Справа № 22а-1293/07
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2007-09-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22а-1293/07 Головуючий у І
інстанції - Карапута Л.В.
Суддя-доповідач Глущенко Я.Б.
вересня 2007 року Київський апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Глущенко
суддів Бараненка І.І.,
секретарі Маркевичі Т.Л.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Фонду комунального майна
Чернігівської міської ради на постанову Деснянського районного суду м.
Чернігова від 28 березня 2007 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду комунального майна Чернігівської
міської ради, за участю третіх осіб - Чернігівської міської ради, КЖЕП «ЖЕК №
2», Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської
ради, про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -
У жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з позовом про визнання дій Фонду комунального майна протиправними та
зобов'язати його укласти довгостроковий договір оренди на шість кімнат
приміщення по вул. Мстиславській, 10, мотивуючи позов тим, що діями Фонду
комунального майна порушуються вимоги Закону України «Про адвокатуру України»
та позивачу завдається моральна шкода..
Постановою Деснянського
районного суду м. Чернігова від 28 березня 2007 року заявлений позов частково
задоволено: визнано протиправними дії Фонду комунального майна Чернігівської
міської ради щодо не укладення договору оренди на підвальне приміщення площею
92,4 кв.м. по АДРЕСА_1 з ОСОБА_1; вирішено спонукати відповідача укласти з
позивачем договір оренди строком на три роки на підвальне приміщення площею
152,5 кв.м. за вищевказаною адресою. В іншій частині позову відмовлено.
Постанова
суду обґрунтована тим, що підстав для відмови в укладанні нового договору з
позивачем відповідачем не було наведено, а також тим, що відповідно до вимог
ст. 18 Закону України «Про адвокатуру», місцеві органи державного управління у
межах своєї компетенції мають сприяти адвокатам та адвокатським об'єднанням у
наданні їм в оренду придатних для роботи приміщень.

Не
погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, Фонд комунального майна
Чернігівської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи, та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних
вимог. В обґрунтування своїх вимог
зазначає, що, зокрема, договір оренди міг би бути укладений з позивачем тільки
у випадку виконання ним умов, передбачених чинним законодавством, для укладення
такого договору.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача та третьої особи - Управління житлово-комунального
господарства Чернігівської міської ради, які підтримали вимоги апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду
першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення у справі з таких
підстав.

Згідно
зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. 4 КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції
скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Судом
першої встановлено, що дії Фонду комунального майна Чернігівської міської ради
щодо не укладення договору оренди з позивачем є протиправними.

Проте з
таким висновком суду не можна погодитися.

Колегією
суддів встановлено, що в 1998 році між сторонами було укладено договір оренди
підвального приміщення площею 92,4 кв.м. по АДРЕСА_1. В подальшому строки дії
договору продовжувалися, а 31.12.2006 року строк дії договору закінчився.

Згідно
рішення міської ради НОМЕР_1 від 24.07.2002 року позивачу для капітального
ремонту та переобладнання підвальних приміщень під офіс по АДРЕСА_1 з
улаштуванням окремого виходу надавався дозвіл на проектно-пошукові роботи.

У
зв'язку з закінченням строку дії договору, позивач звернувся до відповідача з
вимогою укласти договір оренди
підвальних приміщень відповідно до умов Договору оренди НОМЕР_2 від 29.10.2001
року.

24.10.2006
року позивачу листом від 24.10.2006 року № 7-3/1351 було повідомлено, що для
укладення договору оренди необхідно отримати свідоцтво про право власності на
об'єкт нерухомості, витяг про реєстрацію
права власності на нерухоме майно, витяг з реєстру прав власності на нерухоме
майно та провести незалежну оцінку приміщення.

Зазначені
вимоги позивачем виконані не були, що унеможливило укладення договору оренди.

Судова
колегія вважає, що відмовляючи в укладенні договору оренди, відповідач діяв
правомірно з огляду на наступне.

Порядок укладення договору
оренди передбачений ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального
майна».

Частиною 1 ст. 9 цього
Закону передбачено, що фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір
оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи
згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України (далі -
матеріали), відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону.

Такий
порядок позивачем дотриманий не був.

Частиною
3 вищеназваного Закону також передбачено, що органи, уповноважені управляти
майном, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній
власності, розглядають подані матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після
надходження матеріалів повідомляють підприємство про своє рішення (надання
дозволу щодо укладення договору оренди або відмову). При розгляді матеріалів щодо
передачі в оренду нерухомого майна можуть враховуватися пропозиції місцевої
державної адміністрації, відповідного органу місцевого самоврядування щодо
розміщення бюджетних установ і організацій.

У разі наявності пропозиції
місцевої державної адміністрації, відповідного органу місцевого самоврядування
щодо розміщення бюджетних установ і організацій органи, уповноважені управляти
майном, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній
власності, можуть у цей же термін запропонувати підприємству, заснованому на
майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній
власності, укласти договір оренди нерухомого майна з бюджетною установою,
організацією (ч. 3 ст. 9 цього Закону).

Статтею 9 зазначеного Закону
встановлено,
що у передачі в оренду об'єктів може бути відмовлено, якщо, зокрема,
орендодавець, зазначений в абзацах другому та третьому статті 5 цього Закону,
прийняв рішення про укладення договору оренди нерухомого майна з бюджетною
установою, організацією.

З
матеріалів справи вбачається, що відповідно до службової записки начальника
Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради від
09.10.2006 року № 849 повідомлено про необхідність передання у довгострокову
оренду Управлінню підвального приміщення, яке знаходиться на балансі КЖЕП
«ЖЕК-2» та розташовано за адресою: АДРЕСА_1, для розміщення та координації дій
громадських формувань.

12.10.2006
року листом № 449 КЖЕП «ЖЕК-2» звернулося до заступника міського голови з
проханням використовувати підвальне приміщення для координації дій громадських
формувань.

Статтею
32 Закону України «Про власність» встановлено, що суб'єктами права комунальної
власності є адміністративно-територіальні одиниці в особі обласних, районних,
міських, селищних, сільських Рад народних депутатів.

Власник
на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном
(ст. 4 названого Закону).

Отже,
враховуючи наявність потреби власника щодо розміщення бюджетних установ і організацій орган,
уповноважений
управляти майном, правомірно відмовив у наданні згоди на укладення договору оренди.

Одночасно слід зазначити, що попередні
договори оренди були укладені на оренду підвального приміщення розміром 92,4
кв.м., а суд спонукав відповідача укласти договір оренди на 152,5 кв.м. В
матеріалах справи не міститься доказів
звернення позивача до відповідача з вимогою про укладення договору саме на
152,5 кв.м. та не надано доказів про досягнення домовленості на укладання
договору оренди всього підвального приміщення. Окрім того, доказів виконання
встановлених відповідачем умов щодо отримання свідоцтва на право власності,
витягу про реєстрацію права власності та витягу з реєстру права власності
позивачем не надано.

За
таких обставин судова колегія вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, не
відповідають вимогам чинного законодавства та є такими, що не підлягають
задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т
А Н О В И В :

Апеляційну
скаргу Фонду комунального майна Чернігівської міської ради задовольнити.

Постанову
Деснянського районного суду м. Чернігова від 28 березня 2007 року скасувати.

В
задоволенні позову відмовити.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
суддя

Судді: