Справа № 22-а-512/07
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2007-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-й інст. Мартинишин Я.М. Рядок
статзвіту № 21
Личаківський районний суд м. Львова Справа
№ 22-а-512/07
Справа № 2-а-1525/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 вересня 2007 року колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду в складі: головуючого - судді
Довгополова О.М.

суддів:
Любашевського В.П., Яворського І.О.

при секретарі
Соколовській А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові
справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в
Личаківському районі м. Львова на постанову Личаківського районного суду м.
Львова від 20 березня 2007 року, -

встановила:

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 20 березня 2007 року
задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління ПФУ в Личаківському районі м.
Львова про визнання незаконним рішення комісії для розгляду питань, пов'язаних
з призначенням (перерахуванням) та виплатою пенсій №НОМЕР_1, та зобов'язання
призначити пенсію за вислугою років.

Постанову суду оскаржило УПФ у Личаківському районі м. Львова з підстав
неправильного застосування судом норм матеріального права. Так, апелянт вважає,
що дія положення п.1 ст. 3 постанови ЦК і Ради Міністрів СРСР від 17.01.1983 року
«Про пільги військовослужбовцям, працівникам і службовцям, котрі знаходились в
складі обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної
Республіки Афганістан і їх сім'ям» не поширюється на спірні відносини, оскільки
ця постанова може застосовуватися при призначенні пенсій відповідно до Законів
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших
осіб». Апелянт заперечує пільгове обчислення (один місяць за три) періоду
проходження строкової військової служби особам, які брали участь у бойових
діях. Просить скасувати оскаржувану постанову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що така не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з ІНФОРМАЦІЯ_1 по ІНФОРМАЦІЯ_2 років позивач проходив
строкову військову службу на території Демократичної Республіки Афганістан у
складі діючої армії в період бойових дій при виконанні інтернаціонального обов'язку.

Відповідно
до п.1 ст. 3 постанови ЦК і Ради Міністрів СРСР від 17.01.1983 року «Про пільги
військовослужбовцям, працівникам і службовцям, котрі знаходились в складі
обмеженого контингенту радянських військ на території Демократичної Республіки
Афганістан і їх сім'ям» військовослужбовцям, які прослужили встановлений строк
на території Демократичної Республіки Афганістан, для призначення пенсії
зараховується один місяць служби за три місяці служби.

Постановою
Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих
актів законодавства Союзу РСР» від 12.09.1991 року № 1545-ХІІІ встановлено, що
до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються
акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством
України, за умови, що вони не суперечать Конституції (888-09) і законам
України.

До
прийняття Конституції України (28.06.1996 року) з питань призначення пенсій
військовослужбовцям, які проходили військову службу на території Демократичної
Республіки Афганістан, акти законодавства України не приймалися. Дія
вищевказаних постанов Союзу РСР до прийняття Конституції України не
припинена.

Правила
обчислення стажу, що дає право на пенсію військовослужбовцям, які проходили
військову службу на території Демократичної Республіки Афганістан, визначені
спеціальним нормативно - правовим актом, змінені чи скасовані не були.

Покликання
апелянта на необхідність застосування до спірних відносин положень Закону
України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ не заслуговують на увагу, оскільки постанови від 17.01.1983 року з питань
пільгового обчислення стажу, що дає право на пенсію військовослужбовцям, які
проходили військову службу на території Демократичної Республіки Афганістан, є
спеціальними.

Частинами
2, 3 статті 22 Конституції України передбачено, що конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов правильного
висновку щодо зарахування одного місяця проходження позивачем військової служби
на території Демократичної Республіки Афганістан за три місяці для призначення
пенсії за вислугу років.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що постанова суду
першої інстанції прийнята з правильним застосуванням норм матеріального права,
доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Личаківському
районі м. Львова залишити без задоволення, постанову Личаківського районного
суду м. Львова від 20 березня 2007 року
- без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом місяця
з часу проголошення шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Головуючий
О.М.Довгополов

Судді
В.П. Любашевський

І.О. Яворський