Справа № К-22532/06
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2007-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Бутенка В. І.,

Лиски Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Штульмана І. В.,

При секретарі Ліщинській В. О.,

З участю представника
Міністерства юстиції України Головатенко О. М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання
протиправними дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень при розгляді
звернення, за касаційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26
травня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 20 липня
2006 року, -

В С
Т А Н
О В И
Л А :

В грудні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду
Київської області з позовом до Міністерства юстиції України про визнання
протиправними дій та бездіяльності, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1,
користуючись своїм правом на звернення до органів державної влади та своїм правом
на участь в управлінні державними справами, гарантованими ст. ст. 38, 40
Конституції України та ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», ним було
направлено два звернення до Міністерства юстиції України з клопотанням про
надання роз'яснень стосовно шляхів реалізації своїх прав та прав своїх дітей,
які надані Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В листопаді 2005 року на його адресу надійшов лист від Міністерства юстиції
України від 11 листопада 2005 року, в якому зазначено, що розгляд порушених в
його листі питань виходить за межі повноважень Міністерства юстиції України.

Вважає, що ненадання відповідачем відповіді по суті його звернення
спричинило порушення його громадянських прав та просив визнати протиправними
дії та бездіяльність Міністерства юстиції України при розгляді його звернення
та зобов'язати відповідача надати відповідь по суті його звернення від 02
жовтня 2005 року.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26
травня 2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20 липня 2006 року
апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а постанова
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 травня 2006 року -
без змін.

У касаційній скарзі на постанову Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 26 травня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Київської
області від 20 липня 2006 року ОСОБА_1
ставить питання про скасування судових рішень в зв'язку з неправильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права та направлення справи на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З 01 вересня 2005 року набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства
України, призначення якого полягає у визначенні повноважень адміністративних
судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до
адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа адміністративної
юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення
адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін
є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи
службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Приймаючи постанову від 26 травня 2006 року в адміністративній справі, суд
першої інстанції керувався нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Переглядаючи вказану постанову в апеляційному порядку, суд апеляційної
інстанції на дану обставину уваги не звернув та розглянув справу за правилами
Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 227 КАС України підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на
новий судовий розгляд є порушення норм матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи і не можуть
бути усунені судом касаційної інстанції.

За правилами ч. 4 ст. 227 КАС України справа направляється до суду
апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо
порушення допущені тільки цим судом.

За таких обставин, ухвала Апеляційного суду Київської області від 20 липня
2006 року підлягає скасуванню за правилами ст. 227 КАС України, а справа
направленню до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.ст.
221, 223, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів ,-

У Х В
А Л И
Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 20 липня 2006 року -
скасувати.

Справу направити до Київського апеляційного адміністративного суду на новий
розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст.. 237 КАС України.

Судді :

В.
І. Бутенко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

М.
О. Сорока

І.
В. Штульман