Справа № 22-а-1405/07
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2007-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Навроцький В.А.
Справа №22-а-1405/07
Хмельницький міськрайонний суд цієї ж обл.. Рядок
статзвіту №38
Доповідач : Обрізко І.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

27 серпня 2007 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого
Обрізко І.М.,

суддів:
Шавеля Р.М.

Улицького В.З.

за участю секретаря - Фацієвич М.Р.

позивача - ОСОБА_1, представників відповідача - Шевчук О.В., третьої особи
- Грибчик П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні
скарги ОСОБА_1, відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних висновків на виробництві та професійних захворювань у місті
Хмельницькому на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької
області від 18 квітня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних висновків на
виробництві та професійних захворювань у місті Хмельницькому, третя особа
управління виконавчої Дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в Хмельницькій
області про відшкодування шкоди ,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1. звернувся до
місцевого суду із вище вказаним адміністративним позовом та вимоги
обґрунтовував тим, що рішенням Хмельницького міського суду від ІНФОРМАЦІЯ_1
зобов'язано відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Хмельницькому, надалі
Фонд, сплачувати йому довічно щомісяця втрачений заробіток в сумі 27 грн. 10
коп., починаючи з моменту передачі Хмельницькою ДЮСШ № 3 в Фонд документів з
приводу нещасного випадку на виробництві, який стався 26.05.1999 року, та
внаслідок якого ОСОБА_1. отримав ушкодження здоров'я. Проте відділення Фонду не
зробило перерахування страхових виплат згідно ст. 29 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності». Тому просив суд визнати бездіяльність відповідача у не
проведенні перерахування страхової виплати та зобов'язати з 01.04.2001 року
відповідача провести подібне перерахування з врахуванням вимоги ст. 34 Закону
України «Про оплату праці». Стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі
3000 грн.

В ході судового розгляду
справи позивач вимоги уточнив та просив визнати бездіяльність відповідача щодо
не проведення йому перерахунку страхової виплати з 01.03.2003 року та стягнути
з останнього на його користь: матеріальну шкоду у вигляді невиплаченої частини
заборгованості, заподіяної не проведенням перерахування страхової виплати з
01.03.2003 року в розмірі 211 грн. 58 коп., з виплатою компенсації втрати
частини страхових виплат у зв'язку з порушенням строків виплат щомісячних
страхових сум за сплачену в лютому 2007 року заборгованість у розмірі 572 грн.
74 коп. і за невиплачену частину заборгованості за період з 01.03.2003 року по
01.01.2007 року; а також моральну шкоду у розмірі 4000 грн.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької області від 18 квітня 2007 року позов
задоволено частково, визнано бездіяльність Фонду щодо не проведення ОСОБА_1.
перерахунку страхової виплати з 01.03.2003 року та стягнуто в його користь:
матеріальну шкоду у вигляді невиплаченої частини заборгованості, заподіяної не
проведенням перерахування страхової виплати з 01.03.2003 року по 01.01.2007
року в розмірі 211 грн. 58коп., з виплатою компенсації втрати частини страхових
виплат у зв'язку з порушенням строків виплат щомісячних страхових сум за
сплачену в лютому 2007 року заборгованість у розмірі 572 грн. 74 коп. і за
невиплачену частину заборгованості за період з 01.03.2003 року по 01.01.2007
року; моральну шкоду у розмірі 200 грн. Врешті позову відмовлено.

Не погодившись із
вказаним судовим рішенням, Фондом подано апеляцію, в якій із-за порушення судом
матеріального та процесуального права та невідповідності висновків суду
обставинам справи просить його скасувати, а в позовних вимогах відмовити.
Покликання маються на ті ж обставини, що і в запереченнях на позов, а також
звертається увага на відсутність зі сторони Фонду бездіяльності, позаяк сам
позивач оскаржував ухвалу про роз'яснення рішення суду і тому справа, по якій
мались проводити дії, перебувала у Верховному Суді України з лютого 2005 року
по грудень 2006 рік.

ОСОБА_1. також подав
апеляцію, в якій просить змінити постанову Хмельницького міськрайонного суду
від 18.04.2007 року в частині стягнення моральної шкоди на його користь в
розмірі 4000 грн., позаяк судом не в повній мірі досліджені докази та дано їм
правової оцінки.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційних скарг, вважає за необхідне їх відхилити.

Відповідно до ст. 200
КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково
позов, міськрайонний суд виходив з того, що в порушення вимог ст. 29 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності» перерахунок Фондом сум щомісячних страхових виплат ОСОБА_1.
проведений не був, а тому згідно чинного законодавства підлягає стягненню як
заборгованість, так і компенсація втрати частини страхових виплат у зв'язку з
порушенням строків її виплати. Подібними діями відповідача була спричинена
позивачу моральна шкода, яку суд оцінив в 200 грн.

