Справа № 2А-180/07
Суддя: Музичук Н.Ю.
Дата ухвалення: 2007-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2А -180/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
лютого 2007 року Рівненський
міський суд Рівненської області

в особі
головуючого судді -Музичук
Н.Ю.

при секретарі -Хоменчук
С.М.

за участю позивача -ОСОБА_1.

та представника відповідача -Очеретько І.М.

представника третьої особи -Шелестюк Т.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне
справу адміністративного

судочинства за позовом ОСОБА_1до Рівненської міської
ради, третя

особа Рівненське міське управління земельних ресурсів,
про визнання протиправним рішення

Рівненської міської ради НОМЕР_1року «Про скасування п.9 рішення НОМЕР_2року» і
скасування його ,-

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2006 року в
Рівненський міський суд звернулась ОСОБА_1.
з позовом до Рівненської міської ради, третя особа Рівненське міське
управління земельних ресурсів, про визнання протиправним рішення Рівненської
міської ради НОМЕР_1року
«Про скасування п.9 рішення НОМЕР_2року» і
скасування його.

В позовній заяві
зазначала, що в Рівненському міському суді знаходиться справа за позовом Рівненської
міської ради до неї про розірвання договору оренди земельної ділянки, яка була
частиною двору її батьків. З цієї позовної заяви їй стало відомо, що
відповідачем прийнято оспорюване рішення НОМЕР_1року,
яким скасовано п.9 власного рішення НОМЕР_2,
яким надавалось їй право оформити оренду земельної ділянки площею 64 кв. м. по
вул.АДРЕСА_1м. Рівне, яке вона використала шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки 21.06.2005
року, зареєструвала його 11.07.2005
року, згідно п.2 ст.125 ЗК України, таким чином набувши право користування
даною земельною ділянкою. Оспорюваним рішенням відповідач позбавив її законного
права оренди земельної ділянки. Вважає, що при прийнятті оспореного нею рішення
відповідачем порушені норми чинного законодавства, п.п.2,3,4,5 ст.159 ЗК
України, перевищені свої повноваження в цій частині, визначені п.п.2,3 ст.158
ЗК України, таке рішення є протиправним, таким що підлягає скасуванню.

В своїх
запереченнях відповідач не визнав позовні вимоги ОСОБА_1., вважає їх такими що
не підлягають до задоволення, а оспорене рішення законним, обгрунтованим,
таким, що прийняте на підставі і в порядку, визначеному законодавством.
Зазначав, що таке рішення прийняте в межах компетенції міської ради, відповідно
до п. 34 ст.26
Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та в порядку
встановленому ст.ст.46,59 цього ж Закону. У відповідності до ч.І ст.73 даного
Закону, таке рішення є обов»язковим для виконання всіма розташованими на
відповідній території органами, підприємствами, установами, організаціями та
громадянами. Оспорюване рішення було прийняте на підставі зазначених норм в
результаті розгляду звернення гр. ОСОБА_2про необхідність виготовлення
документів, що посвідчують його право на цю ж земельну ділянку площею 60 м.кв. по вул. АДРЕСА_1в
м. Рівне, якому вказана земельна ділянка вже була передана у власність і в
постійне користування на підставі рішення Рівненської міської ради № НОМЕР_3року «Про
передачу земельних ділянок у приватну власність та надання їх у постійне
користування», котрий має належний на праві власності, на підставі договору
купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_1року,
зареєстрованого у встановленому порядку, розташований на цій земельній ділянці
гараж. Своїм оспорюваним рішенням міська рада не припинила право оренди позивачки,
а лише визначилась у п.2 рішення щодо порядку розірвання орендних відносин
шляхом звернення до суду у встановленому Законом «Про оренду землі» порядку.
Законність набуття права оренди позивачкою на спірну земельну ділянку є
предметом розгляду іншої судової справи, що знаходиться в провадженні
Рівненського міського суду, оскільки такий спір, згідно вимог чинного
законодавства, вирішується виключно в судовому порядку.

2

Позивачка ОСОБА_1. повністю
підтримала позовні вимоги в суді. Додатково пояснила, що спірна земельна
ділянка не увійшла до приватизованого в 1996
році двору її батьків, оскільки розміщений на ній гараж був переданий у
власність колишньому свату батьків ОСОБА_3., тому вона взяла її в оренду.
Вказане питання вирішувалось впродовж 13
місяців, були надані всі необхідні документи, в тому числі свідоцтво про
смерть колишнього власника гаража, які повинні перевірятись відповідачем,
прийняте відповідне рішення НОМЕР_2року.
Про наявність договору купівлі продажу гаража громадянину ОСОБА_2., наявність
рішень міської ради про передачу йому земельної ділянки їй нічого не було
відомо до отримання 20.04.2006
року копії адміністративного позову про розірвання договору оренди
земельної ділянки. її вини або незаконних дій в прийнятті рішення НОМЕР_2 про надання
земельної ділянки в оренду не було, вона уклала законний Договір оренди,
зареєструвала його і добросовісно виконує. Вважає, що скасування відповідачем
пункту власного рішення ради про надання в оренду громадянинові земельної
ділянки чинним законодавством не передбачене взагалі, тому приймаючи оспорене
рішення, міська рада порушила положення ст.19 Конституції України. Просить
визнати протиправним та скасувати рішення Рівненської міської ради НОМЕР_1року.

Представник
відповідача, Рівненської міської ради, позовні вимоги ОСОБА_1. не визнав,
підтримав раніше надані заперечення. Додатково пояснив, що одночасне існування
рішень Рівненської міської ради НОМЕР_4,
НОМЕР_3, НОМЕР_2 стосовно однієї і тієї ж земельної ділянки площею 64 кв.м, по
вул.АДРЕСА_1в м. Рівне неможливе, тому відповідач в межах наданих йому
повноважень, у встановленому порядку повинен був визначитись в своїх діях, в
цьому зв»язку і було прийняте оспорюване позивачкою рішення НОМЕР_1року. Причиною
прийняття помилкового рішення НОМЕР_2року про
надання ОСОБА_1. земельної
ділянки в оренду стало надання позивачкою недостовірної довідки КП «Рівненське
МБТ1» НОМЕР_5року про
відсутність реєстрації права власності гаража на спірній земельній ділянці та
помилковість висновку Управління земельних ресурсів міста про можливість
надання ділянки в оренду, без урахування рішень про передачу цієї ж земельної
ділянки в постійне користування і власність ОСОБА_2. Просить відмовити в позові.

Представник
третьої особи, управління земельних ресурсів м.Рівне, вважає позовні вимоги
ОСОБА_1. безпідставними,
такими, що не підлягають до задоволення. Пояснила, що відповідачем було
прийняте помилкове чергове рішення НОМЕР_2року
щодо однієї і тієї ділянки на підставі наданих позивачкою документів з
недостовірною довідкою КП «РМБТІ», з неповною довідкою НОМЕР_6року та
помилковим висновком від 13.12.2004
року Управління земельних ресурсів, без врахування рішення №НОМЕР_3року про
передачу 20 кв.м, у
власність і 40 кв.м,
цієї земельної ділянки в постійне користуванняОСОБА_2. Про останнє рішення НОМЕР_3 управлінням
помилково не були проведені записи, такі записи були уточнені в грудні 2005 року на
звернення ОСОБА_2з наданням відповідних документів. Таким чином, рішення НОМЕР_2 було суперечним
попередньому, прийнятим міською радою без вилучення земельної ділянки у
встановленому порядку в попереднього власника-користувача ОСОБА_2В цьому зв»язку,
відповідач обгрунтовано у встановленому порядку в межах компетенції прийняв
рішення НОМЕР_1, яким
переглянув попереднє власне рішення НОМЕР_2.
Спір про законність договору оренди між сторонами розглядається в судовому
порядку в самостійному провадженні.

Оцінюючи
пояснення сторін, досліджені надані в справі докази, встановлені обставини, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних
підстав.

Встановлено, на
підставі Державного акту на право приватної власності на землю громадянки
України ОСОБА_4. /матері
позивачки/ від НОМЕР_7, зареєстрованого
в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_9, що мати
позивачки є власником земельної ділянки площею 0,1000 га по вул. АДРЕСА_1в м. Рівне. На підставі рішення
Рівненської міської ради №
НОМЕР_4року «Про вилучення та надання земельних ділянок», в
постійне користування гр. ОСОБА_3. надана із земель міста земельна ділянка
площею 60 кв.м, за
цією ж

3

адресою по вул .АДРЕСА_1м. Рівне для обслуговування
гаража. На підставі договору купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_1року, посвідченого приватним
нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5., вищезазначений
гараж ОСОБА_3 проданий у власність гр. ОСОБА_2., договір зареєстрований МБТІ у встановленому порядку НОМЕР_8. Відповідно, за
рішенням Рівненської міської ради №НОМЕР_3року
«Про передачу земельних ділянок у приватну власність та надання їх у постійне
користування» ОСОБА_2. передано у приватну власність 20 кв.м, і залишено
в постійному користуванні 40
кв.м, вищезазначеної земельної ділянки по вул. АДРЕСА_1в м. Рівне. Пізніше,
в 2004 році
позивачка звернулась до відповідача із заявою про передачу вищезазначеної
земельної ділянки площею 64
кв.м. їй в оренду, до заяви долучила зазначені управлінням земельних
ресурсів документи, в тому числі довідки КП «РМБТІ», Управління земельних
відносин міськвиконкому, управління містобудування і архітектури
міськвиконкому, висновок управління земельних ресурсів. На підставі таких
документів, за відсутності в них даних про реєстрацію права власності ОСОБА_2на
гараж та про рішення міської ради №НОМЕР_3року,
відповідачем було прийняте суперечне попередньому в п.9 рішенню НОМЕР_2року «Про
оформлення права на оренду земельних ділянок та внесення змін до окремих рішень
Рівненської міської ради», яким дозволено оформити ОСОБА_1право на оренду
строком на 49 років
земельної ділянки площею 64
кв.м, на вул .АДРЕСА_1для обслуговування житлового будинку, господарських
будівель і споруд. Встановивши помилковість останнього рішення в пункті №9, відповідач
власним рішенням міської ради НОМЕР_1року
«Про скасування пункту 9
рішення Рівненської міської ради від 17.03.2005
року НОМЕР_2» скасував
п.9 рішення НОМЕР_2року в
частині надання позивачці права на оренду строком на 49 років земельної
ділянки площею 64 кв.м, на
вул .АДРЕСА_1для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і
споруд, де в п.2 визначив, що розірвання договору оренди землі від 21.06.2005 року між
позивачкою і відповідачем на підставі п.9 рішення провести в судовому порядку,
тим самим усунув суперечності власних рішень щодо однієї і тієї ж земельної
ділянки.

Відповідно до
п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішення
питань в частині регулювання земельних відносин належить до виключної
компетенції міської ради, що здійснюється на пленарних засіданнях. Згідно
положень ст.ст. 46,59 цього
Закону, рішення ради приймаються гласно на її пленарному засіданні після
обговорення більшістю депутатів від загального складу ради.

Повноваження
сільських, селищних і міських рад у галузі земельних відносин визначені ст.12
Земельного кодексу України.

Дослідженням
встановлених обставин та доказів, суд прийшов до висновку, що рішення НОМЕР_1 від 09 березня 2006 року «Про
скасування пункту 9 рішення
Рівненської міської ради від 17.03.2005
року НОМЕР_2» прийняте
відповідачем в межах його компетенції, наданої йому чинним законодавством.
Оцінкою досліджених наданих в справі доказів не виявлено порушення
встановленого Законом порядку прийняття відповідачем оспорюваного рішення на 37 сесії 4 скликання.

Згідно
роз»яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про
практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних
справ» в пункті 8 зазначено,
що, виходячи із установлених законодавством умов надання земельних ділянок, не
можна вважати таким, що суперечить закону рішення органу виконавчої влади чи
місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка
була неправомірно одержана у власність чи в користування. У цьому разі питання
про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення,
вирішується в судовому порядку.

Таким чином,
оцінкою досліджених судом доказів в їх сукупності, відповідно до чинного
законодавства в цій частині, суд вважає вимоги позивачки безпідставними, а
покликання її на порушення відповідачем положень ст.ст. 158,159 ЗК України безпідставними,
такими, що не заслуговують на увагу суду, спростовуються наданою нею копією
позовної заяви Рівненської міської ради по спору по суті договору оренди,
укладеного на підставі переглянутого рішення.

4

У відповідності до ч.5 ст.94 КАС України, у
разі відмови у задоволенні позовних вимог позивача, звільненого від сплати
судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок державного бюджету
України.

На підставі
викладеного, ст.12 ЗК України, ст.ст.26,46,59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», керуючись ст.
ст. 17, 19, 94, 122, 143, 159,161-163,167,171,186,254 КАС України, суд
-

Постановив:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1до Рівненської міської ради про визнання протиправним рішення
Рівненської міської ради НОМЕР_1року « Про скасування
п.9 рішення НОМЕР_2року» та
скасування його відмовити за безпідставністю.

Постанова може
бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський
міський суд поданням в десятиденний строк з дня її проголошення заяви про
апеляційне оскарження з наступним поданням в двадцятиденнии після подачі заяви
строк апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана і без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження у строк встановлений для подання цієї
заяви.

Постанова суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя-підпис

ВІРНО:

Суддя
Рівненського міського суду Н.Ю.Музичук