Справа № К-15741/06
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2007-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Фадєєвої Н.М., Леонтович К.Г., Гордійчук М.П., Бим М.Є.,

Чалого С.Я.,

розглянувши у попередньому розгляді справу за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від
06.12.2005 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21.02.2006 року у
справі №2-10740/05 за позовом ОСОБА_1 до
Київського міського військового комісаріату про перерахунок пенсії, -

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київського
міського військового комісаріату про перерахунок пенсії мотивуючи позовні
вимоги тим, що на підставі чинного
законодавства відповідач повинен був здійснювати перерахунок його пенсії після введення
підвищення грошового забезпечення, відповідно
до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших
осіб». Оскільки відповідач такого перерахунку не зробив, просить
зобов'язати його провести перерахунок пенсії
за вислугу років з урахуванням надбавок, що відбулися після його звільнення в запас, а саме: 40 %
надбавки посадового окладу, згідно Указу
Президента України №847/99 від 14.07.1999 року з 01.09.1999 року по 31.12.2002 року; 100% надбавки, передбаченої
Указом Президента України від 23.02.2002
року №173 «Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб
рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» з 01.01.2003 року по 31.10.2003 року; 90% надбавки, передбаченої
Указом Президента України від 5 травня 2003 року №389/03 з 01.05.2003 року по
31.10.2003 року; 33,3 % премії, передбаченої
п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2000 року №829 і наказом Міністра Оборони України від
05.03.2001 року №75 з 01.10.1996 року
по 31.10.2003 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від
06.12.2005 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від
09.12.2005 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Київського міського військового
комісаріату відмовлено.

Не погоджуючись із постановленими по справі судовими
рішеннями позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну
скаргу, в якій просить постанову Шевченківського районного суду м. Києва від
06.12.2005 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21.02.2006 року
скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції вірно встановлено,
що позивач проходив військову службу і у 1978 році був звільнений зі служби з
призначенням пенсії військовослужбовця. При
нарахуванні та перерахунку пенсії позивачу були враховані виплати до грошового забезпечення, як передбачено ст. 43
Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

За таких обставин, судами першої та апеляційної інстанції правильно застосоване
законодавство, що регулює дані правовідносини, вірно зроблений висновок
про те, що при призначенні пенсії військовослужбовцям
враховуються тільки ті види грошового утримання, які вони отримували до призначення пенсії, а надбавки
встановлені після її призначення не
можуть бути враховані, та дійшли правильного висновку про необхідність
відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо
визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не
дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, суди першої та апеляційної інстанції винесли
законні і обґрунтовані рішення,
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 06.12.2005 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21.02.2006 року залишити без змін.

Ухвала остаточна і
оскарженню не підлягає.

Судді:

(підписи)

З оригіналом згідно

Суддя
Вищого адміністративного

суду
України К.Г.Леонтович