Справа № 22-а-617/07
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2007-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22-а- 61707 Головуючий
1 інстанції:Мінаєва О.М.
Категорія : скасування Доповідач: Подобайло З.Г.
повідомлення-рішення
Постанова

Іменем України

12 липня 2007 року

м. Харків

Колігія суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Сіренко О.І.

Суддів - Подобайло З.Г.

-
Мельнікової Л.В.

за участю секретаря
судового засідання - Спесивцевої О.В.

та осіб, які беруть участь
у справі:

представник
позивача -Клюєва Н.І.

представник
відповідачів -
не явився

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційною скаргою Харківської об'єднаної
державної податкової інспекції на постанову господарського суду Харківської
області від ІНФОРМАЦІЯ_1року по справі НОМЕР_1

за позовом
Харківської об'єднаної державної податкової інспекції

до
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення 6879,68 грн.

встановив :

Позивач, Харківська ОДПІ у Харківській області звернувся до господарського
суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача, СПДФО ОСОБА_1,
кошти в розмірі 6879,68 грн.

Постановою
господарського суду Харківської області від ІНФОРМАЦІЯ_1року по справі НОМЕР_1
за позовом Харківської об'єднаної державної податкової інспекції до Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 6879,68 грн.,
в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із зазначеної постановою подав апеляційну
скаргу, в якій посилається на необґрунтованість прийнятої судом першої
інстанції постанови та на ухвалення її при неповному дослідженні матеріалів
справи, невірному застосуванні положень п.п.15.2.1 и.15.2 ст.15
Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами» , Кодексу адміністративного судочинства України, просить скасувати
постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги
задовольнити.

Відповідач
про час та місце розгляду апеляційної скарги був належним чином повідомлений ,
але представник в судове засідання не з'явився. Поважні причини неявки не
встановлені, ухвалою та повістками про час та місце розгляду апеляційної скарги
повідомлявся за адресою вказаною в апеляційній скарзі. Поштові повідомлення
свідчать про отримання вищевказаних документів та повістки про виклик в судове
засідання, що свідчить про належне повідомлення судом про дату та час слухання
справи, відповідач не скористався своїм правом на захист та іншими правами передбаченими
КАС України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення представника позивача ,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено
та підтверджено в апеляційному суді,
що СПДФО ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків в Харківській
ОДПІ у Харківській області з ІНФОРМАЦІЯ_2р. ІНФОРМАЦІЯ_3р. Підприємець подав до
податкової інспекції заяву про право застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності на ІНФОРМАЦІЯ_4рік при здійсненні
торгівельної діяльності. ІНФОРМАЦІЯ_5р.
та йому було видано свідоцтво
платника єдиного податку на ІНФОРМАЦІЯ_4рік на фірмовому бланку серія НОМЕР_2
(а.с. 10).

Перейшовши на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності шляхом
подання до податкового органу відповідної письмової заяви, ФОП ОСОБА_1
погодився на сплату єдиного податку на відповідний вид діяльності у сумі,
встановленій місцевою радою на ІНФОРМАЦІЯ_4рік. (копія Рішення місцевої ради
а.с. 11). З ІНФОРМАЦІЯ_6р. ФОП ОСОБА_1 був платником ПДВ, мав свідоцтво
платника податку на додану вартість. Податковий період надання декларацій по
ПДВ дорівнює місяцю.

За період з вересня ІНФОРМАЦІЯ_4року по ІНФОРМАЦІЯ_7 року ФОП ОСОБА_1
декларації з ПДВ не надавав. За ненадання декларацій
згідно ст. 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" до відповідача,
як вбачається з корінця податкового повідомлення - рішенняНОМЕР_3, застосовано
штрафні санкції на загальну суму 6290,0 грн.

Позивач в позові зазначає, що в
порушення норм Указу Президента України "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва"
відповідач не сплачував суми єдиного податку за період вересень - листопад
ІНФОРМАЦІЯ_4р. в сумі 600, 0 грн.

