Справа № К-21760/06
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2007-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

05 квітня 2007 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у
складі:

головуючого Ліпського
Д.В.

судді-доповідача Гуріна
М.І.

суддів Амєліна
С.Є.

Кобилянського
М.Г.

Юрченка
В.В.

секретар судового засідання Міненко
І.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника Прокуратури України Олексюк О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Прокуратури
України на рішення Залізничного районного суду міста Сімферополя від 12.12.2003
року та ухвалу апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 05.05.2004 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури України про скасування наказів про
звільнення та поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2003 року ОСОБА_1. звернувся до суду з
позовом до Прокуратури України про скасування наказів НОМЕР_1,НОМЕР_2 про його
звільнення за власним бажанням, поновлення на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Залізничного районного суду міста Сімферополя
від 12.12.2003 року позов задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Автономної Республіки Крим від
05.05.2004 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями,
Прокуратура України звернулася з касаційною скаргою, в якій просить скасувати
рішення Залізничного районного суду міста Сімферополя від 12.12.2003 року та
ухвалу апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 05.05.2004 року, а у
справі ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись
на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

У касаційній скарзі відповідач посилається на те, що,
хоча ОСОБА_1. звільнений в період тимчасової непрацездатності, його звільнено
за власним бажанням, а тому це не суперечить нормам чинного законодавства. Те,
що він не отримав наказу про його звільнення і не знав про його існування, то
це не з вини прокуратури, бо ОСОБА_1. в той час перебував на лікарняному.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши застосування судом норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі в межах, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що наказом Генерального прокурора
України НОМЕР_3 ОСОБА_1. призначений першим заступником прокурора Автономної
Республіки Крим.

13.10.2003 року, перебуваючи на стаціонарному лікуванні,
позивач написав рапорт про звільнення за власним бажанням, який датовано
07.10.2003 року.

Наказом Генерального прокурора України НОМЕР_1 ОСОБА_1
звільнено з займаної посади з 14.10.2003 року за власним бажанням у зв'язку з
виходом на пенсію за вислугою років відповідно до статті 50¹ Закону України “Про прокуратуру”.

НаказомНОМЕР_2 перший заступник прокурора Автономної
Республіки Крим ОСОБА_1. звільнений з займаної посади з 21.10.2003 року.
Трудова книжка позивачу видана не була. 29.10.2003 року ОСОБА_1. написав рапорт
на ім'я Генерального прокурора про відзив рапорту про звільнення і продовження
виконання посадових обов'язків.

Оскільки ОСОБА_1. не був ознайомлений з наказом Генерального
прокурора про його звільнення в установленому законом порядку, звільнений був
під час непрацездатності та відкликав свій рапорт про звільнення до спливу
двотижневого терміну з дня подання рапорту, суди обґрунтовано поновили його на
роботі.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку
про те, що при розгляді справи судами було допущено неправильне застосування
норм матеріального чи порушення норм процесуального права, що призвели до
неправильного вирішення спору.

За таких обставин, коли суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права при
ухваленні судових рішень та вчиненні процесуальних дій, касаційні скарги
підлягають залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Прокуратури України залишити без
задоволення.

Рішення Залізничного районного суду міста Сімферополя від
12.12.2003 року та ухвалу апеляційного суду Автономної Республіки Крим від
05.05.2004 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури України про
скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

(підпис)

Д.В. Ліпський

Судді

(підпис)

С.Є. Амєлін

(підпис)

М.І. Гурін

(підпис)

М.Г. Кобилянський

(підпис)

В.В. Юрченко

З оригіналом згідно

Суддя М.І.
Гурін