Справа № 4-2247/05
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2007-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

12 квітня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.

суддів: Гуріна М.І., Кобилянського М.Г.,
Юрченка В.В., Федорова М.О.

секретар: Проценко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної
адміністрації про встановлення статусу постраждалої від катастрофи на
Чорнобильської АЕС за її касаційною скаргою на рішення Ворошиловського
районного суду м.Донецька від 16 червня 2004 року та на ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 26 серпня 2004 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2002 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Донецької
облдержадміністрації про встановлення статусу постраждалої від катастрофи на
Чорнобильської АЕС. Свої вимоги мотивувала тим, що з 26 квітня 1986 року по
травень 1989 року вона проживала в зоні постійного радіоекологічного контролю в
м. Речиця республіки Бєларусь, а потім переселилася в м.Макіївку. У 1991 році
спеціалізовано. ВКК їй був встановлений зв'язок між захворюванням та аварією на
ЧАЕС, але відповідачем було відмовлено у встановленні статусу постраждалої від
ЧАЕС.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 26 серпня 2004 року
залишено без змін рішення Ворошиловського районного суду м.Донецька від 16
червня 2004 року, яким в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями позивач звернулася з
касаційною скаргою до Верховного Суду України, який направив її разом зі
справою до Вищого адміністративного суду України.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої та
апеляційної інстанції, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних
вимог, оскільки вважає, що суди першої та апеляційної інстанції неправильно застосували норми матеріально та
процесуального права, а саме: судами неповно та не всебічно досліджені докази.

Заслухавши
доповідь судді Вищого адміністративного суду України, пояснення представників
сторін, перевіривши доводи касаційної скарги за матеріалами справи , колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами
встановлено, що ОСОБА_1 проживала в м. Речиця Гомельського району республіки
Бєларусь, яка відноситься до четвертої зони посиленого радіоекологічного контролю
з 26 квітня 1986 року по 1 квітня 1987 року та з 19 лютого 1988 року по 27
травня 1989 року, тобто менше ніж чотири роки.

Визначення
осіб, які належать до потерпілих від Чорнобильської катастрофи регулюється ст.
11 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно
до п.4 зазначеної норми закону особи, які постійно проживають або постійно
працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного
контролю, за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або
відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно п.1
ч.1 ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» інваліди з числа
учасників ліквідації аварії на Чорнобильської АЕС та потерпілих від
Чорнобильської катастрофи ( статті 10 і 11 ), щодо яких встановлено причинний
зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок
Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, віднесені до потерпілих 1-ї
категорії.

Враховуючи наведене суди дійшли до правильного висновку, про те що,
оскільки ОСОБА_1 не визнана інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи то на
неї не може поширюватися дія п.1 ч.1 ст.14 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Посилання
касатора на порушення судами норм матеріального та процесуального права не
знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Оскільки оскаржувані судові рішення
постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, колегія
суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 224, 230 КАС України, колегія суддів -

У Х В
А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 26 серпня 2004 року та рішення Ворошиловського районного суду
м.Донецька від 16 червня 2004 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації
про встановлення статусу постраждалої від катастрофи на Чорнобильської АЕС
- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.ст. 237
КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ : Д.В. Ліпський

СУДДІ
: М.І. Гурін

М.Г. Кобилянський

В.В. Юрченко

М.О.
Федоров