Справа № 22а-30/07
Суддя: Маловічко С.В.
Дата ухвалення: 2007-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-30/07 Головуючий у 1
інстанції: Міняйло Н.С.
Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 лютого 2007 року м. Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі

головуючого
Маловічко С. В., суддів
Краснокутської О.М., Сапун О.А.

при
секретарі: Степановій Н.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Михайлівського районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до
Кам'янсько-Дніпровської міської ради про внесення змін до державного акту на
право власності на землю, зобов'язання встановити межі земельної ділянки,
усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, скасування державного акту
на землю,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернувся
до суду із позовом до Кам'янсько-Дніпровської міської ради про внесення змін до
державного акту на право власності на землю, зобов'язання встановити межі
земельної ділянки, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,
скасування державного акту на землю, виданого ОСОБА_1.

В позові зазначав, що рішенням Кам'янсько-Дніпровської
міської ради НОМЕР_1 від 21.04.1994 року виконком
вирішив передати земельні ділянки у приватну власність або надати їх у постійне
користування громадянам, які проживають на території Кам'янсько-Дніпровської
міської ради, безкоштовно у розмірах згідно з додатком НОМЕР_2, де в п. 69 ОСОБА_3 для ведення
особистого підсобного господарства виділено 0,12 га землі.

31.01.1996
року він отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до якого на підставі рішення
Кам'янсько-Дніпровської міської ради за НОМЕР_3 від 19.04.1994 року,
зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на
землю за № НОМЕР_4, йому було передано у приватну власність земельну ділянку
розміром 0,11 га в межах згідно з планом.

Рішенням міськвиконкому № НОМЕР_5 від 21.10.1997р. його
Держакт на право власності на землю був скасований, але зазначене рішення
міськвиконкому було скасовано рішенням Михайлівського районного суду
Запорізької області від 27.08.2001р. В порядку виконання зазначеного судового
рішення сесія міської ради своїм рішення НОМЕР_6 від 17.10.2002р. скасувала
рішення міськвиконкому № НОМЕР_5 від 21.10.1997р.

Оскільки згідно з рішенням виконкому
Кам'янсько-Дніпровської міської ради НОМЕР_1 від 21.04.1994р. у власність йому
надана земельна ділянка площею 0,12
га, а в виданому на його підставі Державному акті № НОМЕР_4 від 31.01.1996р.
помилково зазначена земельна ділянка площею 0,11 га, він звертався до відповідача з письмовою заявою про
приведення цих документів у відповідність, але відповіді виконкому не отримав.
Тому просив внести

2

зміни до
його Державного акту в частині розміру земельної ділянки.

В період 1997-2002рр., коли він захищав своє порушене
право шляхом звернень до компетентних органів та в суді, частина земельної
ділянки, що надавалась йому раніше у власність, була виділена у власність
ОСОБА_1 на підставі рішень Кам'янсько-Дніпровської
міськради НОМЕР_7 від
17.09.96р., НОМЕР_8 від
18.02.97р., НОМЕР_9 від
21.01.1998р., відповідно до яких вона отримала Державні акти № НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12. Просив
скасувати вищезазначені рішення міської ради та Державні акти на ім.»я ОСОБА_1,
а також встановити межі земельних ділянок в натурі та усунути перешкоди в
користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою судді Михайлівського районного суду Запорізької області від
09.04.2004р. було замінено позивача ОСОБА_3 на ОСОБА_2 в зв»язку з
тим, що останній набув право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 на
підставі договору дарування.

По справі неодноразово ухвалювались судові рішення, які
були скасовані ухвалами апеляційного суду Запорізької області, а справа
передавалась на новий судовий розгляд до місцевого суду.

При новому розгляді справи чисельні первісні та зустрічні позовні вимоги,
об'єднані в одне провадження раніше, були роз'єднані ухвалою судді Михайлівського
районного суду Запорізької області від 18.08.2006р. та виділено в самостійне
провадження позов ОСОБА_3
до Кам'янсько-Дніпровської міської ради про внесення змін до Державного
акту, винесення меж в натурі на місцевості, усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, скасування Державних актів, виданих на ім'я ОСОБА_1

В ході нового розгляду справи позивач частково підтримав свій позов по цій
виділеній в самостійне провадження справі.

Остаточно просив скасувати Державний акт про право власності на землю №
НОМЕР_12 від 16.02.1998р., виданий на ім'я ОСОБА_1, зобов'язати виконком
Кам'янсько-Дніпровської міської ради внести відповідні зміни до виданого на
його ім'я Державного акту № НОМЕР_4 від 31.01.1996р. щодо розміру земельної
ділянки, вказавши, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 0,12 га, а також
визначити межі належної йому земельної ділянки в натурі на місцевості за
адресою АДРЕСА_1
та усунути перешкоди в користуванні нею.

Постановою Михайлівського районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2006 року позов ОСОБА_2 задоволений
частково. Скасовано Державний акт на право приватної власності на землю за № НОМЕР_10 від
16.02.1998р., відповідно до якого ОСОБА_1 отримала у приватну власність
земельну ділянку площею 0,19
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та межує із
земельною ділянкою, що належить ОСОБА_3, акт
зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на
землю № НОМЕР_11.

Зобов'язано Кам'янсько-Дніпровську міську раду
організувати та провести дії щодо внесення змін до Державного акту на право
приватної власності на землю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, за № НОМЕР_4 від
31.01.1996р., виданого ОСОБА_3, де
замість 0,11 га
записати 0,12 га та
винести межі його земельної ділянки в натурі на місцевості.

В іншій
частині позову - відмовлено.

Ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області
від 27 листопада
2006р. задоволена заява ОСОБА_3 про
виправлення описок та арифметичних помилок, допущених в постанові суду від 10 жовтня 2006р. Виправлено
арифметичні помилки в резолютивній частині постанови: замість Державного акту № НОМЕР_10 про право
власності на

3

земельну
ділянку площею 0,19 га
зазначено про скасування Державного акту №
НОМЕР_12 про право власності на земельну ділянку 0,27 га.

Не погоджуючись з зазначеною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на чисельні порушення судом норм процесуального права,
просила скасувати постанову та направити справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

В подальшому, скориставшись своїм правом, передбаченим
ст. 193 КАС
України, апелянт змінила та доповнила апеляційну скаргу, в якій крім
процесуальних порушень заз­начає про порушення судом норм матеріального права,
неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність
висновків суду дійсним обставинам справи. Крім того, зазначає про незаконність
ухвали Михайлівського районного суду від 27
листопада 2006р., оскільки вона не виправляє допущеної описки або
арифметичної помилки, а змінює постанову по суті.

Апеляційне провадження щодо ухвали Михайлівського районного суду
Запорізької області від 27
листопада 2006р. не відкривалось, оскільки апеляційна скарга на неї в
передбачені строки апеляційного оскарження не подавалась.

У відповідності до ст. 195
КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, проте може вийти за її
межі в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених
судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи, що ухвалою суду від 27.11.2006р.
виправляється резолютивна частина оскаржуваної постанови, колегія вважає за
доцільне дослідити доводи апелянта також і щодо законності ухвали.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_3 ( тепер згідно договору дарування ОСОБА_2) та ОСОБА_1 є
суміжними землевласниками, між якими виникли суперечності з приводу законності
володіння належними їм земельними ділянками. Право власності кожного з них
набувалось наступним чином.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровської міської ради НОМЕР_1 від 21.04.1994 року виконком

вирішив передати земельні ділянки у приватну власність
або надати їх у постійне

користування громадянам, які проживають на території
Кам'янсько-Дніпровської міської

ради, безкоштовно у розмірах згідно з додатком НОМЕР_2 де в п. 69 ОСОБА_3 для ведення

особистого підсобного господарства виділено 0,12 га землі і
доручено землевпорядним

органам виготовлення Державного акту.

31.01.1996
року ОСОБА_3 на
підставі рішення Кам'янсько-Дніпровської міської ради за НОМЕР_3 від 19.04.1994р.
отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований
в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № НОМЕР_4. Йому було
передано у приватну власність земельну ділянку розміром 0,11 га в межах згідно з
планом.

Рішенням міськвиконкому №
НОМЕР_5 від 21.10.1997р. його Держакт на право власності на землю
був скасований, але зазначене рішення міськвиконкому було скасовано рішенням
Михайлівського районного суду Запорізької області від 27.08.2001р. В порядку
виконання зазначеного судового рішення сесія міської ради своїм рішення НОМЕР_6 від 17.10.2002р.
скасувала рішення міськвиконкому №
НОМЕР_5 від 21.10.1997р.

Оскільки згідно з рішенням виконкому
Кам'янсько-Дніпровської міської ради НОМЕР_1
від 21.04.1994р. у власність йому надана земельна ділянка площею 0,12 га, а в виданому
Державному акті №
НОМЕР_4 від 31.01.1996р. зазначена земельна ділянка площею 0,11 га, порушується
його право власника володіти та розпоряджатися саме тою площею земельної

4

ділянки,
яка йому виділена рішенням відповідного органу. Тому, враховуючи бездіяльність
міської ради щодо приведення Державного акту у відповідність до рішення
виконкому в частині розміру земельної ділянки, порушене право позивача підлягає
захисту в судовому порядку шляхом зобов'язання відповідача організувати та
провести дії щодо усунення зазначеного порушення.

Ствердження апелянта щодо пропуску строку позовної
давності по цій вимозі та відмови позивача від позову в цій частині при
розгляді іншої справи є безпідставними.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 вже звертався до
суду з цією вимогою, проте відмовився від позову в цій частині, є голослівними,
оскільки в матеріалах справи відсутня ухвала суду про закриття провадження по
справі в цій частині або ухвала про залишення позову в цій частині без
розгляду. Не надав такого судового рішення на підтвердження своїх доводів і сам
апелянт.

Відносно строку позовної давності встановлено, що ОСОБА_3 дізнався про
своє порушене право в момент отримання свого Державного акту 31.01.1996р., але
цей строк був перерваний скасуванням його Державного акту рішенням виконкому
від 21.10.1997р. Сплив строку на звернення до суду з цим позовом почався заново
після поновлення порушеного права ОСОБА_3
рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 27.08.2001 р, яким було
скасовано рішення Кам'янсько-Дніпровського виконкому міської ради № НОМЕР_5 від 21.10.1997р.
про скасування Державного акту №
НОМЕР_4, виданого на ім'я ОСОБА_3 З
позовом до суду ОСОБА_3 звернувся
10.12.2002р., тобто в межах трирічного строку. По іншим позовним вимогам ОСОБА_3 звернувся до
суду ще в 1997р., подавши зустрічний позов у справі за позовом ОСОБА_1 про
скасування Держакту на ім'я ОСОБА_3,
та до тепер цей позов не був вирішений судом.

Крім того, у відповідності до ст. 100 КАС України,
питання щодо дотримання строків звернення до суду вирішується тільки в разі,
якщо на цьому наполягає одна з сторін. Однак в матеріалах справи відсутнє таке
клопотання будь-кого з осіб, що приймають участь у справі.

Земельна ділянка ОСОБА_3
(теперішній власник ОСОБА_2),
розташована за адресою: АДРЕСА_1, межує із земельною ділянкою ОСОБА_1,
розташованою за адресою: АДРЕСА_3. Земельна ділянка ОСОБА_1 до її виділення
останній знаходилась в користуванні Кам'янсько-Дніпровського молокозаводу, який
з 1995р. перетворився на відкрите акціонерне товариство, та протягом періоду
1996р.-1998р. надавалась ОСОБА_1 на підставі різних рішень
Кам'янсько-Дніпровської міської ради.

Так, ОСОБА_1 згідно з Державним актом № НОМЕР_10, виданим
на підставі рішення Кам'янсько-Дніпровської міської ради НОМЕР_7 від 17.09.1996
року, отримала у приватну власність для дачного будівництва земельну ділянку
площею 0,19 га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_3, яка межує з земельною ділянкою позивача. Ця
земельна ділянка надана у власність ОСОБА_1 з перевищенням норми, яка за цим
цільовим призначенням у відповідності до ст.. 67 ЗК України складає 0,10 га /
висновок експертизи - а.с. 191 /.

Рішенням міськвиконкому НОМЕР_8 від 18.02.97р. внесено зміни в попереднє
рішення щодо надання в приватну власність ОСОБА_1 цієї ж земельної ділянки
площею 0,19 га, а саме,
змінено її цільове призначення з дачного будівництва на ведення особистого
підсобного господарства. На підставі рішення НОМЕР_8 був виданий Державний акт № НОМЕР_11.

Згідно експертного дослідження, віза директора
молокозаводу від 12.09.1996р. „Не заперечую" на заяві ОСОБА_1 від
10.09.1996р. про виділ їй земельної ділянки під ведення особистого підсобного
господарства скріплена підписом та печаткою державного підприємства, в той час
як молокозавод (попередній землекористувач земельної ділянки) з 25.12.95р. став
відкритим акціонерним товариством. Вилучення наданої ОСОБА_1 земельної ділянки
у попереднього землекористувача на момент її надання проведено не було,

5

площа
земельно-кадастровими документами не визначена, що є порушенням вимог ст.ст. 27, 56 ЗК України. Лише
21.10.97р. рішенням НОМЕР_13
міськвиконком без проведення інвентаризації вилучив земельну ділянку площею
0,27 га у попереднього землекористувача / ах. 191/.

Разом з тим, документи, що були використані для прийняття вищезазначеного
рішення, мають різні дані по площі земельної ділянки: в рішенні міськвиконкому
НОМЕР_13 від 21.10.97р. згадується акт обстеження від 29.10.97р. (який
відсутній в архівних матеріалах), в якому вказується площу 0,27 га, рішення
облвиконкому № НОМЕР_14 від 08.10.65р. вказує площу 0,20 га, схемою до акту
обстеження земельної ділянки, що складався 25.11.95р. при акціонуванні
підприємства, площа даної земельної ділянки складала 0,24 га. Тому для
уточнення площі земельної ділянки, що вилучалась з 0,512 га у молокозаводу,
необхідно було провести інвентаризацію всієї площі, що знаходилась в
користуванні цього підприємства, та у відповідності до Постанови Верховної Ради
України № 563-ХІІ
від 18.12.90р. «Про земельну реформу» визначити площу ділянки, що
використовується не за цільовим призначенням і погіршує екологічну обстановку,
як стверджувалось в зазначеному рішення, а потім після вилучення при наявності
згоди землекористувача, надавати наступному у відповідності до земельного
законодавства.

Представником ОСОБА_1 -
ОСОБА_4 надані документи, зокрема, акт від 12.09.1996р. вибору земельної
ділянки для надання в підсобне господарство ОСОБА_1 на площу 0,20 га (на схемі до
акту 0,19 га),
підписаний посадовими особами відповідних служб, які складали та затверджували
цей акт (в
матеріалах апеляційного провадження). Однак, цей документ викликає сумнів в
зв'язку з його відсутністю в архівах молокозаводу та виконкому міської ради, як
додатку до рішення про вилучення земельної ділянки, про що зазначається,
зокрема, в висновку експертизи. Крім того, зазначений в ньому розмір земельної
ділянки не співпадає з розміром земельної ділянки на прикладеній до нього
схемі.

За таких обставин, зазначений акт вибору не приймається до уваги колегією у
відповідності до вимог ст.70 КАС України.

Рішенням міської ради НОМЕР_9
від 21.01.98р. в зв'язку з розглядом протоколу комісії та схеми земельної
ділянки, скасовується пункт 4/9
в рішенні міської ради НОМЕР_7
від 17.09.96р. про надання земельної ділянки площею 0,19 га по АДРЕСА_3
гр. ОСОБА_1 Про скасування виданого на цю площу Державного акту в рішенні не
зазначається. Всупереч змісту рішення НОМЕР_9
від 21.01.98р., в якому не зазначається про надання земельної ділянки у
власність, ОСОБА_1 на підставі цього рішення видається Державний акт № НОМЕР_12 про право
власності на земельну ділянку площею 0,27
га, розташовану за тією ж адресою, що і попередні земельні ділянки.

Згідно висновку експертизи, проекту відведення на площу 0,27 га не було, межі
не встановлювались / а.с. 192/. Отже, при
наданні земельної ділянки розміром 0,27
га у приватну власність ОСОБА_1 та видачі їй Державного акту № НОМЕР_12 від 16.02.98р.
були допущені порушення ст.ст. 17,
27 ЗК України, п. 4 Постанови
Верховної ради УРСР «Про земельну реформу» від 18.12.1990р., Положення «Про
порядок ведення державного земельного кадастру», затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 12.01.1993р. за № 15, Положення «Про земельно-кадастрову
інвентаризацію земель населених пунктів», затвердженого наказом Держкомзему
України № 85 від 26.08.1997р.

