Справа № К-11863/06
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2007-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2007 року
м.Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів: Фадєєвої Н.М., Бим М.Є., Васильченко Н.В.,
Кравченко О.О.,

Леонтович К.Г.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
касаційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у
Вільнянському районі Запорізької області на рішення господарського суду
Запорізької області від 19 серпня 2005 року та постанову Запорізького
апеляційного господарського суду від 20 жовтня 2005 року, у справі № 11/390 за
позовом управління Пенсійного фонду України у Вільнянському районі Запорізької
області до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у
Вільнянському районі Запорізької області, про визнання суми та прийняття до
заліку, -

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України у Вільнянському
районі Запорізької області звернулось до суду з позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у Вільнянському районі
Запорізької області, в якому просило спонукати відповідача прийняти до заліку
витрати по виплаті пенсії внаслідок ушкодження здоров'я гр.ОСОБА_1

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19
серпня 2005 року, яке залишене без змін постановою Запорізького апеляційного
господарського суду від 20 жовтня 2005 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Вільнянському районі Запорізької області просить
скасувати зазначені судові рішення, посилаючись на порушення норм матеріального
права.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, громадянин
ОСОБА_1, отримав трудове каліцтво, працюючи на Ургенській автобазі №13 на
території РСФСР, внаслідок чого йому призначена пенсія по інвалідності.
Відповідно до ст. 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з
01.12.2004р. по 31.05.2005р. позивачем виплачена вказаному громадянину пенсія в
сумі 2592,65грн. При складанні актів
щомісячних звірок витрат за особовими справами потерпілих за період з 01.01.04
по 31.05.05 відповідач відмовився прийняти до заліку витрати на виплату і
доставку пенсії гр.ОСОБА_1 в розмірі 2592,65 грн.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»
особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено
згідно із законодавством СРСР про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам
внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних
з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по
страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону. Підпунктом «г»
п.1 ст.21 вказаного Закону передбачено, що Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України
зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному
обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його
здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на
його утриманні, пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону України "Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" №2272-111 від 22.02.2001 року Фонд соціального
страхування від нещасних випадків сплачує страхові виплати та надає соціальні
послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня
2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому
порядку цьому Фонду документи, що підтверджують право працівників (членів їх
сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право
встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків, продовжують отримувати належні виплати та
соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та Фонду
соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасних
випадків у рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом соціального
страхування від нещасних випадків в подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком
судів попередніх інстанцій про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не
спростовують та не дають підстав вважати, що судами першої та апеляційної
інстанцій при розгляді справи допущені порушення норм матеріального або
процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Згідно ч.3 ст.220-1 Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Вільнянському районі Запорізької області відхилити, а
рішення господарського суду Запорізької області від 19 серпня 2005 року та
постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 20 жовтня 2005 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім із випадків, у строки та порядку,
визначених ст.ст. 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: