Справа № 22-106ас
Суддя: Червинська М.Є.
Дата ухвалення: 2007-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 22-106 ас Головуючий
Категорія 19 Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

14 лютого 2007 року Апеляційний
суд Донецької області в складі

Головуючої: Червинської М.Є. Суддів: Алексеева А.В., Шевченко В.Ю.
При секретарі Мартіросовій А.Б.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Харцизького міського суду від 20 листопада 2006
року за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Державної
виконавчої служби Донецької області, третя особа - управління Державного казначейства у Донецькій області,
про визнання протиправними дій, відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

Встановив:

Постановою Харцизького міського
суду від 20 листопада
2006 року
адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково, дії відповідача по
стягненню з позивача 1 %
комісійного збору (комісії) банку, що складає 51,13 гривень, згідно
платіжного доручення від 23
червня 2006 року, по
перерахуванню позивачу заборгованості по виконавчому листу, визнані
неправомірними, на користь позивача з відповідача за рахунок Державного бюджету
України шляхом списання з Єдиного рахунку видатків Державного казначейства та
доведення даної суми до позивача через управління Державного казначейства у
Донецькій області стягнуто на відшкодування матеріальної шкоди 51,13 гривень, на
відшкодування моральної шкоди 100
гривень, з відповідача стягнутий судовий збір на користь держави в розмірі 3,40 гривень.

В апеляційній скарзі позивач
просить змінити постанову суду, задовольнити його вимоги у повному обсязі,
посилаючись на те, що суд мав всі підстави за законом для задоволення його
позову, а саме: винести окрему ухвалу на адресу відповідача, допустити негайне
виконання рішення, стягнути моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.

2

Суд першої інстанції встановив, що
на виконанні у відповідача знаходився виконавчий лист по примусовому виконанню
постанови суду, якою на користь позивача були стягнуті певні суми. При
перерахуванні суми за заявою позивача на його банківський рахунок відповідач
стягнув 1 % комісійного
збору. Суд першої інстанції дійшов до висновку, що такі дії протиправні,
оскільки суперечать вимогам Закону України „Про виконавче провадження",
тому задовольнив адміністративний позов, стягнув на відшкодування матеріальної
шкоди 51,13 гривень,
на відшкодування моральної шкоди 100
гривень.

В судовому засіданні позивач
підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Відповідач та
третя особа повідомлені про час і місце судового засідання, просили справу
розглянути у їх відсутність.

Заслухавши доповідача, доводи
позивача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Відповідно до вимог ч.І ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів
апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження
порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного
вирішення справи.

Постанова суду першої інстанції не
оскаржена в апеляційному порядку відповідачем та третьою особою, позивачем
подана апеляційна скарга щодо зміни постанови в частині стягнення моральної
шкоди в сумі, пред"явленої в позові, винесення окремої ухвали на адресу
відповідача, допущення негайного виконання постанови суду.

Апеляційний суд вважає, що відсутні
підстави для задоволення апеляційної скарги позивача. Відповідно до вимог ст. 166 КАС України
винесення окремої ухвали є правом, а не обов"язком суду першої інстанції,
і постановления окремої
ухвали не стосується вирішення адміністративного спору по суті.

Суд першої інстанції не мав
законних підстав для допущення постанови суду до негайного виконання, оскільки
зазначене не ґрунтується на законі.

Встановлено, що на виконанні у
відповідача знаходиться виконавчий лист по примусовому виконанню постанови суду
щодо стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного
прогулу. На підставі виконавчого листа відповідачем було відкрите виконавче
провадження 14.03.2006 року (а.
с. 30). За
заявою позивача сума, яка надійшла від боржника, перерахована йому на
банківський рахунок (а. с. 31).
Одночасно відповідач з перерахуванням вказаної суми стягнув з позивача
комісійний збір за послуги банку (а. с. 4).
Суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач не мав законних
підстав для вказаного стягнення, оскільки таке стягнення комісійного збору не
передбачено Законом України „Про виконавче провадження". Суд першої
інстанції правильно зазначив в постанові, що саме банк мав підстави для
стягнення комісійного збору за послуги банку, але відповідач не мав підстав для
такого стягнення.

Оскільки відповідач та третя особа
не оскаржили постанову суду першої інстанції, а апеляційний суд не вбачає
підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, й при розгляді справи в
межах доводів апеляційної скарги не встановлено порушень, які призвели до
неправильного вирішення справи, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без
задоволення.

3

Керуючись ст. ст.
198, 200 КАС України, апеляційний суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харцизького міського суду від 20 листопада 2006
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та
може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом місяця з
дня набрання законної сили.

Головуюча: