Справа № 22-а-401/07
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2007-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Даруди
Справа №22-а-401/07
Іршавський райсуд Закарпатської
обл. Рядок
статзвіту №37
Доповідач : Обрізко І.М.
25 червня 2007 року
Колегія суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду у складі:
суддів:
за участю секретаря - Соколовській А.С.
представника відповідача - Фостяк
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1на постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від
14 лютого 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1до Кишницької сільської ради про
зобов'язання вчинити певні дії,-
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_1звернулася 05.01.2007 року в
суд із вище вказаним адміністративним позовом покликаючись на те, що вона
працювала в Кушницькій сільській раді та розпорядженням Кушницької сільського
голови Батрина І.І. за № НОМЕР_1року її було звільнено з роботи за ст. 40 п.1
Закону України «Про працю», у зв'язку зі скороченням чисельності штатів, тобто
фактично за ст. 40 п.1 КЗпП України. Після неодноразових і довготривалих
судових розглядів, постановою колегії суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Закарпатської області від 27 липня 2006 року вище вказане
розпорядження голови було скасовано. Проте відповідач категорично відмовлявся
допустити її до роботи та видати розпорядження про поновлення її порушених
трудових прав щодо продовження служби в органах місцевого самоврядування. У
зв'язку з цим вона вимушена була звернутися з позовом до суду про реальне
поновлення її на попередньо займаній посаді спеціаліста бухгалтерського обліку
Кушницької сільської ради.
Ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 06.12.2006 року рішення суду першої інстанції було
скасовано із закриттям провадження по справі та їй роз'яснено право звернутися
за захистом своїх прав до відповідного суду в порядку адміністративного
судочинства.
Вважає, що строк звернення до
адміністративного суду нею не порушений, оскільки вона дізналася про порушення
її конституційних прав після 27 липня 2006 року, а саме коли постановою
апеляційного суду Закарпатської області розпорядження про її звільнення було
У зв'язку з незаконним звільненням
просить стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу в
1500 грн. витрат на правову допомогу .
Постановою Іршавського районного суду Закарпатської області від 14
лютого 2007 року в задоволенні позову відмовлено у зв'язку з пропуском строку
звернення до адміністративного суду.
ОСОБА_1, не погодившись із вказаним судовим рішенням,
подала апеляцію, в якій із-за порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права просить його скасувати та справу скерувати
в той же суд для нового розгляду в іншому складі.
При цьому вказується на ті ж підстави, що і в позовній
заяві, а також на те, що виходячи з норм КАС України, для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів встановлюється річний
строк, а тому, дізнавшись про порушення своїх прав лише 27 липня 2006 року,
вважає, що вказаний строк нею не пропущений.
Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає
за необхідне її відхилити.
Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, районний суд
виходив з того, що хоча колегією суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Закарпатської області від 27 липня 2006 року розпорядження
Кушницької сільського голови за НОМЕР_1року про незаконне звільнення позивачки
було скасовано, однак згідно ст. 100 ч.1 КАС України пропущення строку
звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні
позову, причому на цьому наполягала сторона відповідача.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд
повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який
Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи та сторонами не заперечувалось, що з 15 січня 1978 року ОСОБА_1працювала старшим
бухгалтером центральної бухгалтерії Кушницької сільської ради народних
депутатів. Наказом № НОМЕР_2року була переведена на посаду головного бухгалтера
цієї ж ради, а розпорядженням за № НОМЕР_3року - на посаду спеціаліста
бухгалтерського обліку, на якій пропрацювала до звільнення.
Кушницької сільського голови Батрина І.І за № НОМЕР_1року її було звільнено з
роботи за ст. 40 п.1 Закону України «Про працю» у зв'язку зі скороченням
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області
від 27 липня 2006 року розпорядження Кушницької сільського голови за №
НОМЕР_1року про незаконне звільнення позивачки було скасовано. Подібне складало
підстави для поновлення її на роботі, однак остання до суду звертається із
позовом лише 05.01.2007 року, мотивуючи це тим, що дізналась про порушення своїх прав тільки 27 липня 2006
У відповідності до ст. 99 КАС України, адміністративний
позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та
іншими законами можуть встановлюватися інші строки ...
Передбачений ст. 233 КЗпП України місячний строк
звернення до місцевого суду за вирішенням спору про звільнення застосовується
незалежно від підстав припинення трудового договору й обчислюється з дня видачі
працівникові копії наказу (розпорядження) про звільнення чи трудової книжки або
з дня відмови від їх одержання.
У разі пропуску, передбаченого ст. 233 КЗпП України,
строку звернення до суду за вирішенням трудового спору, суд відповідно до п. 4
постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року за № 9
"Про практику розгляду судами трудових спорів" з'ясовує не лише
причини пропуску зазначеного строку, а й усі обставини справи, права та
обов'язки сторін. При необґрунтованості вимог суд відмовляє в позові з цих
підстав без посилання на строки звернення до суду. При обґрунтованості вимог і
поважності причин пропуску строку, суд поновляє пропущений строк на звернення
за вирішенням спору і вирішує його по суті. При пропуску строку без поважних
причин, що має місце і в нашому випадку, суд наводить у рішенні мотиви, чому
він вважає неможливим його поновити, та зазначає, що відмовляє в позові саме з
цих підстав, не аналізуючи в рішенні обґрунтованості вимог по суті.
Подібне висвітлено і в ст. 100 КАС України.
З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного
вирішення справи.
Керуючись статтями 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-
Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а
постанову Іршавського районного суду Закарпатської області від 14 лютого 2007
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги
протягом одного місяця після набрання нею законної сили безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий
Обрізко І.М.

Судді
Улицький В.З.

Шавель Р..