Розглядаючи спір, судова
колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по
справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено,
підтверджено матеріалами справи та сторони не заперечують, що рішенням Хмельницького
міського суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто з Хмельницької дитячо-юнацької
спортивної школи № 3 на користь ОСОБА_1 1215 грн. одноразової допомоги,
1200грн. моральної шкоди, 685 грн. 35 коп. заборгованості по виплаті втраченого
заробітку за період з 04.10.1999 року по 30.09.2002 року. Зобов'язано
Хмельницьку дитячо-юнацьку школу № 3 виплачувати ОСОБА_1. втрачений заробіток
щомісячно в сумі 27 грн. 10 коп., починаючи з 01.10.2002 року до передачі
документів з приводу нещасного випадку на виробництві, який стався 26.05.1999
року з ОСОБА_1, до Хмельницького міського відділення Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.
Зобов'язано останнє сплачувати ОСОБА_1. довічно щомісяця втрачений заробіток в
сумі 27 грн. 10 коп., починаючи з моменту передачі вказаних документів.

З матеріалів справи
вбачається, що в порушення вимог ст. 29 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», перерахунок
Фондом сум щомісячних страхових виплат ОСОБА_1. проведений не був, а 04.08.2003
року Фондом була винесена постанова за № НОМЕР_1 про продовження раніше
призначеної страхової виплати, незважаючи на його неодноразові письмові
звернення.

Ухвалою Хмельницького
міськрайонного суду від 18.12.2006 року за заявою ОСОБА_1 було роз'яснено
рішення Хмельницького міського суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов'язано відділення
Фонду в м. Хмельницькому щомісячно довічно сплачувати позивачу втрачений
заробіток, який на час постановлення рішення становив 27 грн. 10 коп. Зазначене
у рішенні суду слово «довічно» стосується строку виплат щомісячних страхових
сум, а не їх розміру.

Тільки аж 20.01.2007
року відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Хмельницькому була
винесена постанова за № 590/1 про продовження раніше призначеної страхової
виплати, згідно якої доплата суми щомісячної страхової виплати була проведена
за період з 01.08.2003 року по 01.01.2007 року в сумі 572 грн. 74 коп. Дані
кошти ОСОБА_1. отримав в лютому 2007 року.

Разом з тим, місцевий
суд підставно виходив з того, що в порушення п. 3 Інструкції, про порядок
передачі виконавчій дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України документів, що
підтверджують право застрахованого або членів його сім'ї на страхову виплату,
п.п.2, 4, 6 Постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України «Про перерахування
сум щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) з 1 березня 2002
року, які продовжують отримувати страхові виплати від роботодавця» за № 26 від 28.05.2002
року, ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в
зв'язку з порушенням строків їх виплати», п. 3 «Порядку проведення компенсації
громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх
виплати», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 159 від 21
лютого 2001 року, ОСОБА_1. не була призначена та виплачена частина
заборгованості за не проведення перерахування страхової виплати з 01.03.2003
року по 01.01.2007 року в розмірі 211 грн. 58коп., з виплатою компенсації
втрати частини страхових виплат у зв'язку з порушенням строків її виплати у
розмірі 572 грн. 74 коп.

Розрахунок
перепровірений в ході судового розгляду та суд надає йому віри. Крім цього,
його розмір не заперечували як представник відповідача, так і третьої особи.

Доводи в апеляційній
скарзі відповідача про відсутність бездіяльності з його сторони спростовуються
окрім наведеного вище, ще й ігноруванням змістом листа виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України за № 01-1596 від 26.11.2003 року та листа
Міністерства праці та соціальної політики України за № 20-С 795/22 від
27.01.2004 року.

Поскільки зі сторони
відповідача мала місце бездіяльність, то, відповідно, сторона позивача понесла
моральні страждання, які оцінені місцевим судом в розмірі 200 грн., а щодо
більшого розміру ОСОБА_1 не аргументовано, та поряд з тим, прийняте рішення в
деякій мірі складає сатисфакцію.

Отже, доводи апеляційних скарг суттєвими не являються і
не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних висновків на виробництві та
професійних захворювань у місті Хмельницькому залишити без задоволення, а постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької
області від 18 квітня 2007 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги
протягом одного місяця після набрання нею законної сили безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Головуючий
Обрізко І.М.

Судді
Шавель Р.М.

Улицький
В.З.