Справа № К-1818/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2007-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України у складі:

головуючого: Смоковича М.І.

суддів:
Весельської Т.Ф.

Горбатюка С.А.

Мироненка О.В.

Чумаченко Т.А.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну
скаргу ОСОБА_1як представника позивача
ОСОБА_2на постанову Печерського
районного суду м. Києва від 17 березня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 22 грудня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_2до Державного департаменту у справах
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Міністерства внутрішніх
справ України, в особі: відділу у
справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Печерського
районного управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві, та управління Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській
області, про скасування повідомлення про недійсний паспорт та скасування
висновку за матеріалами службової перевірки законності видачі паспортів
громадянина України, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до Державного департаменту у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб Міністерства внутрішніх справ України, в
особі: відділу у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб Печерського районного управління головного
управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, та управління
Міністерства внутрішніх справ України у Черкаській області про скасування
повідомлення про недійсний паспорт та скасування висновку за матеріалами
службової перевірки законності видачі паспортів громадянина України.

Постановою Печерського районного суду м.
Києва від 17 березня 2006 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22
грудня 2006 року постанову Печерського районного суду м. Києва від 17 березня
2006 року залишено без зміни.

Не погоджуючись з постановленими у справі
судовими рішеннями, представник
позивача звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною
скаргою, в якій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права, просить
скасувати постановлені у справі судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позивача.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин
необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи
касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та
застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до
статті 3 Закону України «Про
громадянство» громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які
на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно
проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри,
політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального
походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на
момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (
1636-12 ) (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами
інших держав; особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13
листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974
року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин
України", а також діти таких осіб, які прибули разом з батьками в Україну,
якщо на момент прибуття в Україну вони не досягли повноліття; особи, які набули
громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів
України.

Згідно з частиною
1 статті 8 Закону України «Про громадянство» особа, яка сама або хоча б один з
її батьків, дід чи баба, повнорідні брат чи сестра народилися або постійно
проживали до 16 липня 1990 року на території, яка стала територією України
відповідно до статті 5 Закону України "Про правонаступництво України"
( 1543-12 ), а також на інших територіях, що входили до складу Української
Народної Республіки, Західно-Української Народної Республіки, Української
Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України,
Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без
громадянства або іноземцем, що взяв зобов'язання припинити іноземне
громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її діти
реєструються громадянами України.

Відповідно до
вимог статті 5 Закону України «Про громадянство» документами, що
підтверджують громадянство України, є: паспорт громадянина України;свідоцтво
про належність до громадянства України; паспорт громадянина України для виїзду
за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; проїзний документ дитини; дипломатичний
паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена
екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.

Судами
встановлено, що позивач - 28.11.1960 року народження, уродженець м. Грозний Чеченської
Республіки Російської Федерації, 17.06.2002 року був документований відділом
громадянства імміграції та реєстрації
фізичних осіб Смілянського міськрайонного відділу управління Міністерства
внутрішніх справ України в Черкаській
області паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 на підставі статті 3 та частини
1 статті 8 Закону України «Про
громадянство України».

21.09.2002
року відділом у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Печерського районного управління Головного управління в м. Києві ОСОБА_2був
документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_2замість непридатного
для використання паспорта, раніше
виданого в Черкаській області.

У
2003 році була проведена службова перевірка управлінням Міністерства внутрішніх
справ України у Черкаській області, за результатами якої 24.10.2004 року був складений висновок,
згідно з яким були виявлені грубі порушення порядку реєстрації та зняття з
реєстраційного обліку фізичних осіб і
щодо ОСОБА_3 - колишнього начальника відділу Смілянського міжрайонного
відділу управління Міністерства внутрішніх справ України було порушено
кримінальну справу. Вироком Смілянського
міського суду Черкаської області від 09.02.2004 року ОСОБА_3засуджено за
частиною 3 статті 364 та частиною 1
статті 366 Кримінального кодексу України.

При
цьому вироком суду встановлено, що ОСОБА_3. як службова особа, наділена
спеціальними повноваженнями щодо дотримання законності в діяльності відділення, організації роботи особового
складу відділення по проведенню заходів
видачі та обміну паспортів, зловживаючи службовим становищем, діючи в інтересах
третіх осіб - всупереч інтересам служби, в період з 22.02.2002 року по 26.05.2003 рік, видав на ім'я деяких осіб, в
тому числі і ОСОБА_2, паспорти громадян
України, внісши до офіційних документів завідомо неправдиві відомості.

Разом
з тим, рішення щодо визнання набуття та прийняття чи втрати громадянства України не
розглядалось і ніким не приймалось.

Відповідно до вимог статті 72 Кодексу адміністративного судочинства
України вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для
адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи
бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в
питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Колегія суддів погоджується з висновками
судів, які, відмовляючи в задоволенні позову, виходили з того, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1,
виданий позивачу в результаті скоєння злочину службовими особами, в порушення
вимог чинного законодавства.

Доводи касаційної скарги не дають підстав
для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального і процесуального права, які зазначені у статтях 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального і процесуального права, і підстави для їх зміни
чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1як представника позивача ОСОБА_2залишити без
задоволення.

Постанову Печерського районного суду м.
Києва від 17 березня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22
грудня 2006 року у справі за позовом
ОСОБА_2до Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Міністерства внутрішніх справ України, в особі:
відділу у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб Печерського районного управління
головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, та
управління Міністерства внутрішніх справ Україниу Черкаській області, про
скасування повідомлення про недійсний паспорт та скасування висновку за
матеріалами службової перевірки законності видачі паспортів громадянина
України - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає, крім як у порядку та з підстав,
передбачених статтями 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: суддя
Т.А.Чумаченко