Справа № К-2106/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
травня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

суддів : Бутенка В.І.(доповідач),

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.,

Сороки
М.О.,

Штульмана
І.В.

розглянувши в порядку касаційного письмового провадження адміністративну
справу № 2-988 за скаргою ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність Харківської
об'єднаної державної податкової інспекції у Харківській області, -

в с т а
н о в и л а :

У січні 2004 року ОСОБА_1. звернулась до суду із вказаною скаргою.

У скарзі посилалась на те, що у грудні 2003 році вона зверталась до Харківської
ОДПІ у Харківській області з заявою про залишення за нею раніше встановленої
форми сплати податків та інших обов'язкових платежів, проханням зробити в її
паспорті відмітку про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного
номеру, проте Харківська ОДПІ у Харківській області їй у цьому відмовила.

У скарзі просила визнати бездіяльність Харківської ОДПІ у Харківській
області неправомірною та зобов'язати суб'єкта оскарження залишити за нею раніше
встановлену форму сплати податків та інших обов'язкових платежів, зробити в її
паспорті відмітку про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного
номеру, як це передбачено ч.2 ст.1 Закону України "Про внесення змін в
Закон України "Про державний реєстр фізичних осіб-платників податків та
інших обов'язкових платежів" від 16 липня 1999 року.

Рішенням Фрунзенського районного суду міста Харкова від 26 березня 2004
року вимоги скаржниці задоволені.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 червня 2004 року
рішення районного суду залишено без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, Харківська ОДПІ у Харківській області подала касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1., суди першої та апеляційної
інстанцій обґрунтовано виходили з того, що за змістом ч. 2 ст. 1 Закону України
"Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших
платежів" ( зі змінами внесеними
Законом України від 16 липня 1999 року №1003 ) для
осіб, які через свої релігійні або інші
переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номеру та офіційно
повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені
форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах
зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного номеру, а відповідно із ч. 2 ст. 5 цього
Закону до Державного реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші
переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номеру та офіційно
повідомляють про це відповідні державні органи.

Посилання про відсутність, на час
розгляду справи, механізму внесення відповідного запису в паспорт громадянина
за умови врегулювання питання обліку платників податків та інших обов'язкових
платежів наведеними правовими нормами не могли бути підставою для невиконання
вимог Закону податковими органами.

Доводи
касаційної скарги зроблених судами
висновків не спростовують, а тому підстав для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень не
вбачається.

За правилами ч.1 ст. 222, ч.1 ст.224 КАС України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних
судових рішень, то суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230 КАС України, колегія суддів -

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу Харківської об'єднаної державної податкової інспекції у
Харківській області залишити без задоволення, а рішення Фрунзенського районного
суду міста Харкова від 26 березня 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 23 червня 2004 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Згідно ст. ст. 236, 237 КАС України
рішення суду касаційної інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду
України лише за винятковими обставинами протягом одного місяця з дня відкриття
таких обставин.

С у д д і :