Справа № 22а-270/07
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2007-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №22а-270/07
Ряд. ст. звіту№69
Доповідач Улицький В.З.
липня 2007 року м. Львів
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:
судді-доповідача: Улицького
суддів: Багрій
секретаря: Соколовської
у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Міністерства фінансів України
та Державного казначейства України на постанову Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 01.03.2007 року, колегія суддів,-
В січні 2007 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12та
ОСОБА_13звернулись з позовом до Держави України в особі Державної судової
адміністрації, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України
про стягнення компенсації за неодержане службове обмундирування.
Позивачі свої позовні вимоги мотивували тим, що
відповідно до ст. 44 Закону України “Про статус суддів”, судді забезпечуються
безплатним службовим обмундируванням за нормами, які визначаються Урядом
України. За час роботи на посадах судді позивачів було забезпечено двома
суддівськими мантіями. Решта службового обмундирування не видавалась. Просять
задовольнити позовні вимоги, а саме визнати бездіяльність Держави України в
особі Державної судової адміністрації, Міністерства фінансів України,
Державного казначейства України щодо забезпечення суддів службовим
обмундируванням неправомірною; стягнути з Міністерства фінансів на користь
позивачів компенсацію за невикористане службове обмундирування.
Постановою Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 01.03.2007 року позов було задоволено повністю.
Постанову суду оскаржили Міністерство фінансів України та
Державне казначейство України. Міністерство фінансів вважає, що постанова
прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права. При її
винесенні судом не було враховано положення бюджетного законодавства України,
зокрема те, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове
спрямування цих видатків. У даному випадку головним розпорядником коштів для
суддів до 2002 року, згідно із п. 45 Положення про Міністерство юстиції, було
Міністерство юстиції, а з 2003 року - Державна судова адміністрація. Рішення
суду незаконне і ним покладено обов'язок на особу, яка не має відношення до спірних
правовідносин. При цьому не доведена вина Міністерства фінансів та не зазначено
законних підстав для стягнення з нього коштів. Державне казначейство України
вважає, що постанова суду є незаконною. Звертає увагу на те, що розподіл коштів
щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює Державна судова
адміністрація самостійно. В своєму рішенні суд неправильно встановив порушення,
з боку Державного казначейства України, прав позивачів, оскільки судова
установа, де працюють позивачі, в Державному казначействі України не
обслуговуються. Просять скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 01.03.2007 року та постановити нове рішення, яким
відмовити позивачам в задоволенні позовних вимог.
Первіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги Міністерства фінансів України та Державного казначейства
України слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Встановлено, що позивачі по справі працюють на посадах
суддів апеляційного суду Закарпатської області і за час роботи з 2000 по 2006
рік не забезпечувались, за винятком мантій і знака судді, службовим
обмундируванням, і не отримували компенсації його вартості.
Виходячи з норм забезпечення службовим обмундируванням,
термінів його носіння, затверджених постановою КМ України № 177 від 19.03.1994
року та висновків експерта від 31.01.2007 року про оцінку неодержаного
позивачем службового обмундирування за період з 2000 по 2006 рік складає
Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те,
що кошти для виплати позивачам зазначених сум за неодержане службове
обмундирування підлягають стягненню з Міністерства фінансів України за рахунок
коштів державного бюджету України шляхом їх списання з розрахункового рахунку
Головного управління Державного казначейства України.
Судом першої інстанції підставно визнано причину
пропущення строку звернення до суду підставною.
За таких підстав рішення суду відповідає зібраним
доказам, вимогам ст.ст. 126, 130 Конституції України, ст.ст. 11, 44 Закону України
«Про статус суддів», ст. 14 Закону України «Про судоустрій України», ст.ст. 32,
35, 36, 47, 49, 56 Бюджетного кодексу України, доводи скарг не спростовують
висновків суду.
Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення
суду.
Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів,-
Апеляційні скарги Міністерства фінансів України та
Державного казначейства України слід залишити без задоволення, а постанову
Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2007
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо
до Вищого адміністративного суду протягом одного місяця після проголошення.

Головуючий:: В.З.
Улицький

Судді: В.М. Багрій

І.М. Обрізко