Справа № 22а-821/07
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2007-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

21 червня 2007 року м. Львів № 22а-821/07

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду у складі:

головуючого Яворського
І.О.,

суддів: Довгополова
О.М.,

Носа
С.П.

при секретарі - Поворозник Д.Б.,

сторони: представник відповідача.

розглянувши апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1на постанову господарського суду Рівненської області від
19 лютого 2007 року по справі за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1до Державної податкової інспекції у Костопільському
районі Рівненської області про визнання нечинними податкових рішень, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2007 року позивач звернувся з позовом до
Державної податкової інспекції у Костопільському районі Рівненської області про
визнання нечинними податкових рішень.

Вимоги мотивовані тим, що відповідачем було порушено порядок
надіслання рішення про результати розгляду скарги на податкові
повідомлення-рішення, а відтак у нього не було законних підстав для видачі
нових податкових повідомлень-рішень. Крім того, позивач вважає, що оскільки ним
було подано скаргу на податкове повідомлення-рішення і було порушено
двадцятиденний строк на надсилання відповідачем вмотивованого рішення по цій
скарзі, то скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків
з дня, наступного за останнім днем зазначених строків і спірне податкове
повідомлення-рішення скасованим.

Постановою господарського суду Рівненської області від 19
лютого 2007 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із висновками судового рішення, Суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати прийняте судом першої інстанції рішення та
винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, вважає,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем не
було порушено строків розгляду скарги позивача, оскільки останнім днем таких
строків вважається перший наступний робочий день, і саме цим днем було прийняте
рішення відповідачем.

Як вбачається з
матеріалів справи, Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1.
перевищив встановлений граничний розмір виручки продукції, чим порушив п.1 ст.
1 Указу Президента «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
малого підприємництва», а також не перейшов на загальну систему оподаткування,
обліку та звітності, що суперечить ст. 5 цього ж Указу.

Крім того перевіркою контролюючого органу (відповідачем) було встановлено,
що ПП ОСОБА_1. платником податку на додану вартість не реєструвався, чим
порушено вимоги пункту 2.3 статті 2, підпунктом 2.3.1 статті 2 Закону України
«Про податок на додану вартість», де зазначається, що Особа підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку у разі, якщо
загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг), у тому числі
з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, що підлягають
оподаткуванню згідно з цим Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі
або в рахунок зобов'язань третім особам, протягом останніх дванадцяти
календарних місяців сукупно перевищує 300 000 гривень (без урахування податку
на додану вартість).

Судом також встановлено, що ПП ОСОБА_1. здійснював
торгівлю товарами без належного на це права, а саме без торгового патенту, чим
порушено п.1 ст. 1, пунктів 1, 2, 3, 4 ст.3 Закону України «Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності».

Разом з тим, в період з 1 січня 2006 року по 23 серпня
2006 року відповідачем не задекларовано суму валового доходу та валових витрат
та не сплачено за цей же період податок з доходів фізичних осіб, що суперечить
ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий прибуток з громадян»
та п.7.1 ст. 7 пп.9.12. 1, п. 9.12 ст. 9 Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» - реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними
особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх
філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами) (далі - суб'єкти
підприємницької діяльності), які здійснюють операції з розрахунків у готівковій
та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами
підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної
валюти, однак в позивача був відсутній розрахунковий рахунок, проте він
зобов'язаний був повністю відобразити виручку у книзі обліку розрахункових
операцій та в реєстраторі розрахункових операцій.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції прийняте
з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені у
судовому рішенні, доводами апеляційної скарги не спростовуються, підстави для
скасування судового рішень відсутні.

Керуючись статтями 195, 196, 199, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1залишити без задоволення.

Постанову господарського суду
Рівненської області від 19 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та
може бути оскаржена протягом місяця до суду касаційної інстанції.

Головуючий Яворський І.О.,

судді Довгополов
О.М.,

Нос С.П.