Справа № К-10975/06
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2007-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“29”травня 2007 р. Вищий
адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Федорова
М.О.

Суддів Брайка
А.І.

Голубєвої Г.К.

Карася
О.В.

Рибченка А.О.

секретар судового засідання Ільченко О.М.

за участю представників згідно протоколу
судового засіданні від 29.05.07р. (в матеріалах справи)

розглянувши касаційну скаргу ДП «Завод хімічних реактивів» на рішення господарського
суду Харківської області від 23.05.2005 року та постанову Харківського
апеляційного господарського суду від 19.07.2005 року

у справі № 42/107-05

за позовом Прокурора Дзержинського району м. Харкова в
інтересах держави в особі

УПФУ в Дзержинському районі м. Харкова

до ДП «Завод хімічних реактивів»

про стягнення 476,72 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дзержинського району м. Харкова в
інтересах держави в особі УПФУ в Дзержинському районі м. Харкова звернувся до
господарського суду Харківської області з позовом до ДП «Завод хімічних
реактивів» про стягнення витрат на виплату і доставку пільгових пенсій по
списку №1 гр. ОСОБА_1 за період січень-грудень 2004 року в розмірі 476,72грн.

Рішенням господарського суду Харківської
області від 23.05.2005 року, яке залишено без змін Постановою Харківського
апеляційного господарського суду від 19.07.2005 року, позов Прокурора
Дзержинського району м. Харкова в інтересах держави в особі ПФУ в Дзержинському
районі м. Харкова у справі №42/107-05 задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій, відповідач оскаржив їх у касаційному порядку.
В своїй скарзі просить скасувати рішення господарського суду Харківської
області від 23.05.2005 року та постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 19.07.2005 року.

Касаційна скарга вмотивована тим, що судами
попередніх інстанцій при вирішені спору у даній справі порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, присутніх в
судовому засіданні представників сторін, розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, Вищий адміністративний суд України вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом
першої та апеляційної інстанцій встановлено, що гр. ОСОБА_1 працювала на
Харківському дослідному заводі НТК „Інститут монокристалів" НАН України
(яке реорганізовано в ДП "Завод хімічних реактивів") з 06.08.1986р.
на посадах, які дають право на отримання пенсії на пільгових умовах згідно
списку №1, що підтверджується виданою відповідачем довідкою № 56 від
18.08.1997р. для призначення пенсії на пільгових умовах.

Приймаючи рішення про задоволення позовних
вимог, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що згідно
розпорядження Пенсійного фонду пенсіонеру ОСОБА_1, яка працювала на
підприємстві відповідача, було призначено пенсію відповідно до ч. 2 прикінцевих
положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій, призначених згідно п. “а” ст. 13 Закону
України „Про пенсійне забезпечення" (список 1). Частиною 2 прикінцевих
положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" підприємства та організації з коштів, призначених на оплату
праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на
роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і показників затверджених Кабінетом
Міністрів України, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на
10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку цих пенсій.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України вважає такий висновок судів вважає обґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003
року відповідач є платником страхових внесків - відрахувань на соціальне стра­хування
та збору на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Таким чи­ном, відповідно до п. 1 ст. 1 Закону
України «Про збір на обов'язкове державне пен­сійне страхування» № 400/97-ВР від 26.06.1997 року має
сплачувати страхові внески до Пенсійного фонду
України.

Відповідно до п. 2 Розділу XV Перехідних положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та Закону України «Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування», відповідач зобов'язаний вносити плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій до Пенсійного Фонду
України.

Згідно п. 2 Розділу XV Перехідних
положень Закону України «Про загально­обов'язкове державне пенсійне
страхування» підприємства та організації з коштів, призначених
на оплату праці, вносять до пенсійного фонду плату, що покриває фак­тичні
витрати на виплату і доставку пенсій особами, які були зайняті повний робочій день на
підземних роботах, на роботах з особливо шкідливим і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах або за
вислугу років.

Згідно із розрахунками фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» відповідач не
здійснював відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в період січень-грудень 2004 року в результаті чого за ним утворилася заборгованість в розмірі 476,72грн.

Відповідно до п. п. 6.4, 6.5,
6.8, 6.9 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду України, №21-1 від 19.12.2003 року та
зареєстровану у Міністерстві юстиції України 16.01.2004 року за №64/8663,
розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів
органів пенсійного фонду України щорічно повідомленнях про розрахунок сум
фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до ч 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20 січня
поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій. Повідомлення
складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів
Пенсійного фонду України, які подаються до 01 січня поточного року та протягом
10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії. Підприємства
щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду України зазначених в
повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. Не сплачені та/або несвоєчасно сплачені суми
фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій стягуються «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

З матеріалів справи вбачається, що позивачем
було нараховано та виплачено пенсію ОСОБА_1, за період з січня 2004р. по
грудень 2004р. у розмірі 2363,2 грн., що підтверджується довідкою відділення
призначення та виплати пенсії, а також копіями відомостей на виплату пенсій.

Таким чином, згідно Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" за період з січня
2004р. по грудень 2004р. пенсія ОСОБА_1 скла: 2363,23грн. * 20% (відсотковий
розмір відшкодування) + 4,07 грн. (поштовий збір) 476,72 грн. -сума, яка
підлягає відшкодуванню на виплату та доставку пільгової пенсії.

Таким чином,
борг відповідача по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій
призначених на пільгових умовах в сумі 476,72 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи
доказами в їх сукупності і оскільки позивачем заявлена до стягнення сума
в розмірі 476,72 грн. заборгованості, то колегія суддів Вищого адміністративного
суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо
задоволення заявленої суми в повному обсязі.

Відповідно до ст.17 Закону України №1058-VI «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»
страхувальник зобов'язаний виконувати вимоги, передбачені цим Законом,
а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 64 Закону України №1058 управління Пенсійного фонду
має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми.

За змістом ч.1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що
суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не спростовують
правильності зазначених висновків суду, зроблених у відповідності з
вищеназваними нормами матеріального права, у зв'язку з чим підстав для зміни чи
скасування оскаржуваних судових рішень не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційна скарга ДП
«Завод хімічних реактивів» задоволенню не підлягає, а рішення господарського
суду Харківської області від 23.05.2005 року та постанова Харківського
апеляційного господарського суду від 19.07.2005 року у справі № 42/107-05-
залишаються без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 221 ,223 ,230 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ДП «Завод хімічних
реактивів» залишити без задоволення..

Рішення господарського суду Харківської
області від 23.05.2005 року та постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 19.07.2005 року у справі № 42/107-05 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтею 237
Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

Федоров М.О.

Судді

(підпис)

Брайко А.І.

(підпис)

Голубєва Г.К.

(підпис)

Карась О.В.

(підпис)

Рибченко А.О.

З оригіналом згідно

Суддя

Вищого адміністративного суду М.О.Федоров