Справа № 22-а-1150/07
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2007-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний
суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" вересня 2007 року
м. Харків

Справа № 22-а-1150/07

Категорія: оскарження дій Головуючий
1 інстанції: Лосева Д.А.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий
суддя Філатов Ю.М.,

Суддя
Водолажська Н.С., Суддя Шевцова Н.В.

при секретарі
Волошиній Я.В.

з викликаних та повідомлених осіб у судове
засідання ніхто не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 21.10.2002 року по справі № 2-2920/02

за
позовом ОСОБА_1

до Дзержинського районного
управління Пенсійного фонду України в м. Харкові

про
оскарження неправомірних дій, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася із скаргою до Дзержинського
районного суду м. Харкова, в якій просила визнати дії Дзержинського районного
управління Пенсійного фонду України і відповідний розрахунок її пенсії такими,
що суперечать законодавству України, що призвело до великої різниці у виплаті
пенсії з 1997 р. по час звернення із скаргою (12.02.02 р.).

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від
21.10.02 р. по справі № 2-2920/2002 р. було відмовлено позивачці у задоволенні
скарги. За заявою представника позивачки від 25.10.02 р. судом було надане
обґрунтування рішення.

Скаржниця з даним судовим рішенням та його обґрунтуванням
не погодилася і її представник, гр. ОСОБА_2., звернувся з апеляційною скаргою
від 12.11.02 р., в якій просив скасувати судове рішення і постановити нове у
відповідності до Конституції України або направити справу на новий розгляд.
Апеляційна скарга вмотивована тим, що суд невірно застосував положення
постанови КМУ № 1357 та не взяв до уваги незаконність постанови КМУ № 2034 від
21.12.98 р.

Відповідач письмові заперечення проти апеляційної скарги
не направив, представник відповідача в судове засідання не явився. Про час та
місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи судового
рішення, апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку стосовно того, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що гр. ОСОБА_1.
отримувала пенсію відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення». У
зв'язку із внесеними змінами до ст. 19 Закону та прийняттям КМУ України
постанови № 1357 від 08.12.97 р. вона звенулася до відповідача з заявою про
виплату їй різниці між виплаченою з 1997 р. та проіндексованою пенсією.
Оскільки відповідачем 11.01.02 р. було відмовлено гр. ОСОБА_1. у задоволенні
заяви, то заявниця вважала ці дії неправомірними.

Як вбачається з наданих до матеріалів справи документів
та досліджених судом першої інстанції пояснень представників сторін, заявниці
індексації пенсії проводилася відповідно положенням Закону України «Про
індексацію грошових доходів населення» і з урахуванням того, що станом на
01.01.97 р. розмір пенсії заявниці дорівнював 49,86 грн., тобто в межах трьох
мінімальних розмірів пенсії за віком.

Базовим для нарахування індексу інфляції для проведення
індексації доходів населення був визначений січень 1998 р. У відповідності з п.
1 постанови КМУ № 663 від 07.05.98 р. збільшення доходів громадян у зв'язку з
індексацією проводилося з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому
офіційно був оприлюднений індекс споживчих цін, розрахований наростаючим
підсумком в разі, якщо він перевищував 105% - рівень пороги інфляції. За таких
обставин станом на 01.07.99 р. розмір пенсії заявниці дорівнював 65,13 грн. З
урахуванням підвищення мінімальної пенсії з вересня 1999 р. та відсутністю
приросту індексу споживчих цін індексація пенсій у цей період не проводилася, а
пенсія заявниці дорівнювала 74,7 грн. Станом на 01.11.00 р. пенсія гр. ОСОБА_1.
була розрахована в розмірі 81,34 грн.

Оскільки в подальшому офіційний індекс споживчих цін не
перевищував встановлений поріг індексації 105%, індексація пенсій не
проводилася, а тому у позивачки не було законних підстав для вимог про виплату
різниці між виплаченою їй пенсії і тою, яка і не могла бути їй нарахована.

Зважаючи на встановлені колегією суддів обставини,
підстав для скасування рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від
21.10.02 р. по справі № 2-2920/2002 р. не виявлено.

Керуючись
ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2. на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.10.2002 року
по справі № 2-2920/02 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м.
Харкова від 21.10.2002 року по справі № 2-2920/02 за позовом ОСОБА_1 до
Дзержинського районного управління Пенсійного фонду України в м. Харкові про
оскарження неправомірних дій - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання
касаційної скарги протягом 30 днів з моменту виготовлення повного тексу.

Головуючий Ю.М. Філатов

Судді Н.С. Водолажська

Н.В. Шевцова

Повний текст ухвали виготовлено та підписано
11.09.2007 року.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду
Н.С. Водолажська