Справа № 2а-2/07
Суддя: Казидуб О.Г.
Дата ухвалення: 2007-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
Справа №
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06
лютого 2007 року
Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого -
судді: Казидуб О. Г.

при секретарі: Кравченко Г. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Черкаси матеріали адміністративного позову
ОСОБА_1 до Управління державного
департаменту з питань виконання покарань в Черкаській області про
скасування дисциплінарного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до Управління державного департаменту з питань
виконання покарань в Черкаській області про скасування дисциплінарного
стягнення, вказуючи, що наказом від 8
лютого 2006 року
„Про допущений факт порушень, виявлених під час перевірки особової справи
засудженого до одного року позбавлення волі із випробуванням на один рік
ОСОБА_2 та покарання винних" їй оголошено догану.

Із цим наказом
вона не згодна, вважає його незаконним, необгрунтованим та таким, що підлягає
скасуванню з наступних підстав.

У наказі йдеться
про те, що вона нібито не здійснила контроль за реєстрацією засудженого ОСОБА_2
у відповідності із діючим порядком. Але у дійсності вона робила усе необхідне
згідно своїх повноважень.

А саме, у
журналі реєстрації (аркуш реєстрації на засудженого ОСОБА_2) вона вчиняла усі
необхідні записи із 22.08.05р. по 5.12.05р. з періодами кожного понеділку
кожного місяцю.

Із 03.01.06р.
ОСОБА_2 на реєстрацію не з'являвся. Вона знайшла його батька, який повідомив,
що його син поїхав у Москву і не зміг своєчасно повернутися в Україну, про це
свідчить його письмове пояснення. Про це саме є пояснення знайомого ОСОБА_2 -ОСОБА_3 у якому
вказується, що ОСОБА_2 загубив свій паспорт, хвилюється за те, що не може
з'явитися на реєстрацію до Придніпровського районного підрозділу м. Черкаси
Черкаського міського відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління
Державного департаменту з питань виконання покарань у Черкаській області.

Вона своєчасно
письмово поінформувала керівництво своїм рапортом від 20.01.2006 року.

З урахуванням
цих обставин не було потрібним оголошувати розшук та направлення засудженого
ОСОБА_2 для відбуття призначеного йому основного покарання згідно вироку суду,
оскільки його місце перебування є відомим. Доказом цього є постанова
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.03.2006 року, яким в задоволенні подання начальника Черкаського MB
КВІ відмовлено.

Таким чином, її
позиція та дії щодо справи ОСОБА_2 судом визнані цілком обгрунтованими.

А тому просить,
визнати незаконним наказ від 8
лютого 2006 року НОМЕР_1 „Про допущений
факт порушень, виявлених під час перевірки особової справи засудженого до
одного року позбавлення волі із випробуванням на один рік ОСОБА_2 та покарання
винних" та зобов'язати Управління Державного департаменту з питань
виконання покарань у Черкаській області видати наказ про його скасування.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та суду пояснила, що дійсно на
обліку в Придніпровському підрозділі КВІ перебував ОСОБА_2 і реєстрацію
засудженого здійснювала вона лише 03.10.2005р.
та 14.11.200р. 14.11.2005
року нею засуджений ОСОБА_2 був усно попереджений за запізнення на
реєстрацію та надання до КВІ довідки про те, що він був на роботі, який
пообіцяв обов'язково надати. Поскільки в неї провадженні було 130-140 справ
засуджених, які перебувають на обліку і вона здійснювала

реєстрацію та проводила виховні та профілактичні бесіди
із засудженими, складала довідки про бесіду та відбирала пояснення. Засуджених,
які не з'являлись вчасно на реєстрацію, вона викликала по телефону, а в разі
відсутності телефону - викликом.
Оскільки ОСОБА_2 не з'явився 03.01.2006р.
на реєстрацію його справа була відкладена та вона телефонувала йому на домашній
телефон. Безпосередньо вона мала розмову 04.01.2006р. з батьком засудженого
ОСОБА_4 та просила його повідомити сина про обов'язкову реєстрацію. 11.01.2006р. на
її телефон зателефонував батько засудженого та повідомив, що його син на роботі
та не має можливості з'явитися, але прийде на реєстрацію. 17.01.2006р. вона
зателефонувала знову до батька засудженого, де їй стало відомо, що засуджений
ОСОБА_2 в м. Москва РФ та втратив паспорт, через що не може виїхати з відти,
про що свідчать пояснення батька засудженого ОСОБА_4 від 21.02.2006р. та
роздруківка телефонних дзвінків із службового телефону за січень 2006р. 20.01.2006р.
о 15 год. до кабінету
КВІ зайшли співробітник внутрішньої безпеки управління Сергій Товкач та два
невідомих їй чоловіки та попросили справу на ОСОБА_2, дану справу вона надала,
а недописаний нею рапорт з приводу перебування ОСОБА_2 в м. Москві та іншими
довідками залишилися на її столі. Особова справа на ОСОБА_2 була ними вилучена,
вона була припроваджена до управління ДДУ ПВП, де від неї вимагали пояснення,
що нібито засуджений ОСОБА_2 поїхав у Росію з її дозволу. Дати такі пояснення
вона відмовилась, у неї домовленості з ним не було і до 17.01.2006р. не було
навіть інформації, що він знаходиться в Росії. Підстав для оголошення
засудженого ОСОБА_2 в розшук 17.01.2006р. у неї не було. Також підстав для
направлення матеріалів до суду для скасування умовного терміну покарання та
направлення в місця позбавлення волі терміном на один рік у неї не було.
Наказом від 8 лютого 2006 року „Про
допущений факт порушень, виявлених під час перевірки особової справи
засудженого до одного року позбавлення волі із випробуванням на один рік
ОСОБА_2 та покарання винних" їй оголошено догану, який вона вважає, що
необхідно скасувати, оскільки вона не допустила ніяких порушень, вимог п. 2.7. розділу 4 спільного наказу
ДДУ ПВП та МВС НОМЕР_2 щодо
реєстрації засудженого ОСОБА_2. А тому просить позов задовольнити в повному
обсязі.