Зазначені порушення земельного законодавства, допущені міською радою в ході
приватизації землі, призвели до порушення прав землевласників, що викликало
суперечки між ними. Внаслідок цих порушень при приватизації земельної ділянки
ОСОБА_1 розміром 0,27 га
частка її земельної ділянки, виділена в натурі на місцевості, наложилась
частково на земельну ділянку суміжного власника ОСОБА_3 /
а.с. 93-95/.

Враховуючи зазначене, суд дійшов вірного висновку про те,
що щоразу надання земельної ділянки ОСОБА_1 здійснено з порушенням земельного
законодавства, а також щодо необхідності захисту порушеного права ОСОБА_3, якому земельна
ділянка у приватну власність була виділена раніше, ніж ОСОБА_1

6

Однак суд дійшов таких загальних
підсумкових висновків, не встановивши повно всіх обставин по справі. Як вбачається з постанови суду, Державний акт № НОМЕР_12 від 16.02.98р., саме про скасування
якого просив ОСОБА_2, взагалі не зазначений ні у вступній, ні в мотивувальній, ні в резолютивній частинах
постанови.

Зазначену ситуацію
суд намагався виправити
шляхом винесення ухвали
від 27.11.2006р. про виправлення описок та
арифметичних помилок. Згідно ухвали суд усунув помилки лише шляхом внесення уточнення в резолютивну частину постанови, в
якій виправив номер Державного акту та площу земельної ділянки.

Проте, на думку колегії,
враховуючи, що ОСОБА_1 протягом короткого проміжку часу видавалось три державних акти практично на одну й ту ж саму
земельну ділянку за тією самою адресою,
аналіз в мотивувальній частині постанови лише двох попередніх державних актів,
свідчить про те, що суд фактично не досліджував обставин щодо видачі останнього Державного акту, про скасування якого просив
позивач. За таких обставин, внесені ухвалою уточнення
до резолютивної частини судового рішення є фактично зміною судового
рішення по суті.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права при дотримання норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на
підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

З огляду на зазначене, постанову суду від
10.10.2006р. та ухвалу суду від 27.11.2006р. не можна вважати законними та обґрунтованими, тому у відповідності до вимог
ст. 202
КАС України вони підлягають скасуванню з
ухваленням нового рішення по справі.

Беручи до уваги вищезазначені встановлені
обставини справи, доведеність порушень, допущених
відповідачем при видачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 Державних актів про
право приватної власності на землю, колегія вважає, що зазначені порушення
зачіпають інтереси позивача як власника земельної ділянки, тому підлягають
усуненню. Тому адміністративний позов ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню в частині скасування державного акту на ім.»я ОСОБА_1, внесення
змін до Державного акту на ім.»я ОСОБА_3 та зобов'язання відповідача щодо проведення дій по
встановленню меж земельної ділянки позивача.

Що стосується; позову в частині усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою, колегія вважає, що він не підлягає
задоволенню, оскільки є передчасно заявленим в зв'язку з невизначеністю на теперішній момент меж його земельної ділянки.

Керуючись ст.ст. 17, 27, 56, 67 ЗК України, п. 4 Постанови Верховної ради УРСР «Про земельну реформу» від 18.12.1990р., Положенням «Про
порядок ведення державного земельного кадастру», затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.1993р. за № 15, Положенням «Про земельно-кадастрову інвентаризацію
земель населених пунктів», затвердженим
наказом Держкомзему України № 85 від 26.08.1997р., ст.ст. 198,199,202,205,207
КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Михайлівського районного суду Запорізької
області від 10 жовтня 2006 року та ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької
області від 27 листопада 2006 року по цій
справі скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

7

Скасувати Державний акт від 16.02.1998р. на право
приватної власності на земельну ділянку розміром 0,27 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_3, виданий на ім'я
ОСОБА_1 на підставі рішення Кам'янсько-Дніпровської міської ради НОМЕР_9 від 21.01.1998р.
та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності
на землю за № НОМЕР_12.

Зобов'язати Кам'янсько-Дніпровську міську раду організувати
та провести дії щодо внесення змін до Державного акту від 31.01.1996р.,
зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на
землю за № НОМЕР_4, на право
приватної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, виданого на ім'я
ОСОБА_3, де
замість 0,11 га
записати 0,12 га та
винести межі його земельної ділянки в натурі на місцевості.

В іншій
частині позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її
проголошення, проте може бути оскаржена
протягом одного місяця
шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого Адміністративного Суду України.