Справа № К-4749/06
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого

Цуркана М.І.

Суддів:

Амєліна С.Є.

Гуріна М.І.

Ліпського Д.В.

Юрченка В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за
скаргою ОСОБА_1на неправомірні дії Управління фінансових ресурсів і економіки
Головного Управління Міністерства внутрішніх справ (УФРЕ ГУМВС) України в
Київській області, яка переглядається за касаційною скаргою ОСОБА_1. на рішення
Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2005 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 13 липня 2005 року

у с т а н о в и л а :

У травні 2004 року ОСОБА_1., посилаючись на порушення начальником УФРЕ ГУМВС України в Київській області вимог
статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»,
оскаржив відмову у перерахунку йому, як особі
звільненій у 1998 році з органів внутрішніх справ, пенсії у зв'язку
із запровадженням нового виду грошового
забезпечення - 100% надбавки згідно Указів Президента України від 31 серпня 2001 року № 771 та
від 24 квітня 2003 року № 370.

В процесі розгляду справи позивач доповнив скаргу вимогами про
зобов»язання УФРЕ ГУМВС України в Київській
області включити в розрахунок пенсії 30% надбавки за особливі умови служби та
33,3% премії, які отримував під час проходження служби.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2005 року,
залишеного без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 липня 2005 року,
в задоволені скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1., з посиланням на порушення судами норм
матеріального права, просить судові рішення в частині відмови в перерахунку
розміру пенсії з урахуванням 30% надбавки за особливі умови служби та 33,3%
премії скасувати, та в цій частині постановити нове, про задоволення позову. В
решті судові рішення не оскаржені.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційних скарг, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Судами встановлено, що при звільненні ОСОБА_1. зі служби в органах МВС, за
станом здоров'я, йому призначена пенсія
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» (в новій редакції - Закон
України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб»).

Також встановлено, що позивач при
звільненні зі служби та призначенні пенсії отримував 30% надбавки за особливі
умови служби та 33,3% премії.

Відповідно до статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» при обчисленні
пенсій особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом враховуються відповідні
оклади за посадою, військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за
вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби в порядку і розмірах, що
визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 6 Постанови Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 року
№393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсії і
грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей» ( з наступними змінами)
передбачено, що пенсії
військовослужбовцям обчислюються із суми грошового забезпечення, що
виплачується їм на день звільнення з військової служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 року № 452 «Про
упорядкування додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців»,
якою затверджені додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил України, встановлено, що
премії не відносяться до додаткових
видів грошового забезпечення.

Оскільки премія в розмірі 33,3% не віднесена до додаткових видів грошового
забезпечення, то вона не могла бути врахована позивачу при нарахуванні пенсії.

Що стосується надбавки у 30 % за особливі умови служби то суд першої інстанції, а апеляційний суд
погодившись з таким висновком, виходив з
того, що ця надбавка законодавством на
час звільнення позивача не була передбачена, а тому не може бути врахована при
нарахуванні пенсії.

Проте з такими висновками погодитись не можливо, оскільки суди дійшли їх на
підставі неповно встановлених обставин справи.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що розмір пенсії позивачу
визначений з грошового забезпечення на день звільнення, з урахуванням 10 %
надбавки за умови служби. Рішенням також встановлено, що в період проходження
служби ОСОБА_1. отримував 30% надбавки за особливі умови служби.

При цьому суд не зазначив йдеться про одну і ту ж надбавку, а якщо так, то
чим керувався відповідач враховуючи при призначенні пенсії тільки частину цього
додаткового грошового утримання.

У зв»язку з цим, висновок про неможливість врахування отримуваної надбавки
при визначенні розміру пенсії є передчасним і таким, що суперечить встановленим
судом обставинам, та пункту 6
згаданої постанови Кабінету Міністрів
України від 17 липня 1992 року №393 про
те, що пенсії військовослужбовців
обчислюються із суми грошового забезпечення, що виплачується їм на день
звільнення з військової служби.

На зазначені обставини не звернув уваги і апеляційний суд.

Тому, рішення щодо відмови у скарзі відносно перерахунку пенсії з
урахуванням надбавки за особливі умови служби підлягає скасуванню, а справа у
цій частині направленню на новий судовий розгляд, оскільки суд касаційної
інстанції не може усунути порушення норм матеріального і процесуального права,
що призвели до неправильного вирішення справи у наведеній частині.

В решті оскаржуване рішення відповідає вимогам ст.159 КАС України щодо
законності та обґрунтованості, а доводи
касаційної скарги не спростовують висновків судів про відсутність правових
підстав для включення премії до додаткових видів грошового утримання.

Керуючись наведеним, статтями 223, 230 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 лютого 2005 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 липня 2005 року в частині відмови у
задоволені позову про врахування при призначенні пенсії 30% надбавки за
особливі умови служби скасувати і в цій
частині справу направити на новий
розгляд до суду першої інстанції.

В решті рішення судів залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та
у порядку визначеними статтями 237 - 239
Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: М.І. Цуркан

Судді: С.Є. Амєлін

М.І. Гурін

Д.В. Ліпський

В.В.Юрченко