Справа № К-9296/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

головуючого: Бутенка В.І.,

суддів: Сороки М.О.,

Штульмана І.В.,

Лиски
Т.О.,

Панченка О.І.

розглянувши в порядку
письмового провадження адміністративну
справу

за касаційною скаргою державної податкової
інспекції у Фрунзенському районі м.
Харкова на рішення господарського суду Харківської області від 2 лютого 2005
року і постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19 травня
2005 року

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Фрунзенському районі м. Харкова (далі - ДПІ) про визнання
недійсним податкового повідомлення-рішення,

встановила:

ОСОБА_1
звернувся до
господарського суду із позовом до ДПІ про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення.

Рішенням
господарського суду Харківської області від 2 лютого 2005 року, залишеним без
змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19 травня
2005 року, позов задоволено. Визнано недійсними податкові повідомлення-рішення від 06.10.2004 р. НОМЕР_1 та НОМЕР_2.
Стягнуто з відповідача на користь позивача 85 грн. витрат по сплаті державного
мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу

У касаційній скарзі ДПІ, посилаючись
на порушення судами норм процесуального і матеріального права, просить судові
рішення скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено, що відповідачем була проведена перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2004 р.
по 31.07.2004 р. За результатами перевірки був складений акт від 05.10.2004 р., на підставі чого були
прийняті податкові повідомлення-рішення, які предметом спору у цій справі.

З матеріалів справи
вбачається, що вказаною перевіркою було встановлено, що за період, що
перевірявся, ОСОБА_1 було занижено податок на
додану вартість у розмірі 8736,0 грн. та зменшено від'ємне значення з податку на додану
вартість в сумі 9334,0 грн. Донарахування проведені у зв'язку із відсутністю у позивача документів в підтвердження
податкового кредиту.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд виходив з того, що згідно п.1.3. Порядку
оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного
законодавства суб'єктами підприємницької діяльності - фізичними особами затвердженого наказом
ДПА України № 326 від 01.06.2004р., та
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 червня 2004 р., документальна
перевірка фінансово-господарської діяльності підприємства проводиться за місцезнаходженням підприємства та/або за
місцезнаходженням об'єкта, щодо якого проводиться така перевірка. Перед початком проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків за
місцезнаходженням податкового органу
посадова особа, відповідальна за проведення перевірки, зобов'язана прийняти надані
суб'єктом підприємницької діяльності документи, пов'язані із здійсненням підприємницької
діяльності за період, що перевіряється.

З акту перевірки не вбачається, що перевірка проводилася за місцезнаходженням позивача та
позивачу було відомо про її проведення.
Документів для перевірки відповідач у ОСОБА_1 не витребував, до установи відповідача для проведення перевірки не
запрошував. Повідомлення від
21.09.2004 р. про проведення перевірки з проханням надати документи на перевірку було вручено позивачу 6 жовтня 2004 р., тобто після закінчення
перевірки.

Відповідач встановлював
суми зобов'язань по ПДВ на підставі
даних про рух коштів по розрахунковому рахунку позивача, що фактично є
застосуванням непрямих методів визначення податкового зобов'язання, без рішення
про їх застосування та без підстав
передбачених ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами".

Висновок суду про те, що перевірка проведена
в супереч порядку її проведення, при фактичному застосуванні непрямих методів
визначення податкового зобов'язання без
наявності відповідних підстав, без об'єктивного аналізу фактично проведених операцій, по обмеженому колу
документів, без надання реальної можливості платнику податків надати
відповідні документи, що є підставою для визнання податкових повідомлень -рішень недійсними.

Крім того, суд
обґрунтовано визнав недійсним податкове повідомлення рішення НОМЕР_2 по
формі та підставі прийняття, оскільки воно на порушення п. 1.9 ст. 1, п. п. 4.2.2 ст. 4 Закону України „Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" прийняте не щодо
податкового зобов'язання, а щодо бюджетного відшкодування.

Суд апеляційної інстанції
вірно погодився із таким судовим рішенням суду першої інстанції.

Оскільки судові рішення у
справі є законними і обґрунтованими вони підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231 КАС України,
колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу державної податкової
інспекції у Фрунзенському районі м.
Харкова залишити без задоволення, а рішення господарського суду Харківської
області від 2 лютого 2005 року і постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 19 травня 2005 року

- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судові рішення Вищого адміністративного суду
України, які ухвалені в порядку касаційного провадження, можуть бути оскаржені
лише за винятковими обставинами - з мотивів неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права; визнання судових
рішень міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, такими,
що порушують міжнародні зобов'язання України - протягом одного місяця з дня
відкриття таких обставин шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.

Судді:
(підписи)

З
оригіналом згідно, суддя: