 , за яким він організовує матеріально-побутове
обслуговування інвалідів , ветеранів війни і праці , санаторно-курортне
лікування , забезпечує інвалідів транспортними засобами в установленому
порядку.

Згідно до розпорядження голови Тячівської райдержадміністрації від
15.12.2006 року за НОМЕР_2 начальнику Дідівського УПСЗН ОСОБА_2 оголошено
догану за допущені порушення при наданні пільг на санаторно-курортне лікування
громадян у 2006 році.

З пояснень сторін , листа начальника Дубівського УПСЗН
від 14.09.2005 року , листа директора сан «Гірська Тиса»НОМЕР_2 встановлено ,
що мала місце заборгованість Дубівського УПСЗН перед сан «Гірська Тиса» за
надані послуги щодо оздоровлення пенсіонерів, яка виникла з 2005 року.

28.11.2006 року позивач був відряджений в сан. «Гірська Тиса» для
проведення акту звірки про оздоровлення пільгової категорії громадян , за
наслідками якого в службовій записці від 29.11.2006 року констатував наявну
заборгованість та повідомив, що в даний час санаторій не приймає громадян ,
тобто не працює.

З мотивувальної частини оспорюваного наказу встановлено ,
що дисциплінарне стягнення накладено за допущені недоліки в організації
санаторно-курортного лікування громадян , а також за послаблений контроль щодо
виконання спеціалістами підлеглого підрозділу своїх посадових обов»язків, тобто
фактично за два самостійні порушення.

Формулювання підстав для накладення дисциплінарного стягнення , які
зазначені в даному наказі, суд вважає узагальненими і такими , що не вказують
на конкретний проступок, за який накладено дисциплінарне стягнення.

Крім цього , в порушення вимог ст. 149 КзПп України
дисциплінарне стягнення накладено за відсутністю письмового пояснення позивача
або доказів про відмову у наданні такого пояснення.

Службова записка позивача від 29.11.2006 року не є
виконанням вимог ст. 149 КзПп України , оскільки вона тільки підтверджує
проведену роботу за наслідками відрядження , а письмове пояснення позивача
надано тільки 21.12.2006 року , тобто тільки наступного дня після накладення
дисциплінарного стягнення.

Таким чином , оцінивши зібрані по справі наведені докази
, суд вважає , що вимоги позивача в частині визнання незаконним і скасування
наказу начальника Дубівського управління праці та соціального захисту населення
НОМЕР_1 про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани є
підставними , в судовому засіданні доведеними і підлягають до задоволення.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди , суд враховує , що
згідно до ст. 237-1 КзПп України відшкодування моральної шкоди провадиться
власником або уповноваженим ним органом у разі порушення законних прав
працівника , що призвели до моральних страждань , втрати нормальних життєвих
зв»язків І вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя ,
а також бере до уваги , що наказ відповідача визнається неправомірним і
скасовується у зв»язку з порушенням вимог ст.. 149 КзПп України , тобто не
дотримано порядок накладення стягнення , а не встановлено відсутність будь яких
порушень з боку позивача , що є підставою для відмови у задоволенні позову про
відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 2,4,6, 11 , 17,70, 158-163 КАС України ,
ст.. 14 Закону України «Про державну службу» , ст.ст. 147-149 ,237-1 КзПп
України , суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Наказ начальника Дубівського управління праці та
соціального захисту населення НОМЕР_1 про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного
стягнення у вигляді догани визнати незаконним і скасувати.

В задоволення позову
ОСОБА_1 до Дубівського управління праці та соціального захисту населення про
відшкодування моральної шкоди відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області
через Тячівський районний суд шляхом подання заяви про його апеляційне
оскарження протягом 10 днів, з наступним поданням апеляційної скарги протягом
20 днів.