Справа № 22а-534/07
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-534/2007
Головуючий суддя у 1-ій інстанції -
Категорія статобліку - 41
(справа
№2а-24/07)
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2007 року
м. Дніпропетровськ

Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Поплавського В.Ю.(доповідач)

суддів -
Уханенка С.А., Сафронової С.В.,

при
секретарі - Портненко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Красногвардійського районного суду м.
Дніпропетровська від 10 квітня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління МВС України в Дніпропетровській області про скасування наказу про
звільнення та поновлення на роботі, -

в с т а н о в и л а:

Постановою
Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2007 року
було відмовлено в задоволені позовних вимог
через пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду.

В апеляційній скарзі позивач просив скасувати
постанову, що оскаржується, та прийняти
нову, якою задовольнити його позовні вимоги. В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилався на невідповідність обставин, що мають значення для
справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, на допущення порушень
норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Перевіривши
законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Матеріалами
справи встановлено, що 28.10.1998 року у відповідності до наказу НОМЕР_1
ОСОБА_1 було звільнено з УМВС України в Дніпропетровській області за скоєння
вчинку, що дискредитує звання начскладу у відповідності до п.66 Положення про
проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до вимог ст. 248-1 ЦПК
України (в редакції 1963 року яка була чинна на той час) громадянин мав право звернутися до суду
(військовослужбовець - до військового суду) зі скаргою, якщо вважає, що
рішенням, дією або бездіяльністю державного органу, юридичної або службової
особи під час здійснення ними управлінських функцій порушено його права чи
свободи.

Статтею 248-5 ЦПК було передбачено, що скаргу може
бути подано в суд:

у двомісячний строк, обчислюваний з дня, коли громадянин
дізнався або повинен був дізнатися про порушення його прав чи свобод;

у місячний строк з дня одержання громадянином письмової
відповіді про відмову у задоволенні скарги органом, службовою особою вищого
рівня по відношенню до того органу, службової особи, що постановили рішення чи
здійснили дії або допустили бездіяльність, або з дня закінчення місячного
строку після подання скарги, якщо громадянином не було одержано на неї
письмової відповіді.

Пропущений
строк для подання скарги може бути поновлено судом, якщо буде встановлено, що
його пропущено з поважних причин.

Судом
першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач
дізнався про своє звільнення ще в листопаді 1998 року, коли отримав в
бухгалтерії УМВС України в Дніпропетровській області розрахунок, що проводився
при звільнені. З того ж часу позивач фактично припинив перебування на службі в
органах внутрішніх справ України.

Крім
того, підтверджено довідкою УМВС України в Дніпропетровській області НОМЕР_2
від 16.02.2007 року, що від позивача з жовтня 1998 року по 2005 рік жодної
скарги (заяви) щодо неправомірності його звільнення з органів внутрішніх справ
не надходило.

Таким
чином, позивач дізнався про порушення своїх прав ще в листопаді 1998 року, але
не скористався наданим йому законодавством правом на захист порушеного права.
Під час розгляду справи позивач клопотань про поновлення строку звернення до
суду ні в усній ні в письмовій формі не заявляв.

За
таких обставин, колегія суддів вважає висновки
суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку, встановленого
ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав,
свобод та інтересів, правомірними та обґрунтованими.

В
апеляційній скарзі позивачем також не наведено належних доказів щодо поважності
причин пропуску строку для звернення до суду.

Апеляційна
скарга не може бути визнана апеляційним судом обґрунтованою, оскільки доводи
апелянта щодо неврахування судом першої інстанції формулювання причин та
підстав його звільнення, що наведені в
трудовій книжці, не спростовують висновки суду першої інстанції.

Враховуючи
зазначене, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги
та скасування постанови суду немає.

Керуючись
ст.ст. 196, 198, 200 КАС України колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
залишити без задоволення.

Постанову
Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з моменту її проголошення.

Судді: