Справа № 22-а-21/07
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2007-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22-а-
Головуючий 1 інстанції:Костенко Л.А.
визнання нечинним Доповідач:
повідомлення - рішення ДПІ
Ухвала

Іменем України

12 липня 2007 року

м. Харків

Судова колегія Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Подобайло З.Г.

Суддів - Сіренко О.І.

- Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового
засідання - Спесивцевої О.В.

та осіб, які беруть участь у справі:

представник позивача - Рудченко О.М.

представник відповідача - Устименко О.М., Гордієнко Л.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Суми на
постанову господарського суду Сумської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року по справі НОМЕР_7

за
позовом Спільного
українсько-білоруського підприємства «Укртехносинтез» у формі ТОВ

до Державної податкової
інспекції в м. Суми

3-тя особа на
стороні відповідача , яка не заявляє самостійних вимог : Сумська міська рада

про визнання нечинним податкового
повідомлення - рішення ДПІ у м. Суми від
ІНФОРМАЦІЯ_1р. НОМЕР_6

встановила
:

Позивач
звернувся до суду з позовом та
просить суд визнати
нечинним податкове
повідомлення-рішення Державної податкової
інспекції в м.
Суми від ІНФОРМАЦІЯ_1р. НОМЕР_5,
посилаючись на прийняття його з порушенням законодавства.

Постановою
господарського суду Сумської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року по справі НОМЕР_7 за
позовом Спільного українсько-білоруського підприємства «Укртехносинтез» у формі
ТОВ до Державної податкової інспекції у м. Суми , 3-тя особа на стороні
відповідача , яка не заявляє самостійних вимог : Сумська міська рада про визнання
нечинним податкового повідомлення - рішення ДПІ у м. Суми від ІНФОРМАЦІЯ_1р.
НОМЕР_6, позовні вимоги задоволено повністю.

На
зазначену постанову господарського суду Сумської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року
Державної податкової інспекції в м. Суми подано апеляційну скаргу, в якій
просить суд скасувати постанову господарського суду Сумської області від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в справі НОМЕР_7 та ухвалити рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог Спільного українсько-білоруського підприємства
" Укртехносинтез". Скаржник обґрунтовує свої вимоги тим, що суд
першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови порушив норми
матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення
справи, а саме :

ст. 2, 13, 14,
23, 27 Закону України "Про плату за землю", ст. 120 Земельного
Кодексу України, ст. 21 Закону України "Про оренду землі", постанову
Кабінету Міністрів України «Про проведення індексації грошової оцінки земель»
від 12.05.2000р. за № 783, якою затверджено Порядок проведення грошової оцінки
земель, ст. 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому
засіданні представник скаржника підтримав доводи викладенні в апеляційній
скарзі.

Представники
позивача заперечують проти доводів викладених в апеляційній скарзі, просять суд
відмовити в задоволенні апеляційної скарги та постанову суду першої інстанції
залишити без змін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
рішення суду першої інстанції, пояснення представників сторін, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
першої інстанції було встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції,
що справляння сплати за землю здійснюється відповідно до Закону України «Про
плату за землю» від 03.07.1992р. № 2535 -XII (надалі Закон 2535), який визначає
розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, пільги щодо плати
за землю, відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і
справляння земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної
та комунальної власності. Відповідно до ст. 13 Закону 2535 підставою для
нарахування земельного податку є дані державного

земельного
кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у

державній
або комунальній власності - договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно
до ст. 2 Закону України "Про плату за землю" (далі - Закон)
використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді
земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової
оцінки земель. Власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та
землекористувачі, крім орендарів та інвесторів - учасників угоди про розподіл
продукції, сплачують земельний податок.

Згідно
з ст. 5 Закону об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна
частка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на
умовах оренди. Суб'єктом плати за землю (платником) є власник земельної
ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, у тому числі орендар.

Ст. 13
Закону передбачено, що підставою для нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру.

У
відповідності з ст. 14 Закону юридичні особи самостійно обчислюють суму
земельного податку в порядку, визначеному цим Законом за формою, встановленою
Головною державною податковою інспекцією України, щороку за станом на 1 січня і
до 1 лютого подають дані відповідній державній податковій інспекції.

Відносини,
пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом

України,
Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі»

від
06.10.1998р. № 161-XIV (надалі Закон № 161).

Статтею
21 Закону № 161 встановлено, що розмір, форма, і строки внесення

орендної
плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно
до ст. 23 Закону 2535 грошова оцінка земельної ділянки

проводиться
Державним комітетом України по земельних ресурсах за методикою, затвердженою
Кабінетом Міністрів України.

Грошова
оцінка земельної ділянки щороку станом на 1 січня уточнюється

на
коефіцієнт індексації, порядок проведення якої затверджується Кабінетом

Міністрів
України.

Порядок
проведення індексації грошової оцінки затвердженої постановою

Кабінету
Міністрів України від 12.05.2000р. № 783 «Про проведення індексації

грошової
оцінки земель». Відповідно до ст. 3 цієї постанови на Держкомзем України покладено
обов'язки повідомляти, зокрема
обласні управління земельних
ресурсів про необхідність щороку індексувати грошову оцінку земель (як
сільськогосподарського призначення, так і населених пунктів) на 1 січня відповідного
року на коефіцієнт індексації, розрахований відповідно до постанови № 783.

Згідно
із ст. 14 Закону 2535 платники земельного податку та орендної плати

щороку
станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному

органу
державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки,

податкову
декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим
органом з розбивкою річної суми рівними частинами за місяцями.

Подання
такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Індексація
розміру орендної плати за землю з урахуванням коефіцієнтів

інфляції
передбачена статтями 15 та 21 Закону № 161 і є однією із істотних умов договору
оренди. Відповідно якщо у договорі оренди земельних ділянок не передбачено
проведення індексації грошової оцінки, яка впливає на розмір орендної плати,
орендодавець має право вимагати збільшення її розміру відповідно до чинного
законодавства.

З матеріалів справи
вбачається, що за результатом проведеної виїзної планової перевірки позивача з
питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за
період з ІНФОРМАЦІЯ_3р. по ІНФОРМАЦІЯ_4. (акт перевірки від ІНФОРМАЦІЯ_5р.
НОМЕР_8) відповідачем прийняте повідомлення-рішення НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_1р.
про донарахування орендної плати за землю в сумі 23 331 грн. 21 коп. фінансової
санкції 11665 грн. 60 коп., а всього на суму 34996 грн. 81 коп.

В ході перевірки було встановлено (на
підставі листа управління земельних

та природних ресурсів Сумської міської ради
від ІНФОРМАЦІЯ_6р. НОМЕР_11), що позивач має діючі договори оренди землі, а
саме: договір оренди землі від

ІНФОРМАЦІЯ_7р. заНОМЕР_10, строк дії до
ІНФОРМАЦІЯ_10р. на земельну ділянку площею 0,

4 га. по АДРЕСА_1; договір оренди землі від
ІНФОРМАЦІЯ_9р. за НОМЕР_2, строк дії до ІНФОРМАЦІЯ_8 р.; на земельну ділянку
площею 0. 11 га по АДРЕСА_2; договір оренди землі від ІНФОРМАЦІЯ_11р. НОМЕР_9,
строк дії до ІНФОРМАЦІЯ_8р. на земельну ділянку площею 0, 125 га АДРЕСА_1.

Як вбачається з акту перевірки, відповідачем
було встановлено, що позивач за користування земельними ділянками,
розташованими в АДРЕСА_3 та по вул. АДРЕСА_4 згідно договорів оренди землі від
ІНФОРМАЦІЯ_13р. НОМЕР_13та від ІНФОРМАЦІЯ_12р. НОМЕР_12 у перевіряємому періоді
з ІНФОРМАЦІЯ_3р. по ІНФОРМАЦІЯ_4. сплачував орендну плату без врахування
коефіцієнту інфляції. Станом на ІНФОРМАЦІЯ_14р. нормативна грошова оцінка землі
була проіндексована на коефіцієнт індексації 1, 035, в зв'язку з чим відповідач
при проведенні перевірки донарахував позивачу орендну плату за земельні ділянки
за договорами від ІНФОРМАЦІЯ_16р.НОМЕР_10 АДРЕСА_4 за ІНФОРМАЦІЯ_15р. - 7
598,08 грн.; по договору НОМЕР_13 від ІНФОРМАЦІЯ_13р., АДРЕСА_3 за
ІНФОРМАЦІЯ_15р. - 576 , 84 грн., а всього донараховано 8174, 92 грн.

Договори
оренди на земельні ділянки розташовані АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 були укладені між
позивачем та Сумською міською

радою
відповідно ІНФОРМАЦІЯ_17р. та ІНФОРМАЦІЯ_18р. На час проведення відповідачем

перевірки
діяли договори оренди в редакції від дня укладення, зміни до них в

тому
числі в частині орендної плати (її індексації самостійно позивачем) не

вносились.
Тобто позивач відповідно до норм діючого законодавства виконував

належно
умови договору оренди, та сплачував установлений йому розмір

орендної
плати. Тому відповідач не мав правових підстав для перегляду розміру

орендної
плати, поза межами договору, та донарахувати відповідно орендну

плату
в розмірі 8174. 92 грн.

Колегія
суддів , стосовно донарахування орендної плати за землю на загальну суму 15156,
29 грн. за договорами про орендуНОМЕР_10 від ІНФОРМАЦІЯ_7 грн. (м. Суми,
АДРЕСА_1); НОМЕР_9 від ІНФОРМАЦІЯ_11р. (м. Суми, АДРЕСА_1); НОМЕР_2 від
ІНФОРМАЦІЯ_9р. ( м. Суми, вул. Косівщинська 96), погоджується з висновком суду
першої інстанції, що при перевірці відповідачем не враховано, що відповідно до
рішення Сумської міської ради від ІНФОРМАЦІЯ_19р. позивачу надана в
користування земельна ділянка за адресою по АДРЕСА_4 площею 1,8007га, яка
складається з земельної ділянки площею 1,2230га, яка належала конторі МТП
«Облкооппостач», земельної ділянки площею 0,4048га, яка належала СУБП
«Укртехносинтез» у формі ТОВ (тобто позивачу) (по АДРЕСА_1) та земельної
ділянки площею 0,1729га - за рахунок земель Сумської міської

ради,
що є подвійним донарахованням орендна плата за земельну

ділянку
площею 0,4га., а саме за договорами оренди земельної ділянки від
ІНФОРМАЦІЯ_18р. та по договору НОМЕР_10 від ІНФОРМАЦІЯ_7р.

Земельна
ділянка площею 0,125га за адресою м. Суми вул. Тополянська, 15

перейшла
до ЗАТ «Укрросметал» в зв'язку з продажем об'єктів нерухомості. В

договорі
від ІНФОРМАЦІЯ_20р. про розірвання договору оренди земельної ділянки

від
ІНФОРМАЦІЯ_11р. НОМЕР_9 в п. 2 встановлено, що позивач, як орендар,
зобов'язаний сплатити орендну плату за весь час користування земельною ділянкою
до дати набрання чинності нового
договору земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. То полянська, 15
від 16.02.2001р.НОМЕР_4 площею 1, 5502га, укладеного між Сумською міською радою
та ЗАТ «Укрросметал».

Земельна
ділянка площею 0,110га за адресою АДРЕСА_2 на час перевірки знаходилась і
залишається в користуванні осіб, які придбали об'єкт нерухомості за Договорами
купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_21р. (гр. ОСОБА_1) та від ІНФОРМАЦІЯ_21р. ( ТОВ
Юніон Трейд). В договорі від ІНФОРМАЦІЯ_23р. про розірвання договору оренди
земельної ділянки від ІНФОРМАЦІЯ_22р. НОМЕР_2 (Косівщинська) в п. 2 також
встановлено, що позивач зобов'язаний сплатити орендну плату за весь час
фактичного використання земельної ділянки, тобто до моменту укладання договорів
кпівлі-продажу нежитлового приміщення від ІНФОРМАЦІЯ_21р. НОМЕР_1 та від
ІНФОРМАЦІЯ_21р. НОМЕР_3.

Колегія
суддів зазначає, що в зазначених договорах про розірвання договорів оренди
землі сторони Сумська міська рада та позивач встановили дати розірвання
договорів оренди землі з моменту відчуження об'єктів нерухомості, а тому у
позивача відсутні підстави для сплати орендної плати.

Враховуючи
вищенаведене, доводи апеляційної скарги є помилковими.

За
таких обставин суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи
вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком
суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази
досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального
і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому
судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 160, 167,195, 196, 198, 200,
205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, судова колегія, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу Державної податкової
інспекції в м. Суми на постанову господарського суду Сумської області від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року по справі НОМЕР_7
залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Сумської області
від ІНФОРМАЦІЯ_2 року по справі
НОМЕР_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з дня
набрання ухвалою законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо
до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Подобайло
З.Г.

Судді
Сіренко О.І.

Мельникова Л.В.

Повний
текст виготовлено та підписано 17 липня 2007р.