Представник
відповідача за дорученням Паршиков О.А. позов не визнав та суду пояснив, що
20.01.2006р. ОСОБА_6 проводив перевірку роботи Придніпровського КВІ, під час
перевірки було виявлено певні недоліки в роботі позивачки. А саме в особовій
справі засудженого ОСОБА_2, де вказано, що він перебував на обліку відповідно
до вироку Придніпровського районного суду м. Черкаси та відповідно до постанови
від 22.08.2005р. ОСОБА_2 зобов'язаний з'являтися на реєстрацію до
Придніпровського MB КВІ першого понеділка кожного місяця. Як було з'ясовано,
що ОСОБА_2 03.01.2006р. не з'явився на реєстрацію і позивачка не зробила
відповідної відмітки, чим порушила 2.7. розділу 4 спільного наказу ДДУ ПВП та
МВС НОМЕР_2. Не було проведено заходів відносно засудженого розшуку. Після чого
було призначено службове розслідування, з метою правомірності застосування
відносно позивачки стягнення. Також позивачку попросили надати пояснення, але
вона відмовилась їх надати. Наказом начальника управління від 8 лютого 2006 року НОМЕР_1 на позивачку
було накладено стягнення у вигляді догани за незадовільне виконання службових
обов'язків. А тому просить в позові відмовити повністю.

Суд, заслухавши
позивачку ОСОБА_1, представника відповідача за дорученням Паршикова О.А.,
свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, спеціаліста ОСОБА_7, вивчивши та дослідивши письмові
матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до
ст. 526 ЦК
України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно
до вказівок закону, договору.

Як встановлено в
судовому засіданні, що позивачка працювала старшим інспектором Придніпровського
районного підрозділу м. Черкаси Черкаського міського відділу
кримінально-виконавчої інспекції управління ДДУПВП у Черкаській області майором
внутрішньої служби.

В судовому засіданні
достовірно встановлено, що особова справа засудженого до одного року
позбавлення волі з випробувальним терміном на один рік ОСОБА_2, знаходилася на
обліку в Придніпровському MB KBI м. Черкаси та здійснення нагляду за виконанням вироку
було доручено позивачці.

Відповідно до
постанови начальника Придніпровського MB KBI м. Черкаси
ОСОБА_5 від 22.08.2005р. ОСОБА_2 зобов'язаний з'являтися на реєстрацію до
Придніпровського MB KBI першого понеділка кожного місяця, з якою засуджений був
ознайомлений 22.08.2005р. під розпис.

Але,
20.01.2006р. старшим оперуповноваженим (з питань внутрішньої безпеки)
управління Департаменту області майором внутрішньої служби ОСОБА_6 було
встановлено, що засуджений ОСОБА_2 03.01.2006р. не з'явився на реєстрацію і
позивачка не зробила відповідної відмітки при перевірці в аркуші реєстрації та
нею не проводились заходи щодо організації проведення початкового розшуку
засудженого.

В наслідок чого
було проведено службову перевірку по факту виявлених порушень під час перевірки
особової справи засудженого ОСОБА_2, якою встановлено, що дійсно позивачка не
належним чином виконувала своїх функціональних обов'язків, а саме на аркуші
реєстрації не поставила відмітку 03.01.2006р. про неявку засудженого. Також
судом встановлено, що позивачка своєчасно не повідомила письмово рапортом
управління про даний факт. Позивачку за дане порушення було притягнуто до
дисциплінарної відповідальності та наказом від 8 лютого 2006
року НОМЕР_1 на
позивачку було накладено стягнення у вигляді догани за незадовільне виконання
службових обов'язків. Тому суд вважає, що дане стягнення накладено правомірно,
оскільки позивачка дійсно порушила п. 2.7.
розділу 4 спільного
наказу ДДУ ПВП та МВС НОМЕР_2

Посилання
позивачки на письмові докази, тобто телефона
розпечатка номерів про те, що вона телефонувала батькам засудженого
з проханнями з'явитися на реєстрацію, письмові пояснення батьків засудженого та
знайомого засудженого - ОСОБА_3,
суд оцінює критично.

А тому даний
позов не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні та підлягає повній
відмові.

На підставі
Закону України „Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ
України", Наказу №
270 1560 від 19.12.2003
року, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 09.01.2004 року „Про
затвердження інструкції про порядок виконання покарань не пов'язаних з
позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких
покарань ", керуючись
ст. ст. 9, 10, 11, 12,
160,161, 162,163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позовних
вимогах ОСОБА_1 до Управління державного департаменту з питань виконання
покарань в Черкаській області про скасування дисциплінарного стягнення -відмовити.

Постанова може
бути оскарження шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження та апеляційної
скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої
інстанції.

Копія вищевказаної скарги одночасно надсилається до суду
апеляційної інстанції.

Заява про
апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складання постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з
дня складання' в повному обсязі.

Апеляційна
скарга на постану подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.