Справа № 22-а-460/07
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2007-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

по 1-й інстанції: Пазичев В.М.
Справа № 22-а-460/07 Господарський суд Львівської області
ряд.ст.зв. № 23
Доповідач: Олендер І.Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

02
липня 2007 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Кушнерика
М.П.,

Пліша М.А.,

при секретарі Федаш О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1на постанову Господарського суду Львівської області від 20 березня
2007 року по справі №5/1755-25/285-А за адміністративним позовом суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м. Львова про скасування податкового
повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій № НОМЕР_1року на суму 16
780грн., -

в с т а н о в и л
а :

20 березня 2007 року Господарським судом Львівської
області прийнято постанову по справі № 5/1755-25/285-А за
адміністративним позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова про
скасування податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій №
НОМЕР_1року на суму 16 780грн., якою в задоволенні позову було відмовлено.

Вказану постанову суду в апеляційному порядку оскаржив позивач, який в
поданій апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням як процесуального, так і матеріального
права, в зв'язку з чим просить постанову скасувати та постановити нову, якою
його позов повністю задовольнити.

Як на доводи в своїй апеляційній скарзі
позивач покликається на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи,
зокрема ряд свідків вказували на те, що він ніякого відношення до виявленої в
сейфі готівки не має, а особа, яка підписувала акт перевірки ДПІ, з ним ні в
трудових, ні в будь-яких інших відносинах не перебувала, однак суд цього до
уваги не взяв. Крім того, судом не взято до уваги, що розрахункова операція
відбувалась, в даному випадку, усередині грального автомату, тобто за місцем
реалізації/реєстрації послуг. При проведені перевірки працівниками відповідача
було порушено процедуру проведення такої, а саме ним не підписувався акт
перевірки, а особи, уповноваженої проводити розрахункові операції, взагалі не
було.

Позивач та його представник в судове засідання не
явились, хоча належним чином були повідомлені про місце, дату та час
апеляційного розгляду, тому на підставі ч.4 ст. 196 КАС України апеляційний
розгляд проведено за їх відсутності.

Представник відповідача - ДПІ у Шевченківському районі м.
Львова, в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги та дав
пояснення, аналогічні до заперечень, поданих на апеляційну скаргу та долучених
до справи, вважає, що постанова суду прийнята без порушення норм матеріального
та процесуального права, та відсутні підстави для її скасування.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника відповідача
на заперечення проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Розглядаючи спір та приймаючи постанову про відмову в задоволені позову,
суд першої інстанції підставно і обґрунтовано виходив із вимог ст.ст. 3, 17, 22
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” та з врахуванням предмету
доказування, який стосувався правомірності проведення перевірки, встановлення
порушень та визначення розміру фінансових санкцій, дійшов висновку про їх
відповідність вимогам закону.

При цьому, суд першої інстанції правильно, на підставі наявних доказів,
встановив, що в серпні 2006 року була проведена виїзна перевірка позивача з
питань здійснення розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового
обігу суб'єктами підприємницької діяльності в місці здійснення ним
підприємницької діяльності - в приміщені ТВП “Універсам” по АДРЕСА_1Волинської
області (а.с. 7-8) та саме за наслідками перевірки було складено відповідний
акт, в якому вказано про порушення позивачем п.5.13 ст. 3 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” від 01.06.2000 року, а саме на місці здійснення
підприємницької діяльності в приміщенні ТВП “Універсам” та у відповідального
працівника ОСОБА_2. відсутня книга обліку розрахункових операцій, така не пред'явлена
та не забезпечено відповідність сум готівкових коштів на місці проведення
розрахунків, оскільки на місці здійснення підприємницької діяльності наявна
сума 3285 грн., яка не зазначена в книзі обліку розрахункових операцій, так як
така книга відсутня.

Вказаний акт та виявлені перевіркою порушення зі сторони позивача стали
підставою для винесення рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій
№0НОМЕР_1року (а.с. 9) в розмірі 1640,00 грн. та судом зроблено правильний
висновок, що таке рішення прийнято у відповідності до вимог ст. 22 Закону
України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” від 01.06.2000 року.

Судом зроблено даний висновок на основі здобутих в судовому засіданні
доказів, а саме з матеріалів проведеної позивачем перевірки, з яких вбачається,
що гр.ОСОБА_2. була уповноважена позивачем здійснювати розмінно-розрахункові
операції та під час перевірки вона діяла як представник позивача, що нею
підтверджено у вище згаданому акті, поясненні та розписці, що надавались
перевіряючим особам (а.с. 9, 26, 27). Дана особа була обізнаною на момент
перевірки щодо наявності ліцензії на право здійснення грального бізнесу
позивачем, місця знаходження книги обліку розрахункових операцій та така прямо
заявляла що в сейфі, який знаходився неподалік гральних автоматів, зберігалась
готівка, яка належить саме позивачу, що, крім того, встановлено з огляду на
показання свідків ОСОБА_3. та ОСОБА_4.

Дані обставини не спростовані ні подальшими поясненнями та показаннями
самої ОСОБА_2., ні показаннями та поясненнями інших осіб, а саме гр. ОСОБА_5та
ОСОБА_6., оскільки такі є надуманими, не підтвердженими жодними об'єктивними
доказами, суперечать вимогам ст. 375 ЦК УРСР та ст. 1047 ЦК України, на що
правильно звернув увагу суд першої інстанції.

З огляду на вище наведене та на норми п.5,п.13 ст.3 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг”, а також п.7.1 Порядку реєстрації та ведення обліку
розрахункових операцій і розрахункових книжок, а так само пояснень позивача,
якими він підтвердив факт порушення вказаних норм, судом правильно встановлено,
що під час проведення перевірки посадовими особами відповідача їм не було надано
для огляду книгу ОРО, а звідси, не подано підтвердження обліку суми готівкових
коштів, що пред'явлені до перевірки, відповідними записами у такій, що прямо
вказує на порушення вимог чинного законодавства позивачем.

Крім того правильний є висновок суду, з огляду на вимоги п. 3 Порядку
оформлення і реалізації матеріалів перевірок щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності, затвердженого Наказом ДПА України № 155/ДСК від
04.04.2002 року щодо правомірності проведення перевірки у відсутності самого
позивача, оскільки підписання акту такої перевірки передбачено не тільки
керівником, а і особою, яка уповноважена здійснювати розрахункові операції
суб'єкта підприємницької діяльності, якою, як встановлено вище, була ОСОБА_2.,
та яка поставила свій підпис у акті (а.с. 7-8), чим спростовуються доводи
позивача в цій частині.

Судом першої інстанції також правильно взято до уваги і те, що розмір
застосованих до позивача штрафних санкцій визначений у відповідності до
приписів встановлених п.3 ст.17, ст. 22 Закону України “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах,
відповідає вимогам ст.ст.2, 10, 11, 71, 72, 138, 143, 159, 161-163 КАС України,
ч.2 ст. 19, ч.1 ст. 67 Конституції України, ст.ст. 3, 17, 22 Закону України
“Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” від 01.06.2000 року, п.7.1 Порядку
реєстрації та ведення обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, п.3
Порядку оформлення і реалізації матеріалів перевірок щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готів кого та безготівкового обігу
суб'єктами підприємницької діяльності, затвердженого Наказом ДПА України №
155/ДСК від 04.04.2002 року, доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду першої інстанції не має.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу суб'єкту підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1залишити без задоволення, а постанову Господарського суду
Львівської області від 20 березня 2007 року по справі № 5/1755-25/285-А за
адміністративним позовом суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1до
Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Львова про
скасування податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій
№НОМЕР_1року на суму 16 780 грн. - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після проголошення.

Головуючий
суддя : І.Я.Олендер

Судді: М.П.Кушнерик

М.А.Пліш