Справа № К-18911/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
05 квітня 2007 року
Колегія суддів
Вищого адміністративного суду
Головуючого - судді Бутенка В. І.,
Суддів : Лиски Т. О.,
При секретарі: Марушевському А. А.,
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Володарсько-Волинської міжрайонної державної податкової інспекції
про виключення із оподаткування та складу доходів внесків, сплачених на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та повернення надмірно
сплаченого податку, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного
суду Житомирської області від 31 січня 2006 року, -
В серпні 2005 року приватний нотаріус Черняхівського районного
нотаріального округу ОСОБА_1. звернулася до Черняхівського районного суду
Житомирської області з позовом до Володарсько-Волинської МДПІ про виключення із
оподаткування та складу доходів внесків, сплачених на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та повернення надмірно сплаченого податку,
мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач нарахував податок на суму сплачених
квартал 2003 року та за 2004 рік, внаслідок чого вона сплатила надлишок податку
сплачений податок у сумі 1659 грн. 84 коп., оскільки відповідно до п. 4 ст. 18
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», що
набрав чинності з 01 січня 2004 року, страхові внески не включаються до складу
податків, інших обов'язкових платежів і на них не поширюється податкове
Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 14 грудня
2005 року позов задоволено. Звільнено від оподаткування сплачені приватним
нотаріусом Черняхівського районного нотаріального округу ОСОБА_1. внески на
обов'язкове державне пенсійне страхування за 4-й квартал 2003 року та 2004 рік
в сумі 12768 грн. Зобов'язано Володарсько-Волинську міжрайонну державну
податкову інспекцію Черняхівське відділення зменшити нарахування податку
приватному нотаріусу ОСОБА_1. на суму 1659 грн. 84 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 31 січня 2006 року
апеляційна скарга Володарсько-Волинської МДПІ задоволена. Рішення
Черняхівського районного суду Житомирської області від 14 грудня 2005 року
скасовано і закрито провадження у справі.

В касаційній скарзі на ухвалу
Апеляційного суду Житомирської області від 31 січня 2006 року ОСОБА_1. ставить
питання про скасування ухвали суду
апеляційної інстанції в зв'язку з неправильним застосуванням норм
процесуального права та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

В
обґрунтування доводів касаційної скарги ОСОБА_1.
посилається на те, що ухвала суду
апеляційної інстанції постановлена з порушенням вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України
та даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

При розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій були невірно
застосовані вимоги процесуального закону. Так, рішення Черняхівського районного
суду Житомирської області від 14 грудня 2005 року, яким позов задоволено, та
ухвала Апеляційного суду Житомирської області від 31 січня 2006 року, якою
вказане рішення скасовано і закрито провадження у справі, постановлені
відповідно до вимог ЦПК України.

З 01 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства
України, призначення якого полягає у визначенні повноважень адміністративних
судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до
адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку
органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 1
статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція
адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, заявлений ОСОБА_1. позов є
адміністративним та підлягав розгляду судами першої та апеляційної інстанцій
відповідно до вимог КАС України.

Згідно з ч. 2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної
інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм
матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної
інстанції.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню, ухвала суду апеляційної інстанції - скасуванню з направленням
справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст.ст.
221, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія суддів
,-

У Х
В А Л
И Л А:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 31 січня 2006 року
скасувати, а справу направити до Апеляційного суду Житомирської області на
новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст. 237 КАС України.

Судді :

(підпис) В. І. Бутенко

(підпис) Т. О. Лиска

(підпис) О. І. Панченко

(підпис) М. О. Сорока

(підпис) І. В. Штульман

З оригіналом згідно суддя Т.
О. Лиска