Справа № 4-3083/06
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2007-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007 року м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів: Сороки М.О.,

Мироненка О.В.,

Штульмана
І.В.,

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.,

провівши в порядку касаційного провадження
попередній розгляд адміністративної справи за скаргою 56 осіб на неправомірні дії Державної
податкової інспекції у Дніпровському районі м. Києва (далі - ДПІ),

встановила:

У жовтні 2003 року ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та інші звернулись
до суду із вказаною скаргою мотивуючи свої вимоги тим, що вони звернулись із заявою до ДПІ у якій
зазначали, що згідно своїх релігійних
переконань і на підставі ст. 1 Закону України "Про державний реєстр
фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів" відмовляються від присвоєного їм проти волі ідентифікаційного
номера та просили ліквідувати цей номер і залишити
за ними раніше встановлену форму обліку
платників податків та обов'язкових платежів, але в задоволенні їх заяви було
відмовлено. Вважаючи зазначені дії суб'єкта оскарження
незаконними, такими, що порушують їх конституційні
права, просили скаргу задовольнити.

Рішенням Дніпровського районного суду
м. Києва від 30 січня 2004 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва
від 8 квітня 2004 року, скаргу
задоволено. Зобов'язано
ДПІ зробити в
паспортах скаржників відмітку про те, що вони мають право здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

У касаційній скарзі ДПІ, посилаючись на порушення судами норм
матеріального права, просить
судові рішення скасувати.

Згідно
ч. 3 ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України)
підставами касаційного оскарження судового рішення є порушення судом норм
матеріального чи процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 220 КАС України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин
у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального і процесуального права та відсутні передбачені ст. 227 КАС України підстави для їх
обов'язкового скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 221,
223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі м. Києва залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 30 січня 2004 року і ухвалу апеляційного суду м. Києва від 8
квітня 2004 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судові рішення Вищого адміністративного суду
України, які ухвалені в порядку касаційного провадження, можуть бути оскаржені
лише за винятковими обставинами - з мотивів неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права; визнання судових
рішень міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, такими,
що порушують міжнародні зобов'язання України - протягом одного місяця з дня
відкриття таких обставин шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно

Суддя: