Справа № К-4734/06
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2007-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
червня 2007 року м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Бутенка В. І.,

Лиски
Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Штульмана І. В.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд адміністративної справи за скаргою
ОСОБА_1на рішення та дії Управління праці та соціального захисту населення
Деснянської районної ради м. Чернігова, за
касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Апеляційного суду Чернігівської
області від 29 жовтня 2003 року, -

В С
Т А Н
О В И
Л А:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від
04 червня 2003 року скарга ОСОБА_1.
задоволена. Визнано відмову Управління праці та соціального захисту населення
Деснянської районної ради м. Чернігова в компенсації вартості самостійного
санаторно-курортного лікування ОСОБА_1. незаконною. Зобов'язано Управління
праці та соціального захисту населення Деснянської районної ради м. Чернігова
виплатити ОСОБА_1. компенсацію вартості самостійного санаторно-курортного
лікування в розмірі, встановленому законодавством.

Рішенням
Апеляційного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2003 року апеляційна
скарга Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної
ради м. Чернігова задоволена. Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова
від 04 червня 2003 року скасовано. В задоволенні скарги ОСОБА_1. відмовлено.

У
касаційній скарзі на рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 29
жовтня 2003 року ОСОБА_1. ставить питання про скасування рішення суду
апеляційної інстанції в зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права та
залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та
обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 224 КАС України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень
чи вчиненні процесуальних дій.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в
задоволенні скарги, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що
Постановою Кабінету Міністрів України № 1114 від 12.09.1996 р. був визначений
порядок надання та розміри грошової компенсації вартості санаторно-курортного
лікування ветеранам війни за їх бажанням, якщо вони за висновком медичного
закладу потребують такого лікування і протягом двох років за місцем обліку не
одержували безплатних путівок до санаторіїв.

Як вірно встановлено судом, ОСОБА_1. на обліку, як особа,
що потребує санаторно-курортного лікування в органах соціального захисту
населення, не перебувала, тому суб'єкт оскарження обґрунтовано відмовив у
виплаті компенсації.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов правильного
висновку про необґрунтованість скарги і відмовив в її задоволенні.

За
таких обставин, ухвалюючи рішення, суд всебічно, повно і об'єктивно дослідив
надані сторонами докази, правильно встановив фактичні обставини справи та
відповідні їм правовідносини і зробив правильні правові висновки про те, що
вимоги ОСОБА_1. не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч.3 ст. 2201 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не знайшла підстав для задоволення касаційної
скарги і скасування рішення суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст.
2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У
Х В А
Л И Л А :

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення
Апеляційного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2003 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст.. 237 КАС України.

Судді :

В.
І. Бутенко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

М.
О. Сорока

І.
В. Штульман