Судом першої інстанції встановлено , що
ІНФОРМАЦІЯ_8р. ФОП ОСОБА_1 була подана заява про припинення ним
підприємницької діяльності. Позивач проти цього
факту не заперечує, але зауважив, що при цьому підприємцем не було здано
свідоцтво платника єдиного податку, тому відповідач продовжував
знаходитися на обліку в Харківській ОДПІ Харківської області.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що
позивачем до справи не надано доказів узгодження податкового зобов'язання з
ПДВ, а саме вказане повідомлення - рішення не було вручено відповідачу та
повернулося з відміткою пошти «за спливом строку зберігання», доказів
розміщення його на дошці оголошень суду не надано і не надано самого примірника
повідомлення - рішення, акту перевірки, з якого б вбачалося, які порушення були
встановлені позивачем та вважає , що у позивача відсутнє право на стягнення
боргу з єдиного податку за вересень - листопад ІНФОРМАЦІЯ_4р. у зв'язку з
закінченням у ІНФОРМАЦІЯ_9 р. (ІНФОРМАЦІЯ_10 р., ІНФОРМАЦІЯ_11р., ІНФОРМАЦІЯ_12
р.) строку, встановленого для стягнення податкового боргу та ним не надано доказів того, що відповідач якимось
чином був повідомлений про результати розгляду його заяви, повідомлений про
необхідність повернення свідоцтва платника єдиного податку чи про відмову у
знятті з обліку платників податків.

Суд першої інстанції обґрунтував свій висновок посилаючись на те, що згідно
ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкові
декларації подаються за календарний місяць на протязі 20 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем звітного місяця, згідно пп.5.2.1 ст.
5 цього Закону податкове зобов'язання
платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до п.4.2 та 4.3
ст.4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків
податкового повідомлення, ст. 2 Указу Президента України "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" № 727 від 03.07.1998р. , пп. 15.2.1. ст. 15 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" у разі коли податкове зобов'язання було
нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у
пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у
самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом
наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання.

На підставі зазначених норм законодавства та
встановлених обставин суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні
вимоги нормативно та

документально не обґрунтовані та такі, що не
підлягають задоволенню.

Проте
колегія суддів вважає, що з такими висновками суду першої інстанції погодитися
не може.

Згідно ст. 2 Указу Президента України „Про
спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” встановлено, що суб'єкти малого
підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб
оподаткування доходів за єдиним податком
шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку.

Ставка
єдиного податку для суб'єктів малого
підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими
радами за місцем
їх державної реєстрації залежно
від виду діяльності
і не може становити менше 20 гривень та більше 200
гривень на місяць. Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична
особа сплачує єдиний податок
щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок
відділень Державного казначейства України. Рішення про перехід на спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності може бути
прийняте не більше
одного разу за календарний рік. Відмову від застосування
спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності і
повернення до раніше встановленої
системи оподаткування суб'єкти
малого підприємництва можуть здійснювати з початку наступного звітного (податкового)
періоду (кварталу) у разі
подання відповідної заяви
до органів державної податкової служби не пізніше ніж
за 15 днів
до закінчення попереднього звітного (податкового) періоду
(кварталу).

Згідно
ч. 2 ст. 5 наведеного Указу суб'єкти малого
підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення,
своєчасність подання розрахунків
та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України.

Відповідно
п.п.4.1.4. п. 4.1 ст. 4 Закону України " Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами"
податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний)
період, що дорівнює: а) календарному
місяцю (у тому числі
при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця; б) календарному кварталу або календарному півріччю
(у тому числі при сплаті квартальних або піврічних
авансових внесків), - протягом 40
календарних днів, наступних за останнім
календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);в)
календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктом "г" підпункту 4.1.4 цього пункту, - протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного
(податкового) року;г) календарному року для платників податку на доходи
фізичних осіб (прибуткового податку
з громадян), -
до 1 квітня
року, наступного за звітним.

Відповідно
до п.п.17.1.1 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами" № 2181-ІІІ від 21.12.00р. платник податків, що не подає податкову
декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або його
затримку.

Колегією
суддів встановлено та підтверджено матеріалами справи , що станом на
3ІНФОРМАЦІЯ_13 р. суб'єкт підприємницької діяльності Фізична особа ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом по сплаті
сум єдиного податку в розмірі 600,00 грн. та пені в сумі 1,68 грн., пеня
нарахована в зв'язку з несвоєчасною сплатою єдиного податку на сплачену суму.
Ставка податку встановлена згідно рішення Харківської районної ради від
ІНФОРМАЦІЯ_141 р. враховуючи вид діяльності відповідача - оптова торгівля (згідно його заяви про застосування спрощеної
системи оподаткування , обліку та звітності)
- 200 грн. Внаслідок зазначеного у відповідача, склалась заборгованість
із сплати по єдиному податку в розмірі 601,68 грн.

Колегією
суддів встановлено, що в матеріалах справи міститься копія заяви від
1ІНФОРМАЦІЯ_15р. ФОП ОСОБА_1, в якій він повідомляє начальника Харківської ОДПІ
про закінчення підприємницької діяльності, але доказів надання даної заяви до
Харківської ОДПІ з матеріалів справи не вбачається .

Крім
того, колегія суддів зазначає, що при надходженні такої заяви від платника
податків дії податкової Інспекції регламентовані Наказом ДПА України від
19.02.1998 року № 80 "Про затвердження Інструкції про порядок обліку
платників податків", зареєстрованим в Мін'юсті України 16.03.1998р. №
172/2612.

Даною Інструкцією передбачено, що платник податків повинен подати не тільки
заяву за формою № 8-ОПП, а й повернути до податкової інспекції документи, що
підлягають поверненню , вказані в п. 8.9 Порядку обліку платників.

Відповідно до п. 8.9. Наказу ДПА України N 80 від 19.02.98 Про затвердження
Порядку обліку платників податків, зборів (обов'язкових платежів) зняття з
обліку фізичної особи - підприємця як платника податків здійснюється в порядку,
відповідному для платників податків - юридичних осіб. На фізичних осіб -
підприємців поширюється дія пунктів 8.1 - 8.8 цього Порядку. Особливістю є лише
те, що фізична особа після прийняття рішення про внесення до Єдиного
державного реєстру запису щодо прийняття рішення про припинення підприємницької
діяльності подає до органу державної податкової служби, у якому вона
зареєстрована як платник податків, такі документи: заяву про припинення
платника податків за ф. N 8-ОПП, дата якої фіксується в журналі за ф. N 6-ОПП;
оригінали документів, що видаються органами державної податкової служби
платнику податків (свідоцтва, патенти, довідки за формою N 4-ОПП, інші довідки
тощо) і підлягають поверненню до органу державної податкової служби, а також
завірені органом державної податкової служби копії цих документів, якщо такі
видавались та підлягають поверненню до органу державної податкової служби.

Як свідчать матеріали справи ФОП ОСОБА_1. свідоцтва платника єдиного
податку та свідоцтво платника ПДВ до ХОДПІ не повертав.

Судом першої інстанції при ухваленні постанови помилково були застосовані
норми п. 15.2.1. ст. 15 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" до
правовідносин щодо стягнення боргу зі сплати єдиного податку, оскільки у разі коли податкове
зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у
пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у
самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом
наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання, але в
даному випадку зобов»язання по сплаті єдиного податку за період з ІНФОРМАЦІЯ_16року по ІНФОРМАЦІЯ_17року
було самостійно узгоджено відповідачем, однак не сплачене у встановлений Указом
строк.

Колегією
суддів встановлено, що в порушення норм Указу Президента України „Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” суб'єкт підприємницької діяльності Фізична
особа ОСОБА_1 не сплатив належні
суми єдиного податку, заяви про відмову від застосування спрощеної системи
оподаткування до податкової інспекції не надав, свідоцтво про сплату єдиного
податку не повернув, відповідно вимоги в
цій частині є правомірними, а відмова суду першої інстанції у їх
задоволенні безпідставною.

