Справа № К-8346
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2007-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Суддів:

Харченка
В.В.

Гончар Л.Я.

Кравченко О.О.

Васильченко Н.О.

Матолича С.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті
Каневі на рішення господарського суду Черкаської області від 11 травня 2005
року та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від
07 липня 2005 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в
місті Каневі до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті
Каневі про стягнення 9 472, 13 грн., -

встановила:

Управління Пенсійного фонду України в м. Каневі
звернулося до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Каневі про стягнення 9 472, 13 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазанчав, що відділ
пенсійного забезпечення УПФ України в м. Каневі виплатив громадянам ОСОБА_1,
ОСОБА_2, які отримали каліцтво за часів існування СРСР і в той же період
прибули на постійне проживання до України, заявлену до стягнення суму на
підставі ст.9 Закону України «Про правонаступництво України» та ст.2 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Рішенням господарського суду Черкаської області від 11
травня 2005 року, залишеним без змін постановою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 07 липня 2005 року, позов УПФ України в м.
Каневі задоволено.

Не погоджуючись з зазначеними вище оскаржуваними судовими рішеннями,
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України звернулося з
касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, з посиланням на
порушення судами норм матеріального права.

Заявник в касаційній скарзі просив скасувати оскаржувані судові рішення та
постановити нове, про відмову в задоволенні позову.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, а апеляційний суд
обґрунтовано погодився з тим, що відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»
особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено
згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування
шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або
професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків,
мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до
цього Закону. Статті 21, 28 вищезазначеного Закону передбачають обов'язок Фонду
соціального страхування від нещасних випадків відшкодувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження здоров'я або у разі його смерті при настанні
страхового випадку, виплачуючи йому або особам, які перебувають на його
утриманні пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.
Згідно зі ст.46 вказаного Закону збір та акумулювання страхових внесків
провадить фонд соціального страхування від нещасних випадків. Відповідно до п.
6.3 Інструкції «Про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових
коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України» робочі органи виконавчої дирекції Фонду здійснюють
виплати, які, зокрема, передбачені бюджетом на пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання. Судами вірно встановлено, що витрати ПФУ з виплати
пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання громадянам, каліцтво яких заподіяно на підприємствах,
розташованих на території країн Співдружності Незалежних Держав повинні
відшкодовуватися Фондом.

Згідно з ч.3 ст.211 КАС України підставами касаційного оскарження є
порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду і не
свідчать про неправильність судового рішення, колегія суддів вважає за
необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. 211, 220-1 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України відхилити, а рішення
господарського суду Черкаської області від 11 травня 2005 року та постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 07 липня 2005 року
залишити без змін.

Ухвала є
остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
(підписи)

З оригіналом згідно.

Суддя

Вищого адміністративного

суду
України
Л.Я. Гончар