Справа № 22а-632/07
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2007-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-632/07
Головуючий суддя у 1-ій Категорія стат.обліку -
інстанції -Притуло Л.В..
«16» липня 2007 року
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:
судді: Софронової С.В. (доповідач)
суддів:
Уханенко С.А.
судового засідання Портненко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької області від 12 квітня 2007 року
у адміністративній справі № 2а-474/07 за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці, соціального
захисту населення та житлових субсидій Мелітопольської міської ради «про стягнення
недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги учаснику бойових дій»,-
2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці, соціального захисту
населення та житлових субсидій Мелітопольської міської ради, в якому просив
винести рішення про стягнення з відповідача на його користь суму недоплаченої
одноразової щорічної грошової допомоги у розмірі 1545,00 грн.
обґрунтування заявлених вимог, позивач посилався на те, що він є учасником бойових
дій і згідно з ч.22 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» йому щорічно до 5 травня, повинна надаватися одноразова
грошова допомога в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Проте, всупереч
вимог ст.22 Конституції України та ст.2 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» у 2006 роки призначена йому грошова допомога виплачена в
сумі 250,00 грн., тобто не в повному обсязі. За розрахунком позивача розмір
недоплаченої разової грошової допомоги за 2006 рік складає 1545,00 грн. (359,00
грн. x 5- 250,00 грн.= 1545,00 грн.).
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 квітня
2007 року позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі
погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну
скаргу, в якій поставлено питання про скасування постанови суду, оскільки вона
не відповідає вимогам закону та постановити нове рішення по справі.
законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав, а
постанова суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що
підтверджується посвідченням НОМЕР_1, виданим військовою частиною А4158
18.09.1997 р., а тому відповідно користується пільгами, встановленими Законом
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від
22.10.1993 року N 3551-XII.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.22
Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, тому
відсутність коштів не позбавляє учасника бойових дій права на таку допомогу.

Проте,
судом першої інстанції не враховано, що органи соціального захисту діяли
відповідно до діючого законодавства, оскільки ст.77 п.18 Закону України „Про
державний бюджет України на 2006 р.” зупинена частина 5 статті 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від
22.10.1993 року N 3551-XII, а розмір
щорічної разової грошової допомоги у 2006 р. встановлено ст.30 Закону України
„Про державний бюджет України на 2006 рік” від 20 грудня 2005 року N 3235-IV, яка встановлює
розмір щорічної разової допомоги учасникам бойових дій в розмірі 250
гривень.

Відповідно
до ст.ст.12-16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII
(ст.17-1 цього Закону від 22.10.1993 року N 3551-XII) органи праці
та соціального захисту населення при здійсненні виплати щорічної разової
грошової допомоги діють відповідно до ст.21 Бюджетного Кодексу України, тобто
як розпорядники бюджетних коштів, а порядок виплати разової грошової допомоги
ветеранам війни визначається Кабінетом Міністрів України, який має щорічно у
проекті Державного бюджету України передбачати цільові кошти необхідні для
виплати разової грошової допомоги ветеранам війни (ч.2 Закону України від 25.12.1998 р. N 367-XIV)

Відповідно
до ч.2 ст.95
Конституції України, виключно
законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Згідно
до ст.19 Конституції України органи державної
влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Постановою
Кабінету Міністрів України № 177 від 18.02.2004 р. «Про забезпечення щорічної
виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що Міністерство фінансів України і Державне
казначейство України забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів
Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової грошової допомоги
у розмірах, установлених законом про державний бюджет на відповідний рік.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивачу у 2006 році
було виплачено щорічну разову грошову допомогу у розмірі 250,00 грн., а
тому колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції і не
знаходить підстав для задоволення позову стосовно стягнення на його
користь суми в розмірі 1545,00 грн.

Твердження
позивача стосовно недійсності нормативних актів державної влади, якими
обмежуються передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» права і пільги ветеранам війни, колегія суддів не приймає
до уваги, оскільки Закон України «Про бюджет України» та його положення мають
вищу юридичну силу відносно інших спеціальних законів стосовно визначення
розміру або порядку грошової допомоги, бо він є основним та головним (окрім
Конституції) фінансовим нормативним актом розподілу доходів та видатків в
країні.

Колегія
суддів також не знаходить підстав вважати, що при виплаті позивачу щорічної
одноразової допомоги у розмірі 250 грн., були порушені його права на соціальний
захист, які гарантовані ст.46 Конституції України, оскільки це право
гарантується за рахунок бюджетних джерел соціального забезпечення, а вказана щорічна одноразова допомога не є
єдиним джерелом його існування.

За
вказаних обставин, положення цього закону, яким було призупинено дію ч.5 ст.12
Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”
та визначено розмір щорічної грошової
допомоги учасникам війни, є обов'язковим для застосування та вирішення справ у
суді. Окрім того, вищезазначені
положення Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік” не
скасовано та не визнано неконституційними.

Посилання
позивача на рішення Конституційного Суду України № 20-рп від 01.12.2004 р. щодо
невідповідності Конституції України ст.44 Закону України «Про Державний бюджет
України на 2004 рік» не є підставою для задоволення позову, оскільки визнані
неконституційними положення втрачають чинність з дня ухвалення рішення, а саме
з 01.12.2004 року та не стосуються розмірів виплати разової грошової допомоги,
які були встановлені у 2006 році.

З огляду на
вищевикладене, та з врахуванням меж повноважень, визначених ст.202 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги
та вважає, що постановлене у справі судове рішення підлягає скасуванню, а в задоволені
позову повинно бути відмовлено.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, 202, 205
КАС України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну
скаргу Управління праці, соціального захисту населення та житлових субсидій
Мелітопольської міської ради - задовольнити.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 12 квітня 2007 року - скасувати

В позові
ОСОБА_1 до Управління праці, соціального
захисту населення та житлових субсидій Мелітопольської міської ради «про
стягнення недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги учаснику бойових
дій» - відмовити.

Ухвала
суду в повному обсязі буде складена 20
липня 2007 року

Ухвала
суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з часу викладення повного тексту.

Судді: