Справа № К-26427/06
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2007-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2007 року
м.Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів: Фадєєвої Н.М., Бим М.Є., Гордійчук М.П.,
Леонтович К.Г., Чалого С.Я.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбаспромпоставка»
на постанову Луганського апеляційного господарського суду від 04 липня 2006
року, у справі № 4/366н за позовом ТОВ «Донбаспромпоставка» до Луганського
міського центру зайнятості, про визнання недійсним рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «Донбаспромпоставка» звернулось до суду з позовом до
Луганського міського центру зайнятості про визнання недійсним рішення
Луганського міського центру зайнятості згідно листа від 25.03.05 №1/07-947 про
відмову в укладені договору з позивачем на надання дотацій на працевлаштування
ОСОБА_1.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 02
вересня 2005 року провадження у справі припинено на підставі п.1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з непідвідомчістю спору
господарському суду. Постановою Луганського апеляційного господарського суду
від 04 липня 2006 року ухвала суду першої інстанції скасована, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Донбаспромпоставка» просить
скасувати постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення, посилаючись на
порушення норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування
судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з
наступного.

Статтею 12 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на випадок безробіття» на центр зайнятості
покладено функції робочих органів виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок
безробіття. Згідно ч.2 вказаної статті виконавча дирекція Фонду та її робочі
органи здійснюють, зокрема, оперативне розпорядження фінансовими ресурсами
Фонду в межах затвердженого бюджету; виплачують забезпечення та надають
соціальні послуги, передбачені цим Законом, до яких ст. 7 Закону віднесено і
надання роботодавцю дотації на створення додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»
Фондом може надаватися дотація роботодавцям на створення додаткових робочих
місць для працевлаштування безробітних у розмірі витрат на заробітну плату
прийнятих за направленням державної служби зайнятості осіб (але не вище за
середній рівень у галузях національної економіки відповідної області) в
розрахунку на рік. Можливість та обсяги надання дотації визначаються правлінням
Фонду, виходячи з фінансового стану Фонду. Умови, механізм надання роботодавцю
дотації на створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних
визначено Порядком, що розроблений відповідно до Закону.

Згідно п.3 Порядку надання роботодавцю дотації на
створення додаткових робочих місць для працевлаштування безробітних,
затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від
10.01.01 № 1 (в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції)
дотація - це кошти Фонду для покриття витрат на заробітну плату осіб,
працевлаштованих за направленням державної служби зайнятості, надані
роботодавцю, що створює додаткові робочі місця для працевлаштування
безробітних. Додаткове робоче місце - це робоче місце, на яке прийнята на
постійну роботу особа за направленням державної служби зайнятості з числа
зареєстрованих безробітних за умови відсутності на підприємстві скорочення
чисельності працюючих за професією (спеціальністю), за якою працевлаштовується
безробітний, протягом останніх 6 місяців.

Згідно п.5 Порядку дотація надається в межах коштів
Фонду, передбачених бюджетом та кошторисами на цю мету.

Судом встановлено, що направлення на працевлаштування на
підприємство позивача ОСОБА_1. Луганським міським центром зайнятості не
надавалося, дана безробітна сама склала план самопошуку роботи.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком
суду апеляційної інстанції про те, що у відповідача відсутній обов'язок
укладення з позивачем договору та надання дотації на працевлаштування ОСОБА_1.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не
спростовують та не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції при
розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно ч.3 ст.220-1 Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю
«Донбаспромпоставка» відхилити, а постанову Луганського апеляційного
господарського суду від 04 липня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім із випадків, у строки та порядку,
визначених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: