Справа № К-29857/06
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2007-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ
СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА
Іменем України
“10” квітня 2007 р.

Справа №11/257/06-АП

к/с
№ К-29857/06
Вищий адміністративний
суд України у складі колегії
суддів:
Головуючого
Голубєвої Г.К.
Суддів
Брайко А.І.
Карася О.В.
Рибченко А.О.
Федорова М.О.
при секретарі судових за
сідань: Ткачук Н.В.
за участю представників:

позивача: Ге
неральної прокуратури Украї
ни - Чубенко В.В.,
ДПІ в Жовтневому районі
м. Запоріжжя не зявил
ись
відповідачів: 1) ТОВ ВКП «А
зот» - Коваленко О.М., Вельмо
жко О.О.
2) ПП «Запоріз
ька фірма «АЗОЦМ» -не зяв
ились
розглянувши касацій
ну скаргу Товариства з об
меженою відповідальністю Ви
робничо-комерційного підпри
ємства «Азот»
на постанову Запорізьк
ого апеляційного господарсь
кого суду від 08.08.2006 року
у справі № 11/257/06-АП
за позовом Прокурора Жо
втневого району м. Запоріжжя
в інтересах держави в особі Д
ержавної податкової інспекц
ії в Жовтневому районі м. Запо
ріжжя
доТовариства з обмежен
ою відповідальністю Виробни
чо-комерційного підприємств
а «Азот», Приватного підприє
мства «Запорізька фірма «АЗО
ЦМ»
провизнання угоди нед
ійсною, -

ВСТАНОВИВ:
В березні 2006 року Прокуро
р Жовтневого району м. Запорі
жжя в інтересах держави в осо
бі Державної податкової інсп
екції у Жовтневому районі м. З
апоріжжя звернувся до Господ
арського суду Запорізької об
ласті з позовом про визнання
недійсними господарських зо
бовязань між Приватним під
приємством «Запорізька фірм
а «АЗОЦМ» та Товариством з об
меженою відповідальністю Ви
робничо-комерційного підпри
ємства «Азот».
Постановою Господарського
суду Запорізької області ві
д 23.05.2006 року в задоволенні позов
у відмовлено.
Господарський суд Запоріз
ької області мотивував свою
постанову тим, що не є підстав
ою для задоволення даного по
зову - визнання судом недійсн
ими установчих документів ПП
«Запорізька фірма «АЗОЦМ» д
о моменту виключення його з д
ержавного реєстру, а також не
підтверджено прямий умисел
приховати отримані від спірн
ої угоди грошові кошти від оп
одаткування та отримання над
мірного прибутку при укладан
ні спірної угоди.
Постановою Запорізького а
пеляційного господарського
суду від 08.08.2006 року постанову Г
осподарського суду Запорізь
кої області від 23.05.2006 року скасо
вано та задоволено позов.
Суд апеляційної інстанції
мотивував своє рішення тим, щ
о умисел на вчинення спірних
господарських зобовязань
з метою, яка завідомо супереч
ить інтересам держави і сусп
ільства був наявний у ПП «Зап
орізька фірма «АЗОЦМ», оскіл
ьки державна реєстрація вказ
аної юридичної особи була зд
ійснена на підставну особу.

Не погоджуючись з рішенням
суду апеляційної інстанції,
ТОВ ВКП «Азот» подало касаці
йну скаргу, в якій просить ска
сувати постанову Запорізько
го апеляційного господарськ
ого суду від 08.08.2006 року та залиш
ити в силі постанову Господа
рського суду Запорізької обл
асті від 23.05.2006 року по справі №11/2
57/06-АП, посилаючись на порушенн
я апеляційним господарським
судом норм матеріального та
процесуального права.
В запереченнях на касаційн
у скаргу, ДПІ у Жовтневому рай
оні м. Запоріжжя просить каса
ційну скаргу залишити без за
доволення, а постанову Запор
ізького апеляційного господ
арського суду від 08.08.2006 року
без змін, вказуючи, що постано
ва суду апеляційної інстанці
ї прийнята у відповідності д
о діючого законодавства.
Представники ТОВ ВКП «А
зот» в судовому засіданні пі
дтримали вимоги касаційної с
карги та просили їх задоволь
нити.
В судовому засіданні пред
ставник Генеральної прокура
тури України заперечував про
ти задоволення касаційної ск
арги та просив залишити без з
мін рішення суду апеляційної
інстанції по даній справі.
Перевіривши правильність
застосування судами поперед
ніх інстанцій норм матеріаль
ного та процесуального права
, юридичної оцінки обставин с
прави, колегія суддів Вищого
адміністративного суду Укра
їни приходить до висновку, що
касаційна скарга підлягає з
адоволенню з наступних підст
ав.
Судами попередніх
інстанцій встановлено, що за
результатами перевірки ТОВ
ВКП «Азот» з питань дотриман
ня вимог податкового законод
авства по взаємовідносинах
з ПП «Запорізька фірма «АЗОЦ
М» податковою інспекцією скл
адено акт від 20.01.2006 р. №5/23-07/13617819. В дан
ому акті вказано, що між відпо
відачами по справі були укла
дені усні господарські зобов
язання на загальну суму 40 418,
87 грн. за період з 26.03.2004 року по 06.08.2
004 року, оформлені податковими
накладними, згідно з якими ТО
В ВКП «Азот» отримало від ПП «
Запорізька фірма «АЗОЦМ» тов
арно-матеріальні цінності на
суму 35 419, 83 грн.
Рішенням Орджонікідзев
ського районного суду м. Запо
ріжжя від 22.11.2005 року № 2-4275/05 визнан
о недійсними з моменту держа
вної реєстрації з 31.10.2003 року уст
ановчі документи ПП «Запоріз
ька фірма «АЗОЦМ». Рішення на
брало законної сили 05.12.2005 року.

Відповідно до вимог ст. 49 Цив
ільного кодексу УРСР, який вт
ратив чинність з 1 січня 2004 року
, якщо угода укладена з метою,
суперечною інтересам держав
и і суспільства, то вона є неді
йсною.
Цивільний кодекс України
, який набрав чинність 1 січня
2004 року, серед правових наслід
ків вчинення правочину, який
порушує публічний порядок, н
е встановлює санкцій аналогі
чних тим, які були встановлен
і ст. 49 Цивільного кодексу УРС
Р.
Разом з тим, такі санкції за
укладення угоди (вчинення го
сподарського зобовязання
) з метою, яка завідомо супереч
ить інтересам держави і сусп
ільства, встановлені Господа
рським кодексом України.
Згідно з ч. 1 ст. 207 Господарсь
кого кодексу України, який на
брав чинність з 1 січня 2004 року,
господарське зобов'язання, щ
о не відповідає вимогам зако
ну, або вчинено з метою, яка за
відомо суперечить інтересам
держави і суспільства, або ук
ладено учасниками господарс
ьких відносин з порушенням х
оча б одним з них господарськ
ої компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути
на вимогу однієї із сторін, аб
о відповідного органу держав
ної влади визнано судом неді
йсним повністю або в частині
.
В статті 208 Господарського к
одексу України зазначено, як
що господарське зобов'язання
визнано недійсним як таке, що
вчинено з метою, яка завідомо
суперечить інтересам держав
и і суспільства, то за наявнос
ті наміру в обох сторін - у раз
і виконання зобов'язання обо
ма сторонами - в доход держави
за рішенням суду стягується
все одержане ними за зобов'яз
анням, а у разі виконання зобо
в'язання однією стороною з др
угої сторони стягується в до
ход держави все одержане нею
, а також все належне з неї пер
шій стороні на відшкодування
одержаного. У разі наявності
наміру лише у однієї із сторі
н усе одержане нею повинно бу
ти повернено другій стороні,
а одержане останньою або нал
ежне їй на відшкодування вик
онаного стягується за рішенн
ям суду в доход держави.
У разі визнання недійсним з
обов'язання з інших підстав к
ожна із сторін зобов'язана по
вернути другій стороні все о
держане за зобов'язанням, а за
неможливості повернути одер
жане в натурі - відшкодувати й
ого вартість грошима, якщо ін
ші наслідки недійсності зобо
в'язання не передбачені зако
ном.
Положення статей 207 та 208 Госп
одарського кодексу України с
лід застосовувати з урахуван
ням того, що правочин, який вчи
нено з метою завідомо супере
чною інтересам держави і сус
пільства, водночас суперечит
ь моральним засадам суспільс
тва, а тому згідно з ч. 1 ст. 203, ч. 2 с
т. 215 ЦК України є нікчемним, і в
изнання такого правочину нед
ійсним судом не вимагається.
Органи державної податкової
служби, вказані в абзаці перш
ому ст. 10 Закону України “Про д
ержавну податкову службу в У
країні”, можуть на підставі п
. 11 цієї статті звертатись до с
удів з позовами про стягненн
я в доход держави коштів, одер
жаних за правочинами, вчинен
ими з метою, яка завідомо супе
речить інтересам держави і с
успільства, посилаючись на ї
хню нікчемність. У разі задов
олення позову висновок суду
про нікчемність правочину ма
є міститись у мотивувальній,
а не в резолютивній частині с
удового рішення.
Санкції застосовуються за
вчинення правочину з метою, я
ка завідомо суперечить інтер
есам держави і суспільства. Р
азом з тим, за змістом ч. 1 ст. 208 Г
К України застосування цих с
анкцій можливе лише в разі ви
конання правочину хоча б одн
ією стороною.
Санкції, встановлені ч. 1 с
т. 208 цього Кодексу, не можуть за
стосовуватися за сам факт не
сплати податків (зборів, інши
х обовязкових платежів) од
нією зі сторін договору. За та
ких обставин правопорушення
м є несплата податків, а не вчи
нення правочину. Для застосу
вання санкцій, передбачених
ч. 1 ст. 208 Кодексу, необхідним є н
аявність умислу на укладення
угоди з метою, яка завідомо су
перечить інтересам держави і
суспільства, наприклад, вчин
ення удаваного правочину з м
етою приховання ухилення від
сплати податків.
Частиною 1 ст. 208 ГК України
передбачено застосування са
нкцій лише судом. Це правило в
ідповідає нормі ст. 41 Конститу
ції України, згідно з якою кон
фіскація майна може бути зас
тосована виключно за рішення
м суду у випадках, обсязі та по
рядку, встановлених законом.

Оскільки санкції, передб
ачені цією частиною, є конфіс
каційними, стягуються за ріш
енням суду в доход держави за
порушення правил здійснення
господарської діяльності, т
о такі санкції не є цивільно-п
равовими, а є адміністративн
о-господарськими як такі, що в
ідповідають визначенню ч. 1 ст
. 238 ГК України. Тому такі санкці
ї можуть застосовуватись лиш
е протягом строків, встановл
ених ст. 250 ГК України.
Враховуючи те, що кожна стор
она повинна довести ті обста
вини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і з
аперечень, висновок суду пер
шої інстанції про недоведені
сть податковою інспекцією то
го, що спірний договір укладе
ний з метою, завідомо супереч
ною інтересам держави і сусп
ільства, зроблений з дотрима
нням вимог чинного законодав
ства.
Отже, постанова Господар
ського суду Запорізької обла
сті від 23.05.2006 року прийнята з пр
авильним застосуванням норм
матеріального та процесуаль
ного права, суд першої інстан
ції дав правильну оцінку обс
тавинам справи, тому суд каса
ційної інстанції скасовує по
станову Запорізького апеляц
ійного господарського суду в
ід 08.08.2006 року та залишає в силі п
останову Господарського суд
у Запорізької області від 23.05.20
06 року по справі №11/257/06-АП.
Керуючись ст.ст. 160, 210 - 232 Коде
ксу адміністративного судоч
инства України, суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Товари
ства з обмеженою відповідаль
ністю Виробничо-комерційног
о підприємства «Азот» задово
льнити.
Постанову Запорізького ап
еляційного господарського с
уду від 08.08.2006 року скасувати та
залишити без змін постанову
Господарського суду Запоріз
ької області від 23.05.2006 року.

Ухвалу Вищого адміністр
ативного суду України від 02.03.20
07 року в частині зупинення вик
онання постанови Запорізько
го апеляційного господарськ
ого суду від 08.08.2006 року скасуват
и.
Справу № 11/257/06-АП повернути
до суду першої інстанції.
Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення
, але може бути переглянута Ве
рховним Судом України з підс
тав та в порядку, передбачени
х статтями 236-238 Кодексу адмініс
тративного судочинства Укра
їни.

Головуючий

підпис
Голубєва Г.К.

Судді

підпис
Брайко А.І.

підпис
Карась О.В.

підпис
Рибченко А.О.

підпис
Федоров М.О.

З оригіналом згідно
Суддя

Голубєва Г.К.