Справа № 22а-39/07
Суддя: Каблак П.І.
Дата ухвалення: 2007-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 22а-39/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2007 року колегія судців Судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Львівської області в складі:

Головуючого:
Каблака П.І. . Суддів: Мікуш Ю.Р., Мусіної Т.Г. При секретарі: Жукровській Х.І. З участю: сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на постанову Бродівського районного суду Львівської
області від 10.11.2006 року у справі за позовною заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5„
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_3, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 до
Управління праці та соціального захисту населення Бродівської районної
державної адміністрації Львівської області про стягнення недоплаченої щорічної
одноразової грошової допомоги учаснику бойових дій відмовлено,

встановила;

Оскаржуваною постановою районного суду від 10.11.2006 р. у задоволенні позовів відмовлено за безпідставністю вимог.

Постанову суду
оскаржили ОСОБА_1, ОСОБА_13, ОСОБА_3

В апеляційних скаргах зазначають, що з вищезазначеною постановою не згідні,
вважають її безпідставною та винесеною передчасно, оскільки судом не взято до
уваги факти, які мають суттєве значення для вирішення даної справи.

Судом не враховано рішення Конституційного Суду України №20-рп/2004 (справа про зупинення дії
або обмеження пільг, компенсацій і гарантій), згідно якого визнано такими, що
не відповідають Консититуції України і є неконституційними положення ст. 44
Закону України „Про державний бюджет України на 2004 рік".

На підставі цього просять постанову суду першої інстанції скасувати,
ухвалити нове рішення, яким задоволити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду,
перевіривши матеріали справи і доводи скарг колегія суддів, дійшла висновку про
відхилення апеляційних скарг.

Як видно з матеріалів справи апелянти є учасниками бойсвих дій і мають
право на пільги, встановлені статтею 12 Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" зокрема, отримання щорічно до 5
травня грошової допомоги у розмірі п"яти мінімальних пенсій за віком.

З матеріалів справи також видно, що апелянти до 5 травня
2003-2006 p.p. отримали грошову
допомогу у розмірах, відповідно 90, 120, 250, 250 гривень, що є меншим за
п"ятикратний мінімальний розмір
пенсії за віком цих періодів. Відмовляючи у позовах про стягнення за 2003-2006
роки різниці встановленої грошової допомоги районний суд, на підставі наявних у
справі даних встановив і правильно виходив з того, що така у зазначений період
виплачена відповідно до законодавства і підстав, для стягнення доплати

немає.

Дійсно, статтею 12 Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено виплату учасникам
бойових дій щорічно до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі п"яти
мінімальних пенсій за віком. Тобто зазначена норма є загальною і така
встановлює право осіб на грошову допомогу.

Разом з тим питання фінансових видатків держави

загальносуспільні потреби
регулюються спеціальним законодавством.

У відповідності з ч.2 статті 95 Конституції України,
виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки
держави на загальносуспільні погреби, розмір і цільове спрямування цих
видатків. Тобто, Конституцією України визначений принцип розподілу суспільного
багатства спеціальними нормами, за якими
проводиться такий є Закон України „Про Державний бюджет України"

Статтями 28, 44, 34, 30 Законів України „Про Державний бюджет України"
2003, 2004,, 2005, 2006 p.p., встановлено
виплату учасникам бойових дій грошової допомоги у розмірах, відповідно 90, 120,
250, 250 гривень і така апелянтам виплачена.

Районний суд підставно виходив з того, що виплата апелянтам грошової
допомоги має проводитись у розмірах і відповідно до Законів України „Про
Державний бюджет України", норми яких є спеціальними і такими, що
регулюють спірні правовідносини.

На-період спірних правовідносин
підстав для виплати апелянтам грошової допомоги у розмірах, більших за
встановлені Законами України „Про Державний бюджет України" на 2003-2006 p.p. не було.

За таких обставин підстав для стягнення доплати грошової
надбавки

апелянтам не було.

Висновки районного суду відповідають
дійсним обставинам справи, суд вірно застосував норми матеріального і
процесуального права, а тому-підстав для скасування його рішення немає.

Не заслуговують також на увагу доводи апелянтів про те,
що судом невірно застосовано і не враховано положення статті 22 Конституції
України і рішення Конституційного Суду України НОМЕР_1 (справа №1-27/2004)
зважаючи на те, що вони не встановлюють засад видатків держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування їх. Спеціальними нормами, які регулюють такі правовідносини
є Закон України „Про Державний бюджет України", і Бюджетний Кодекс
України, норми яких щодо встановлення і виплати грошової допомоги у період
спірних правовідносин (5 травня 2003-2006 р.р.) були; чинними.

Інші доводи апеляційних скарг також не підлягають задоволенню, такі не
ґрунтуються на законі і спростовуються висновками суду.

Керуючись сг:
198 ч.1 п.1, ст.200, ст. 205 ч.1 п.1 КАС України, колегія суддів,

- ухвалила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1, ОСОБА_13, ОСОБА_3
відхилити.

Постанову Бродівського районного суду Львівської області
від 10 листопада-2006 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена, до Вищого Адміністративного Суду
України протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили.