Справа № К-10984/06
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2007-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“29”травня 2007 р. Вищий
адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Федорова
М.О.

Суддів Брайка
А.І.

Голубєвої Г.К.

Карася
О.В.

Рибченка А.О.

секретар судового засідання Ільченко О.М.

за участю представників згідно протоколу
судового засіданні від 29.05.07р. (в матеріалах справи)

розглянувши касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі
на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2005 року та
постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.08.2005
року

у справі № 18/259

за позовом Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі

до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
м. Дніпропетровську

про стягнення 1 327,73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Управління пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Дніпропетровська звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом про стягнення з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Дніпропетровську 1327-73грн. боргу з
виплати пенсій по трудовому каліцтву, які було заподіяно на підприємствах,
розташованих на території країн СНД..

Рішенням господарського суду Дніпропетровської
області від 07.06.05р. по справі № 18/259, яке залишено без змін постановою
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.08.2005 року, в
позові відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій, позивач оскаржив їх у касаційному порядку. В
своїй скарзі просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської
області від 07.06.2005 року та постанову Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 09.08.2005 року у справі № 18/259 та прийняти нове рішення.

Обґрунтовуючи свою касаційну скаргу позивач
наполягає на тому, що витрати Пенсійного фонду з
виплати пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання
громадянам, каліцтво яким заподіяно на підприємствах, розташованих на території
країн СНД, повинні відшкодовуватися Фондом соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Заслухавши суддю-доповідача, присутніх в
судовому засіданні представників сторін, розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, Вищий адміністративний суд України вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом
першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Управління пенсійного
фонду України в Кіровському районі М.Дніпропетровська виплатило громадянам
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за червень-грудень 2004року пенсії по інвалідності від
трудового каліцтва, яке вони отримали на підприємствах, розташованих на
території країн СНД.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України вважає висновки судів попередніх інстанцій щодо відмови в задоволені
позову законними та обґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до пп. «г» і «д» пункту 1 статті
21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності», який набрав чинності з 1 квітня 2001 року, передбачено,
що Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я
або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його
утриманні пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

16.05.2003
р. Міністерством юстиції України зареєстрована постанова правління Пенсійного фонду України та
правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 04.03.2003 р. № 5-4/4, якою затверджено
"Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника,
який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання" (надалі - Порядок).

Згідно п. 2 вказаного Порядку останній
визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України (надалі - Фонд) Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою відповідних
пенсій.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що органи
Пенсійного фонду щомісяця проводять з відділеннями виконавчої дирекції Фонду
звірку витрат по особових справах потерпілих, складають акт щомісячної звірки,
в якому визначають загальну суму витрат, що підлягає відшкодуванню, та до 15
числа місяця, наступного за звітним, подають його відповідно головним
управлінням. Пенсійного фонду і управлінням виконавчої дирекції Фонду на
місцях.

Пунктом 6 Порядку передбачено, що головні
управління Пенсійного фонду та управління виконавчої дирекції Фонду на підставі
поданих актів і узгоджують довідку про відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з
виплатою відповідних пенсій, та до 20 числа місяця, наступного за звітним,
подають її відповідно до Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Пунктом 6 Порядку встановлено, що Фонд
соціального страхування від нещасних випадків на підставі вищевказаної довідки
на централізованому рівні до 25 числа місяця, наступного за звітним,
перераховує відповідні кошти Пенсійному фонду.

Проте, відповідно до ч.2 ст.7 Закону України
«Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності» передбачено, що Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України (далі
ФССНВ) сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу,
коли відповідні підприємства передали в установленому порядку ФССНВ документи,
що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому
порядку.

Потерпілі, документи яких не передані до
ФССНВ, продовжують отримувати належні
виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду України та
ФССНВ. При цьому кошти виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються
ФССНВ в рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і ФССНВ в подальшому
відбуваються відповідні розрахунки.

Механізм відшкодування ФССНВ ПФУ витрат
пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві, або
професійного захворювання, визначено Порядком відшкодування витрат (далі
Порядок), який затверджено спільною постановою управління ПФУ і Управління
ФССНВ від 04.03.2003 року № 5-4-4, зареєстровано в Міністерстві юстиції України
16.05.2003 року за № 396-6597.

Як визначено пунктами 2.5.6 вищевказаного
Порядку Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві має
здійснювати відшкодування витрат Пенсійному фонду на централізованому рівні
на підставі узгоджених довідок про відшкодування. Вказані довідки складаються
регіональними відділеннями Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та Пенсійного фонду України щомісячно.

Як визначено п 7.8 Порядку відповідні кошти
перераховуються Пенсійному фонду України на централізованому рівні до 25 числа
місяця, наступного за звітним, про що складається акт.

Виходячи із викладеного за стягненням сум
відшкодування з Фонду соціального страхування від нещасних випадків, а не з
його відділень чи управлінь виконавчої дирекції Фонду, вправі звертатись тільки
Пенсійний фонд України, а не його управління. Дані висновки також
підтверджуються укладенням Угоди про реструктуризацію боргу 2002-200 років між
Пенсійним фондом України та Фондом соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України.

За змістом ч.1 ст. 224 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що
суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при
ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не спростовують
правильності зазначених висновків суду, зроблених у відповідності з
вищеназваними нормами матеріального права, у зв'язку з чим підстав для зміни чи
скасування оскаржуваних судових рішень не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов висновку про те, що касаційна скарга Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському районі задоволенню не підлягає, а
рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2005 року та
постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.08.2005
року у справі № 18/259- залишаються без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 221 ,223 ,230 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Кіровському районі залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської
області від 07.06.2005 року та постанову Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 09.08.2005 року у справі № 18/259 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених статтею 237
Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

(підпис)

Федоров М.О.

Судді

(підпис)

Брайко А.І.

(підпис)

Голубєва Г.К.

(підпис)

Карась О.В.

(підпис)

Рибченко А.О.

З оригіналом згідно

Суддя М.О.Федоров