Справа № 22а-1089/07
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22а-1089/07
Головуючий суддя у 1-ій
інстанції - Остапенко Н.Г.
(справа
№2а-8/07)
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:
Поплавського В.Ю.(доповідач)
суддів -
Уханенка С.А., Сафронової С.В.,
секретарі - Портненко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління МВС України в Дніпропетровській області
на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня
2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління МВС України в Дніпропетровській області про поновлення на
службі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди, -
в с т а н о в и л а:
12.09.2006 року позивач
звернувся з позовом до Управління МВС
України в Дніпропетровській області, в якому просив скасувати наказ УМВС
України в Дніпропетровській області НОМЕР_1 від 23.09.2005 про результати
службової перевірки в частині пропозиції про його звільнення зі служби як
незаконний; скасувати наказ УМВС України в Дніпропетровській області НОМЕР_2
від 11.04.2006 в частині про його звільнення зі служби; зобов'язати УМВС України в Дніпропетровській області
поновити його на службі; стягнути з УМВС України в Дніпропетровській області
середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнути з УМВС України в
Дніпропетровській області моральну шкоду; стягнути з УМВС України в
Дніпропетровській області на його користь судові витрати.
Постановою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 24 квітня 2007 року було частково задоволено позовні
вимоги. Скасовано наказ УМВС України в Дніпропетровській області НОМЕР_1 від
23.09.2005 про результати службової перевірки в частині пропозиції про
звільнення зі служби ОСОБА_1; скасовано наказ УМВС України в Дніпропетровській
області НОМЕР_2 від 11.04.2006 в частині про звільнення зі служби ОСОБА_1;
зобов'язано УМВС України в Дніпропетровській області поновити його на службі на
посаді старшого інспектора дорожньо-патрульної служби ДАІ при УМВС України в
області (по обслуговуванню м. Дніпропетровська) з 11.06.2006; стягнуто з УМВС
України в Дніпропетровській області на користь позивача середню заробітну плату
за час вимушеного прогулу в розмірі 8118 грн., моральну шкоду в розмірі 1000
грн. та судові витрати в розмірі 450 грн., а держмито - 81,18 грн. на користь
держави. В іншій часті позову відмовлено.
В апеляційній скарзі
відповідач просив постанову суду скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні
Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що наказом начальника Управління МВС України в
Дніпропетровській області НОМЕР_3 від
11.04.2006 р. ОСОБА_1 було звільнено з посади ІНФОРМАЦІЯ_1 із
забезпечення супроводження ДАІ при УМВС України в Дніпропетровській області за
п.64-«є» (за порушення дисципліни).
Підставою для звільнення
був наказ НОМЕР_1 від 23 вересня 2005 року співробітників ДПС, у тому числі і
позивача, за грубі порушення службової дисципліни, а саме: намагання здирництва
за не притягнення водія до адмінвідповідальності за порушення ПДР України, що
призвело до отримання від останнього грошової винагороди.
Поновлюючи позивача на
попередній посаді, районний суд прийшов до правильного висновку про незаконність звільнення позивача
у зв'язку з відсутністю доказів вчинення ним дисциплінарного проступку. Як
видно з матеріалів службового розслідування вони не містять доказів про
отримання грошей від водія ОСОБА_2, вилучення у позивача цих грошей,
присутності свідків при проведенні таких дій, фіксування факту порушення
позивачем службових обов'язків стосовно не складення протоколу про порушення
водієм ОСОБА_2. правил дорожнього руху.
Крім того, постановою прокуратури Ленінського
району було відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно позивача та
подій які сталися 13 вересня 2005 року, за відсутності події злочину.
Оскільки відповідач не
довів у суді правомірність звільнення позивача, колегія суддів вважає, що
районний суд обґрунтовано поновив незаконно звільненого працівника, стягнув на
його користь середньомісячний розмір грошового утримання за час увільнення від
службових обов'язків.
Разом з тим, колегія не
може погодитися з висновком про стягнення на користь позивача моральної шкоди,
оскільки районний суд в даному випадку неправильно застосував норми
матеріального права. Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким
складом органів внутрішніх справ України відшкодування моральної шкоди у
зв'язку з незаконним звільненням не передбачено. Також не можна визнати
правильним застосуванням районним судом норм трудового права до спірних
правовідносин, оскільки вони не застосовуються до порядку проходження служби
працівників які мають спеціальне звання, а також цим Положенням для них
передбачений спеціальні умови проходження служби, які відрізняються від умов
праці та гарантій захищеності працівників відповідно до положень Кзпп України.
На підставі викладено,
колегія суддів вважає, що постанову у частині стягнення моральної шкоди на
користь позивача необхідно скасувати і в задоволені цих вимог йому необхідно
Доводи апеляційної скарги
про невідповідність висновків суду обставинам скоєного позивачем порушення
дисципліни, колегія суддів відхиляє, оскільки судом першої інстанції в повному
обсязі дула дана оцінка всім обставинам справи, рішення прийнято з урахуванням
наявності доказів про порушення, взято до уваги відношення позивача до виконання
службових обов'язків за минулий час та строк служби в органах МВС.
Також відсутні підстави
для зміни розміру відшкодування судових витрат позивача, оскільки ним було
надано на підтвердження витрат на допомогу адвоката довідка на 450 грн., а
стосовно витрат на оплату державного мита не надано квитанцій.
Керуючись ст.ст. 198, 202
КАС України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу Управління МВС України в Дніпропетровській області
задовольнити частково.
Постанову Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2007 року в частині стягнення моральної
шкоди скасувати та в задоволені позовних вимог про стягнення моральної шкоди
Постанова суду набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця в
касаційному порядку.

Судді: