Справа № К-1404/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Співака В.І.

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

Загороднього
А.Ф.,

Заїки М.М.,

при
секретарі Дашківській О.Є.

розглянувши
в порядку письмового провадження касаційну
скаргу ОСОБА_1на рішення апеляційного суду Луганської області від 20.04.2005
року по справі за скаргою ОСОБА_1на неправомірні дії посадових осіб управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Луганська -

встановила:

У січні 2004 р.
ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на неправомірні дії посадових осіб
управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська стосовно
відмови в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Рішенням
Жовтневого районного суду м. Луганська від 20.10.2004 р. скаргу ОСОБА_1
задоволено. Визнано дії УПФУ в Жовтневому районі м. Луганська стосовно відмови
в оформленні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах неправомірними. Зобов'язано
УПФУ в Жовтневому районі м. Луганська оформити ОСОБА_1 пенсію на пільгових
умовах за Списком № 1, затвердженому Постановою КМУ СССР від 26.01.1991 р. за №
10 відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням апеляційного
суду Луганської області від 20.04.2005 р. судове рішення скасовано та
постановлено нове рішення про відмову в задоволенні скарги.

На зазначене судове рішення апеляційної інстанції
надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, в якій ставиться питання про скасування
рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції
норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши доводи касаційної скарги,
рішення судів щодо правильності застосування судами першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин
у справі, не вбачає порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і
процесуального права при прийнятті рішення, і тому вважає, що касаційну скаргу
залишити без задоволення, а судове рішення апеляційної інстанції - без змін з
наступних підстав.

Судами вірно встановлено, що ОСОБА_1 має вік 51 рік,
загальний стаж роботи 31 рік 8 місяців 17 днів, з яких 4 роки 2 місяці 27 днів - період її роботи
малярем, зайнятого повний робочий день в замкнутій камері на Луганському
автоскладальному заводі на виробництві «Металообробка» з 24.04.1985 р. по
21.07.1989 р.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» особам, які працювали на
роботах із шкідливими і важкими умовами праці та мали або матимуть право на
пенсію відповідно до статті 100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з
вимог віку та стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Статтею 13
Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. № 1788 на
пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах
з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1
виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після
досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини
стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12
цього Закону, на 1 рік 4 місяці жінкам за кожний повний рік такої роботи.

Професія маляр,
працюючого в зачиненій камері, була віднесена до Списком № 2 виробництв, цехів,
професій та посад з тяжкими умовами праці, робота на яких дає право на державну
пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, затвердженого постановою
Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, який діяв в спірний період.

Відповідно
до Списків виробництв, робіт, професій1, посад та показників, що дають право
на пільгове пенсійне забезпечення, затверджених постановою Кабінету міністрів
СРСР від 1991 р. № 10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 р.
№ 162, постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. № 36, професія
маляра, зайнятого на роботі в зачиненій камері, віднесена до Списку № 1.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. № 442 затверджено Порядок
проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Цим Порядком
встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за списками N 1 і 2
виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне
забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, що
можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів
працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці,
призначаються за результатами атестації робочих місць.

Наказом ВАТ
«Луганський автоскладальний завод» № 534к від 24.11.1994 р. робоче місце за
професією маляр, зайнятий на роботах в зачиненій камері, атестовано за
Списком № 1, затвердженому
постановою Кабінету Міністрів України № 10 від 26.01.1991 р.

Судом
апеляційної інстанції вірно встановлено, що 20.07.1998 р. Управлінням праці та
зайнятості населення, на підставі подання Державної експертизи умов праці № 5
від 09.07.1998 р., дію наказу ВАТ «Луганський автоскладальний завод» № 534к
від 24.11.1994 р. було
призупинено, а наказом ВАТ «Луганський автоскладальний завод» № 65 від
06.08.1999 р. «Про підсумки повторної атестації робочих місць за умовами праці» робоче місце «маляр,
зайнятий на роботі в зачиненій камері» не атестовано за Списком № 1.

Отже, судом
апеляційної інстанції зроблено правильний висновок, що оскільки робоче місце
«маляр, зайнятий на роботі в зачиненій камері» не атестовано за Списком № 1,
тому робітники, які працювали по цій професії, не мають право на пільгове
пенсійне забезпечення за Списком № 1, відповідно до статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що
порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального
права, при вирішенні цієї справи, не допущено. Правова оцінка обставин по
справі дана вірно. Встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були
встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу підстав не має, а тому касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а судове рішення апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 212, 220, 222, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду Луганської області від 20.04.2005 року
по справі за скаргою ОСОБА_1на неправомірні дії посадових осіб управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
(підпис)
В.І. Співак

Судді (підписи)
С.В. Білуга

О.І. Гаманко

А.Ф. Загородній

М.М. Заїка

З
оригіналом згідно Суддя
А.Ф. Загородній