Справа № К-23562/06
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24
травня 2007 року у м. Києві колегія суддів Вищого адміністративного суду
України в складі:

головуючого-судді: : Цуркана М.І.,

суддів: Амєліна С.Є., Гуріна М.І.,
Ліпського Д.В., Юрченка В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до управління Пенсійного
фонду України в Оболонському районі м. Києва
про відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 22
травня 2006 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою на ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 22 травня 2006 року у справі за її позовом до
управління Пенсійного фонду України в Оболонському районі м. Києва про відшкодування моральної шкоди.

Зазначає,
що в червні 2005 року вона звернулася до
суду із зазначеним позовом, який обґрунтовувала тим, що 28 серпня 2002 року
суб»єктом оскарження у неї було прийнято
комплект документів для оформлення їй пенсії за вислугу років, однак у
встановлені строки пенсія їй не була оформлена. На її неодноразові звернення вона отримала відмову,
мотивуючи тим, що її робота на посаді хормейстера не значиться в чинному
законодавстві. Після її звернення до Міністерства освіти і науки України з
приводу роз»яснення поняття «хормейстер», вона отримала відповідь, в якій
вказується, що це керівник гуртка, що фактично має право на нарахування пенсії
за вислугу років. Після цього суб»єктом оскарження їй було призначено пенсію,
однак лише з 5 вересня 2004 року, з чим вона не погоджується, оскільки вважала,
що пенсія їй повинна бути призначена саме з 28 серпня 2002 року.

Зазначені
обставини викликали у неї велике нервове навантаження, нервові стреси, потрясіння,
які дуже негативно вплинули на стан її здоров»я, у зв»язку з чим вона просила
стягнути з відповідача 9000 грн. моральної шкоди.

Постановою
Оболонського районного суду м. Києва від
31 січня 2006 року позовні вимоги
ОСОБА_1 було задоволено частково. Стягнуто з управління Пенсійного фонду
України в Оболонському районі м. Києва в користь ОСОБА_1 на відшкодування
моральної шкоди 4000 грн., в решті позову було відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 22 травня 2006 року постанову Оболонського районного суду м. Києва від 31 січня
2006 року скасовано, а справа
направлена на новий судовий розгляд до цього ж суду.

Вказуючи
на допущені, на її думку, судом апеляційної інстанції неповне з'ясування
обставин, які мають значення у справі, та порушення норм чинного матеріального
та процесуального законодавства, що призвело до неправильного вирішення даного
спору, позивачка просить скасувати постановлене судом апеляційної інстанції
рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Задовольняючи
частково позовні вимоги позивачки, суд першої інстанції виходив з того, що своїми неправомірними діями відповідач
заподіяв моральну шкоду позивачу, яка має бути відшкодована у визначеному судом
розмірі.

Скасовуючи ухвалене судом першої інстанції
рішення, апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що у відповідності з вимогами
ч. 2 ст. 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень, або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб»єктів публічно - правових відносин розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий
спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку
цивільного або господарського судочинства.

Позивачка
у поданій нею уточненій позовній заяві зазначає, що рішенням Оболонського
районного суду м. Києва від 18 квітня 2005 року, залишеного без змін ухвалою
Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2005 року було
задоволено її позовні вимоги та зобов»язано управління Пенсійного фонду України
в Оболонському районі м. Києва призначити їй пенсію з моменту її звернення,
тобто з 28 серпня 2002 року.

Отже,
вимоги позивачки про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень, заявлені
позивачкою до суду вже після вирішення судами публічно-правового спору, з яким
пов»язані позовні вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди, а тому
суд першої інстанції не повинен був розглядати цю справу у порядку
адміністративного судочинства.

Оскільки
вимоги заявленого позову про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень, не пов»язані з
вимогою вирішити публічно-правовий спір, то апеляційний суд обґрунтовано прийшов
до висновку про те, що заявлені позовні вимоги повинні розглядатись в порядку
цивільного судочинства.

Згідно з ч.3
ст.210 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судами норм
матеріального чи процесуального права.

Відповідно
до ст. 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень
чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести
до неправильного вирішення справи.

Встановлено,
і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційного
суду постановлене з дотриманням норм процесуального права, доводами касаційної
скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються, підстави для
його скасування відсутні.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної
скарги.

Керуючись
ст.ст.210, 220, 220-1, 223, 224, 230,231 КАС України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду м. Києва від
22 травня 2006 року - без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім
випадків, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Цуркан М.І.

Судді:
Амєлін С.Є.

Гурін М.І.

Ліпський Д.В.

Юрченко В.В.

З
оригіналом звірено:

Суддя:
Юрченко В.В.