Справа № 22а-904/07
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2007-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-904/07
Головуючий у І інстанції -
Суддя-доповідач Глущенко Я.Б.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2007
року Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Глущенко Я.Б.,

суддів
Бараненка І.І., Малиніна В.В.,

при
секретарі Маркевичі Т.Л.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського
районного суду м. Вінниці від 28 лютого 2007 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління міністерства внутрішніх прав України у Вінницькій області про
скасування наказів НОМЕР_1 від 26.12.2005 року, № 6 о/с від 23.01.2006 року,
НОМЕР_2 від 25.12.2004 року та НОМЕР_3 від 02.02.2005 року, поновлення на
роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, внесення вірних записів
у трудову книжку, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою
Ленінського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2007 року в
задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погоджуючись
із цією постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з'явилися в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі ст.ст.
198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої
інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив
обставини, яким та наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до
обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судом першої
інстанції встановлено, що позивача обґрунтовано звільнено з органів внутрішніх
справ.

З таким
висновком суду не можна не погодитися.

Відповідно до
матеріалів перевірки НОМЕР_4 за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала
місце в ніч з 2 по 3 липня 2005 року на 384 кілометрі автошляху Львів -
Кіровоград - Знаменка поблизу с. Н.Обіходи Немирівського району, встановлено,
що 21 листопада 2003 року до УВБ у Вінницькій області ДВБ ГУБОЗ МВС України
надійшли скарги ОСОБА_2 щодо порушень законності працівником Немирівського РВ
УМВС.

Транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля ВАЗ
2106, який
зненацька виїхав на зустрічну смугу, а після ДТП з місця пригоди зник. В
подальшому було встановлено, що керував автомобілем ОСОБА_1

Згідно даних автотехнічного дослідження НОМЕР_5 від
12.07.2005 року
водій автомобіля «Фольцваген-транспортер» громадянин ОСОБА_2 в дорожній обстановці, яка склалася на момент ДТП 03.07.2005 року, порушень Правил дорожнього руху не допустив. Всвою
чергу, в діях водія
ОСОБА_1 вбачається
невиконання п. 10.1 , п. 11.3
Правил дорожнього руху.

Наказом УМВС України у Вінницькій області НОМЕР_1 від
26.12.2005 року за грубе порушення вимог транспортної дисципліни, що виразилось
у невиконанні п. 10.1
та 11.3 Правил дорожнього руху України і призвело до дорожньо-транспортної
пригоди, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, несвоєчасну доповідь
керівництву про надзвичайну подію, пов'язану з автотранспортом, створення
конфліктної ситуації з потерпілою стороною, що стало причиною написання скарг у
різні інстанції і викликало негативний громадський резонанс, ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ
звільнено.

Колегія суддів
погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість звільнення
позивача зі служби в органах внутрішніх справ.

Постановляючи
рішення, суд виходив з того, що міліція є озброєною силовою структурою, на яку
держава покладає першочерговий обов'язок - підтримання правопорядку. Для
збройного формування є неприпустимим порушення дисципліни та вимог чинного
законодавства, оскільки саме ці засади є основними засадами діяльності міліції.
Неприпустимим є перебування в лавах збройного формування особи, яка, маючи
статус правоохоронця, не дотримується встановлених законом для всіх громадян та
особисто для неї норм поведінки незалежно від настання за це кримінальної чи
адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.
2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ Української РСР,
затвердженого Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 29.07.1991
року № 1368-ХІІ, дисципліна в органах внутрішніх справ зобов'язує кожну особу
рядового і начальницького складу з честю і гідністю поводити себе поза службою,
бути прикладом у додержанні законності і громадського порядку.

Відповідно до
зазначеного Статуту поряд з кримінальною або адміністративною відповідальністю
працівники органів внутрішніх прав несуть також дисциплінарну відповідальність.

Матеріалами
справи та встановленими фактичними обставинами справи підтверджується вчинення
позивачем дисциплінарного проступку.

Так, позивачем
не виконано вимоги Правил дорожнього руху, що підтверджується, зокрема,
висновком авто-технічної експертизи та постановою про відмову в порушенні
кримінальної справі від 28.07.2006 року відносно позивача.

Окрім
того, постановою Немирівського районного суду від 17.10.2006 року встановлено,
що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, однак в притягненні до адміністративної
відповідальності позивача відмовлено у зв'язку з пропуском строку. Дана
постанова не оскаржена Непийводою В.В. і набрала законної сили.

Відповідно до п. 32 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ накладене на позивача дисциплінарне стягнення було
виконане наказом УМВС № 6 о/с від 23.01.2006 року.

Судом першої
інстанції правомірно враховано, що про
факт притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності йому було
достовірно відомо, про що свідчать
атестація позивача, з якою він ознайомлений під підпис і в якій вказані
причини його звільнення, номер і дата наказу; власноручне пояснення позивача
від 24.11.2005 року; копії наказів НОМЕР_2 від 25.12.2004 року та НОМЕР_3 від
02.02.2005 року з відомостями про ознайомлення особового складу Немирівського
РВ, в тому числі і позивача, з їх змістом.

Наведена в
апеляційній скарзі решта доводів не належить до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує можливість
прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваної постанови суду.

Таким чином,
судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись
ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254, КАС України, суд

У Х В А
Л И В :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Ленінського районного суду Вінницької області від 28 лютого 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
суддя

Судді: