Справа № 22а/130
Суддя: Омельчук М.І.
Дата ухвалення: 2007-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №22а/130 Головуючий
Категорія 44 Доповідач
Постанова
Іменем України

6 березня 2007
року м.
Житомир

Апеляційний суд Житомирської
області

в складі: головуючого
. Омельчука М.І.

суддів : Кашапової
Л.М.

Балашкевича С.В.

при секретарі Забеліній О.О.

з участю представника апелянта
Струкової Л.В., позивачки ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до
Державної податкової адміністрації в Житомирській області про визнання
незаконним наказу №156 від 16.05.2006 року, поновлення
на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди,

за апеляційною
скаргою Державної податкової адміністрації в Житомирській області на постанову
Малинського райсуду від 5 грудня 2006 року,

встановив:

у червні 2006 року ОСОБА_1
звернулась з вказаним позовом до ДПА України в Житомирській області, зазначила,
що згідно наказу № 20 від 5.09.1994 року була
прийнята на роботу в Державну податкову інспекцію Малинського району на посаду
державного податкового інспектора, а з 23.05.2005
року призначена першим заступником Малинської міжрайонної державної
податкової інспекції.

18.01.2006 року за
результатами службової перевірки проведеної в інспекції, відповідно до наказу №6 за надання
недостовірної інформації регіональному управлінню по боротьби з корупцією в
органах державної податкової служби ДПА в області щодо накладення
дисциплінарного стягнення на начальника відділу податкової інспекції Малегус
А.С., їй вказано на недоцільність перебування на займаній посаді.

1.03.2006 року згідно
наказу відповідача № 46 були
внесені зміни до наказу №6
від 18.01.2006 року,
яким за вищевказані дії їй оголошено догану, а наказом №156 від 16.05.2006 року за ці ж дії
згідно п.6 ст.30 Закону України «Про державну службу звільнено з роботи.
Звільнення вважає незаконним, тому просила задовольнити позов та стягнути з
відповідача моральну шкоду, яку оцінила в 3000
гривень.

Постановою Малинського райсуду
від 5 грудня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

2

Визнано
незаконним та скасовано наказ №156
від 16.05.2006 року про
звільнення ОСОБА_1 з роботи, поновлено її на посаді першого заступника
начальника Державної податкової інспекції в Малинському районі з 16.05.2006 року, постанова
допущена до негайного виконання. Стягнуто з Державної податкової адміністрації
України в Житомирській області на її користь 12559 грн. 90
коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 300 грн. на відшкодування
моральної шкоди та судовий збір у вигляді державного мита на користь держави в
розмірі 8 грн.50 коп. В решті позову
відмовлено.

В апеляційній
скарзі Державна податкова адміністрація в Житомирській області просить
скасувати постанову райсуду,
ухвалити нову про відмову ОСОБА_1 у позові. Апелянт посилається на
порушення судом норм матеріального, процесуального закону. Вважає, що суд
безпідставно поновив її на роботі на посаді в тій установі, в якій вона цю
позаду не займала, незаконно стягнув з відповідача державне мито, невірно
провів розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Апеляційна
скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом
встановлено, що позивачка з 1994
року працює в системі Державних податкових органів, являється державним
службовцем і на неї поширюються дії Закону України «Про державну службу».

Статтею 14 вказаного Закону
визначені особливості притягнення службовців до дисциплінарної
відповідальності. В ній зазначено, що до державних службовців дисциплінарні
стягнення застосовуються за невиконання чи неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з
проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як
державного службовця або дискредитує державний орган в якому він працює. Крім
загальних підстав передбачених Кодексом законів про працю України до вказаної
категорії працівників можуть застосовуватись додаткові заходи дисциплінарної
відповідальності передбачені ст. 14
Закону «Про державну службу» -
попередження про неповну службову відповідальність, затримка до одного року
у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Згідно наказу № 46 від 1.03.2006 року за
неналежне виконання службових обов'язків, яке виразилось у наданні 4.11.2005 року позивачкою
недостовірної інформації регіональному управлінню по боротьбі з корупцією в
органах державної податкової служби ДПА в області щодо наявності
дисциплінарного стягнення у начальника відділу податку на додану вартість
Малегус А.С., ОСОБА_1 оголошено догану. Даний наказ відповідачем не змінений,
не скасований.

Постановою
апеляційного суду Житомирської області від 28.11.2006 року при оскарженні позивачкою вказаного наказу, судом в
цій частині він залишений без змін.

Постанова апеляційного
суду не скасована є чинною і відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України є
преюдицією відносно обставин пов'язаних з діями позивачки за які вона
притягнута до дисциплінарної відповідальності, тобто (не підлягають доказуванню
по даній справі).

З огляду на викладене, у
відповідача були відсутні підстави припиняти з

3

ОСОБА_1 державну службу в порядку п.6 ст.30 Закону
України «Про державну службу» щодо дій, за які позивачка вже була притягнута до
дисциплінарної відповідальності, не скасовуючи наказ № 156 від 16.05.2006 року.

Тому суд,
обгрунтовано визнав вказаний наказ незаконним, скасував його, поновив ОСОБА_1
на роботі, стягнув з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу
та моральну шкоду спричинену незаконним звільненням її з роботи.

Разом з тим, суд
не вірно визначив установу та час, з якого позивачка підлягає поновленню на
роботі.

З метою повного
захисту її трудових прав та дійсних обставин справи, відповідно до ч.2 ст.11
КАС України апеляційний суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог
позивачки, поновивши її на посаді з якої вона була звільнена - першого
заступника Малинської міжрайонної податкової інспекції з 5 грудня 2006 року, змінивши
постанову райсуду в цій
частині.

Суд помилково
стягнув з відповідача в доход держави судовий збір у вигляді державного мита,
оскільки Державні податкові органи відповідно до Декрету Кабінету Міністрів
України «Про державне мито», звільнені від його сплати. Постанова райсуду в цій частині
підлягає скасуванню, в решті апеляційний суд залишає її без змін.

Керуючись ст.ст.
195,198,202,160,167,212 КАС
України, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну
скаргу Державної податкової адміністрації в Житомирській області задовольнити
частково.

Постанову
Малинського райсуду від 5 грудня 2006 року змінити,
замінивши а абзаці 3-ому резолютивної частини постанови слова «Державної
податкової інспекції в Малинському районі з 16.05.2006 року» на слова «Малинської міжрайонної податкової
інспекції з 5 грудня 2006 року».

Постанову Малинського
райсуду від 5.12.2006 року в частині
стягнення судового збору в доход держави з Державної податкової адміністрації в
Житомирській області скасувати. В решті постанову залишити без змін.

Постанова
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України на протязі місяця з дня
складання постанови в повному обсязі.

ГОЛОВУЮЧИЙ