Колегією
суддів встановлено та підтверджено матеріалами справи , що на підставі акту
перевірки від ІНФОРМАЦІЯ_18року керівником Харківської ОДПІ відповідно п.17.1 ст.17 Закону № 2181 було
прийняте податкове повідомлення-рішення НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_19р. про
визначення зобов'язання з ПДВ по вітчизняних товарах у вигляді штрафних санкцій на суму 6290,00грн. у зв»язку з не наданням СПДФО
ОСОБА_1 до податкової інспекції
декларацій з ПДВ за період з ІНФОРМАЦІЯ_21р. по ІНФОРМАЦІЯ_7р.

Вказане
рішення було направлене на адресу відповідача , але було повернуто до
Харківської ОДПІ з поштовим повідомленням з відміткою «за закінченням строку зберігання».

Згідно
акту від ІНФОРМАЦІЯ_20р. НОМЕР_4 вказане рішення було розміщено на дошку
податкових оголошень ІНФОРМАЦІЯ_20р.

Колегія суддів зазначає, що такі дії позивача ( ДПІ) відповідають пп.6.2.4 п.6.2
ст. 6 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами», яким передбачено у разі коли
податковий орган або пошта не може вручити платнику податків податкове
повідомлення або податкові вимоги у зв'язку з незнаходженням посадових осіб, їх
відмовою прийняти податкове повідомлення або податкову вимогу, незнаходженням
фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, податковий
орган розміщує податкове повідомлення або податкові вимоги на дошці податкових
оголошень, встановленій на вільному для огляду місці біля входу до приміщення
податкового органу. При
цьому день розміщення такої податкової вимоги вважається днем її вручення.

Тобто
, податкове зобов»язання у вигляді штрафних санкцій на суму 6290,0 грн., визначене позивачем у податковому повідомлення-рішення НОМЕР_3 від
ІНФОРМАЦІЯ_19р. є узгодженим.

Ці
обставини безпідставно не були враховані судом першої інстанції, відповідно ч.4 ст. 11 КАС України суд першої інстанції не витребував з власної ініціативи у позивача документи та помилково зазначив про
відсутність акту перевірки, рішення, доказів узгодження сум, доказів розміщення на дошці оголошень податкового
повідомлення-рішення.

Виходячи
з наведеного, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, дійшов не
вірного висновку стосовно необґрунтованості позовних вимог.

Висновки суду першої інстанції не
відповідають фактичним обставинам справи, обставини, що мають значення для
справи з'ясовані судом першої інстанції не в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.198 Кодексу
адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги
на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право
скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до ч.3 ст.202 Кодексу
адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови або
ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.205 Кодексу адміністративного
судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду
апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої
інстанції або прийняти нову постанову, якими
суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи зазначені положення Кодексу
адміністративного судочинства України та встановлене колегією суддів порушення
судом першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, судова колегія вважає за необхідне скасувати
постанову суду та прийняти нову постанову.

Приймаючи до уваги, що позивач приймаючи
податкове повідомлення-рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачено Законом України
«Про державну податкову службу в Україні», Законом України "Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" № 2181-ІІІ , правильно застосував положення Указу
Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” до спірних правовідносин, з підстав наведених
у цієї постанові, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав
для задоволення позовних вимог Харківської ОДПІ про стягнення з відповідача
сум, як то передбачено пп.3.1.1 п.3.1
ст. 3 Закону № 2181.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, ч. 3 ст.
198, ч. 4 ст.202, ч.3 ст.205, ст. 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу Харківської об'єднаної
державної податкової інспекції на постанову господарського суду Харківської
області від ІНФОРМАЦІЯ_1року по справі НОМЕР_1 - задовольнити.

Скасувати постанову господарського
суду Харківської області від ІНФОРМАЦІЯ_1року по справі
НОМЕР_1 .

Прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції.

Стягнути
з суб'єкту підприємницької діяльності Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, і.н. НОМЕР_5, ІНФОРМАЦІЯ_22 р.н.) борг у розмірі 6879,68 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Повний текст виготовлено
та підписано 17 липня 2007 року

Головуючий Сіренко О.І.

Судді
Подобайло З.Г.

Мельникова Л.В.

ЗГІДНО З
ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного
суду
Подобайло З.Г.