Справа № 22-а-1911/07
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2007-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

по 1-й інстанції: Гуменюк З.П.
Справа № 22-а-1911/07 Господарський суд Львівської області
ряд.ст.зв. № 23
Доповідач: Олендер І.Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

03
вересня 2007 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Кушнерика
М.П., Пліша М.А.,

при секретарі Поворознику Б.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у
Бродівському районі Львівської області на постанову Господарського суду
Львівської області від 03 травня 2007 року по справі № 5/709-6/97А за
адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Бродівському районі
Львівської області до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 про анулювання патентів, -

в с т а н о в и л
а :

03 травня 2007 року Господарським судом Львівської
області прийнято постанову по справі № 5/709-6/97 за адміністративним позовом
Державної податкової інспекції у Бродівському районі Львівської області до
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про анулювання
патентів, якою в задоволенні позову
відмовлено.

Прийняту постанову суд мотивував тим, що відповідно до
ст.ст. 238, 239 ГК України передбачено можливість анулювання патенту як одного
з видів адміністративно-господарських санкцій,
та застосування такої санкції можливе лише у порядку, встановленому
законом, однак процедура анулювання патенту, тобто порядок такого анулювання,
відповідним законом не встановлена, що виключає можливість застосування такої
санкції.

Вказану постанову суду в апеляційному порядку оскаржив позивач - Державна
податкова інспекція у Бродовському районі Львівської області, представник якого
в поданій апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням норм як процесуального, так і
матеріального права, в зв'язку з чим просить постанову скасувати та постановити
нову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Як на доводи в своїй апеляційній скарзі представник позивача покликається на те, що відповідачем тривалий час порушуються
встановлені законодавчими актами правила здійснення господарської діяльності, а
саме, ним припинено діяльність з надання послуг у сфері грального бізнесу, однак
у встановлені терміни він в ДПІ з повідомленням про припинення діяльності не
звернувся, та ним також не проводиться оплата вартості торгових патентів у
терміни, встановлені чинним законодавством, що призводить до накопичення
податкового боргу, крім того ним не вживаються заходи щодо припинення дії
торгових патентів.

Представник позивача в судовому засіданні доводи
апеляційної скарги підтримала.

Відповідач в судове засідання не явився, хоча належним
чином був повідомлений про час, місце та дату апеляційного розгляду, тому на
підставі ч.4 ст. 196 КАС України, такий проведено у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача на
підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Розглядаючи спір та приймаючи постанову про задоволення позову, суд першої
інстанції підставно і обґрунтовано виходив із вимог ст.ст. 238, 239 ГК України,
ст. 2, ч.1 ст. 5 Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності”, та з врахуванням
предмету доказування, який стосувався наявності підстав до анулювання торгових
патентів та порядку такого анулювання вцілому, дійшов висновку про неможливість
їх анулювання через відсутність встановленого законом порядку.

При цьому, суд першої інстанції правильно, на підставі наявних доказів,
встановив, що відповідач зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності
та взятий на облік в ДПІ у Франківському районі м. Львова (а.с. 6-7, 16).

Судом встановлено, що відповідач згідно поданої заяви придбав два торгових
патенти ТПА № НОМЕР_1,НОМЕР_2 на період з 26 жовтня 2005 року по 30 вересня
2010 року та здійснював діяльність з надання послуг у сфері грального бізнесу в
м. Броди Львівської області поАДРЕСА_1 (а.с. 8, 21), і з огляду на Акт від
24.02.2004 року встановлено, що відповідач за місцем здійснення підприємницької
діяльності не знаходиться, фінансово-господарську діяльність не проводить (а.с.
9).

Згідно ст. 2 Закону України “Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності” вбачається, що торговий патент - це державне свідоцтво, яке
засвідчує право суб'єкта підприємницької діяльності займатися зазначеними в
Законі видами підприємницької діяльності. Таке визначення вказує на те, що
торговий патент засвідчує саме право, а не обов'язок суб'єкта підприємницької
діяльності, в даному випадку відповідача, займатись діяльністю з надання послуг
в сфері грального бізнесу, що, в свою чергу, узгоджується з встановленим ст. 42
Конституції України правом кожного на підприємницьку діяльність, яка не
заборонена законом.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що законодавчо, а саме ч.1
ст. 5 Закону України “Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності”, який є спеціальним законом, що
регулює відносини щодо патентування в Україні деяких видів підприємницької
діяльності, визначено лише порядок придбання відповідних торгових патентів, в
даному випадку - патентів на здійснення діяльності у сфері грального бізнесу.

Поряд з цим, судом першої інстанції правильно
встановлено, що відповідачем порушуються встановлені законодавчими актами
правила здійснення господарської діяльності, а саме, ним припинено діяльність з
надання послуг у сфері грального бізнесу, однак у встановлені терміни він в ДПІ
з повідомленням про припинення діяльності не звернувся, та ним також не
проводиться оплата вартості торгових патентів у терміни, встановлені чинним
законодавством, що призводить до накопичення податкового боргу, крім того ним
не вживаються заходи щодо припинення дії торгових патентів.

Однак, не зважаючи на це та передбачену ст.ст. 238, 239
ГК України можливість анулювання торгового патенту як виду
адміністративно-господарських санкцій, прийшов до правильного висновку, що таке
анулювання торгового патенту неможливе, оскільки сама ст. 239 ГК України
передбачає таку можливість лише у порядку, встановленому законом, а відповідний
спеціальний закон - Закон України “Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності, як і інші закони та нормативно-правові
акти, такий порядок не передбачають.

Покликання позивача на те, що порушення встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської діяльності, що зазначені вище, зі сторони
відповідача, призводить до накопичення податкового боргу, не спростовує
правильних по суті висновків суду першої інстанції, з огляду також і на
передбачену законодавством можливість вжиття відповідних заходів щодо стягнення
такого податкового боргу, як-то шляхом звернення до суду з відповідним позовом,
чим позивач вже користався (а.с. 35).

Постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно
з'ясованих обставинах, відповідає вимогам ст.ст. 2, 10, 11, 71, 72, 138, 143,
159, 161-163 КАС України, ст. 42 Конституції України, ст.ст. 2, 5 Закону
України “Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”, ст.ст. 238, 239 ГК України, доводи
апеляційної скарги її не спростовують, тому підстав для скасування постанови
суду першої інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у
Бродівському районі Львівської області
залишити без задоволення, а постанову Господарського суду Львівської області
від 03 травня 2007 року по справі № 5/709-6/97А за адміністративним позовом
Державної податкової інспекції у Бродівському районі Львівської області до
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про анулювання
патенту, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після проголошення.

Головуючий
суддя : І.Я.Олендер

Судді:
М.П.Кушнерик

М.А.Пліш