Справа № 22а-432007р.
Суддя: Дикун С.І.
Дата ухвалення: 2007-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2007 року

Колегія судців судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого-
Кузьми P.M.

суддів - Шевчук
Г.М., Дикун СІ.

при
секретарі - Любчик Л. В. з участю -
позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3,
Старопетликівського сільського голови Мухи М.П.; представника Бучацького
районного відділу земельних ресурсів ЄдинакаЮ.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову Бучацького районного суду від 29 серпня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Старопетликівської сільської ради
Бучацького району; Бучацького районного відділу земельних ресурсів про визнання
недійсним рішення Старопетликівської сільської ради та визнання незаконним
державного акта на право приватної власності на землю, -

Встановила:

ОСОБА_1 звернулась із апеляційною скаргою на постанову
Бучацького районного суду від 29 серпня 2006 року, якою їй відмовлено у
задоволенні позову до ОСОБА_3, Старопетликівської сільської ради Бучацького
району (далі - ради); Бучацького районного відділу земельних ресурсів про
визнання недійсним рішення сільської ради та визнання незаконним державного
акта на право приватної власності на землю.

Апелянт просила скасувати рішення суду та задовольнити її позовні вимоги. В
апеляційній скарзі вказувала, що суд прийшов до невірного висновку, що
оскаржуваним рішенням сільської ради не порушуються її права і не звернув
уваги, що спірною земельною ділянкою, безпідставно виділеною ОСОБА_3, вона
постійно користувалась з 1966 р.

Під час розгляду
справи в апеляційному суді апелянт та її представник

Справа №22а-43
2007'р. Головуючий
у 1 інстанції - Кузевич Й. Я.

Категорія -12 Доповідач
-Дикун С.І.

підтримали вимоги апеляційної
скарги. Відповідачі ОСОБА_3, представники сільської ради та відділу земельних
ресурсів апеляційної скарги не визнали.

Судом
встановлено, що рішенням Старопетликівської сільської ради від 04 листопада
2005 року №204 ОСОБА_3 передано у власність земельна ділянка розміром 0,06 га
для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських споруд.

Рішенням ради
від 22 грудня 2005 року на підставі матеріалів інвентаризації земельних ділянок
внесено зміни до вищенаведеного рішення та визначено розмір земельної ділянки,
що передається у власність, 0,0926 га.

Державним актом
на право приватної власності на землю від 17.04.2006 року серії ІНФОРМАЦІЯ_1
посвідчено право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,09662га у межах
згідно із кадастровим планом.

Колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи із слідуючих мотивів.

Згідно із ст.
125 ЗК право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає
після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право
власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його
державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до
встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує
право на неї , та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до
ст. 12 ЗК передача земельних ділянок у власність і надання їх у користування є
компетенцією сільських, селищних та міських рад.

Відмовляючи у задоволенні
позову, суд виходив з тих обставин, що оскаржувані рішення ради та державний
акт на право приватної власності на земельну ділянку відповідають нормам
Земельного Кодексу України, прийняті в межах повноважень суб'єктів владних
повноважень в галузі земельних відносин та з дотриманням процедури,
передбаченої для вирішення питань у галузі земельних відносин, і права, свободи
та інтереси позивачки не було порушено.

Колегія суддів
погоджується з наведеним висновком суду, оскільки він відповідає вимогам закону
та обставинам справи.

Посилання
апелянта, що земельна ділянка, виділена ОСОБА_3, перебувала у її правомірному
користуванні з 1966 року, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.
Твердження ОСОБА_1, що спірна земельна ділянка входить в земельну ділянку
розміром 0,12 га, виділену її чоловіку ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому
ради від 10.04.1970 року для будівництва індивідуального жилого будинку, не
знайшли доведення ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді. При цьому
судом враховано і ту обставину, що площа земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, переданих
радою ОСОБА_1 становить 0,12 га, а фактично розмір цієї ділянки становить

0,1447 га, що стверджується
матеріалами інвентаризації, кадастровим планом земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги, що позивачка користувалась земельною ділянкою на
підставі рішення сільської ради від 30.12.1993 р. не мають правового значення,
оскільки радою не надавались правоустановлюючі документи з
визначенням меж вказаної
в рішенні земельної
ділянки.

Постанова відповідає матеріалам справи і вимогам закону,
а тому підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі,
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст.
199 ч. 1 п. 1, 200, 206 КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бучацького
районного суду від 29 серпня 2006 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
однак може

бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України в

касаційному порядку протягом одного місяця після набрання
ухвалою

законної сили.