Справа № К-1285-5/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 року м.
Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів: Бутенка В.І.,

Сороки М.О. (доповідача),

Штульмана
І.В.,

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.,

провівши в порядку касаційного провадження
попередній розгляд адміністративної справи за позовом
ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції
у Солом′янському районі
м. Києва (далі - ДПІ), Державної податкової адміністрації України (далі
- ДПА) про визнання права на раніше встановлені форми обліку платників податків
та інших обов'язкових платежів та зобов′язання звільнити від
ідентифікаційного номера,

встановила:

У березні 2004 року ОСОБА_1
звернулась до суду із позовом до ДПІ та ДПА про визнання права на раніше
встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів та
зобов′язання звільнити від ідентифікаційного номера. Свої вимоги
мотивувала тим, що вона
звернулась із заявою до відповідача, у якій зазначала, що згідно своїх релігійних переконань і на підставі ст. 1 Закону
України "Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших
обов'язкових платежів" відмовляється
від присвоєного їй проти волі ідентифікаційного номера та просила
ліквідувати цей номер і залишити за нею раніше встановлену форму обліку платників
податків та обов'язкових платежів, але в задоволенні її заяви було відмовлено. Вважаючи
зазначені дії суб'єкта оскарження незаконними, такими, що порушують її конституційні права, просила задовольнити позов.

Рішенням Солом′янського
районного суду м. Києва від 17 березня 2004 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 6 липня 2004 року, позов задоволено.
Зобов'язано ДПІ зробити в паспорті ОСОБА_1 відмітку про
те, що вона має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного
номера, та надати про це інформацію ДПА.

У касаційній скарзі ДПІ, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить судові рішення скасувати.

Згідно
ч. 3 ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України)
підставами касаційного оскарження судового рішення є порушення судом норм
матеріального чи процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 220 КАС України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин
у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального і процесуального права та відсутні передбачені ст. 227 КАС України підстави для
їх обов'язкового скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 221,
223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу Державної податкової
інспекції у Солом′янському районі
м. Києва залишити
без задоволення, а
рішення Солом′янського районного суду м. Києва від 17 березня 2004 року і ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 6 липня 2004 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судові рішення Вищого адміністративного суду України,
які ухвалені в порядку касаційного провадження, можуть бути оскаржені лише за
винятковими обставинами - з мотивів неоднакового застосування судом (судами)
касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права; визнання судових рішень
міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, такими, що
порушують міжнародні зобов'язання України - протягом одного місяця з дня
відкриття таких обставин шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.

Судді: