Справа № 22ас-18
Суддя: Парандюк Т.С.
Дата ухвалення: 2007-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня
2007 року. Колегія суддів судової палати в цивільних
справах

апеляційного
суду Тернопільської області у складі:

головуючого судді Парандюк Т.С.,

суддів : Дикун С.І., Демковича
Ю.Й.,

при секретарі
Стець І.В.,

з участю
представника апелянта, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Тернополя цивільну справу за апеляційною скаргою Тернопільського обласного
військового комісаріату на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 17
лтистопада 2006 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до
Тернопільського обласного військового комісаріату /надалі
"облвійськкомат"/ про перерахунок розміру пенсії та виплату
недоотриманих сум,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся із вимогами до облвійськкомату про
перерахунок розміру пенсії та її виплату.

Позивач зазначив, що у жовтні 1995 року був звільнений зі служби в Збройних
силах України. На день звільнення на підставі Указу Президента України від 14
липня 1995 року "Про надбавки до грошового забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил України" йому виплачувалась премія в розмірі 33,3% грошового
забезпечення.

При призначенні йому пенсії вказана
премія врахована не була.

Окрім цього зазначає, що також не врахована щомісячна
стовідсоткова надбавка, встановлена на підставі Указу Президента України від
23.02.02 «Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб
рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», щомісячна надбавка
за безперервну військову службу в Збройних силах України та 40 % надбавки,
передбаченої Указом Президента від 14.07.99 «Про додаткові заходи щодо
впорядкування грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України»,
у зв'язку з чим занижений розмір його пенсії.

Посилаючись на те, що в добровільному порядку зробити перерахунок пенсії з
врахуванням вказаних видів грошового утримання та виплатити компенсацію за весь
період заборгованості відповідач відмовився, позивач просив його вимоги
задовольнити.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 17.11.06 позов задоволено
частково. Зобов'язано облвійськкомат зарахувати премію в грошове забезпечення,
з якого нараховується пенсія позивачу, провести перерахунок розміру пенсії та
виплатити донараховану суму пенсії за період з моменту призначення пенсії по
01.01.05. У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Тернопільський обласний військовий комісаріат просить
постанову скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні вимог
позивача, посилаючись на те, що суд невірно застосував норми матеріального
права та дав невірну оцінку зібраним доказам.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не
підлягає, виходячи з наступних мотивів.

Задовольняючи частково позовні вимоги щодо перерахунку
пенсії, суд виходив з того, що позивач на день звільнення отримував премію в
розмірі 33,3%, яка є одним з видів додаткового грошового забезпечення, мав
право на її зарахування при призначенні пенсії, а тому відмова відповідача
зробити перерахунок пенсії до 01.01.05 є неправомірною.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам
закону і ґрунтується на матеріалах справи.

Справа № 22ас
-18 Головуючий
у 1 -й інстанції - Хома М.В.

Категорія - 22 Доповідач
- Демкович Ю.Й.

У силу ч. 3 ст.43 Закону України
"Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", яка була
чинною станом на день звільнення зі служби позивача, пенсії особам, які мають
на неї право за цим Законом, обчислюються з урахуванням відповідного окладу за
посадою, спеціального звання, процентної надбавки за вислугу років, надбавки за
вчене звання й вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби в порядку й розмірах,
що визначаються Кабінетом Міністрів України.

Отже, вказаний Закон не встановлює будь-яких обмежень щодо призначення
пенсії, а відносить це питання на вирішення Кабінету Міністрів.

Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови № 4 від 15.04.05 "Про
окремі питання застосування судами України законодавства про пенсійне
забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб" вказав, що перелік щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення військовослужбовців, встановлений постановою Кабінету Міністрів
України від 6 червня 1998 року №452 не є вичерпним, оскільки іншими
нормативно-правовими актами запроваджені інші щомісячні надбавки, доплати та
підвищення, які теж є щомісячними додатковими видами грошового забезпечення і
також мають зараховуватися при нарахуванні пенсій, проте лише тим особам, котрі
отримували їх під час проходження служби і були звільнені з неї вже після їх
запровадження.

Встановлено, що позивачу в зв'язку зі звільненням з
військової служби в запас з 14.01.96 МО України виплачується пенсія й до складу
грошового забезпечення, з якого йому вона нарахована, включено посадовий оклад,
оклад за військове звання, відсоткова надбавка за вислугу років та додаткові
види грошового забезпечення.

Як вбачається із грошового атестату позивача, на день
звільнення він отримував премію в розмірі 33,3% грошового забезпечення, яка
була запроваджена Указом Президента України від 14.07.95 № 615/95 "Про
надбавки до грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил
України", але при призначені йому пенсії не врахована.

Тому апеляційна інстанція вважає, що суд обґрунтовано
прийшов до висновку про те, що вказана премія відноситься до додаткових видів
грошового забезпечення і повинна прийматись в розрахунок при нарахуванні пенсії
особам, які отримували її під час проходження служби й звільнені після її
запровадження. До таких осіб відноситься позивач, який одержував премію з дня
її запровадження до дня звільнення.

Тому доводи апелянта, що суд безпідставно застосував
норми Закону, введені в дію після звільнення зі служби позивача і не мають
зворотної сили, не заслуговують на увагу.

Колегія вважає,
що постанова винесена з додержанням норм матеріального та процесуального права,
тому підстав для її скасування, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не
вбачає. Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
Тернопільського обласного військового
комісаріату залишити без
. задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 17
листопада 2006 року - без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України в касаційному порядку протягом одного
місяця.