Справа № 22А-131/07р.
Суддя: Панько В.Ф.
Дата ухвалення: 2007-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06
березня 2007 року м.
Ужгород

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області

в складі:
головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів :
Панька В.Ф., Готри Т.Ю. при секретарі: Попович А.І.

за участю
: апелянта Жупан Ж.В., представника Руденко Я.Г.; позивача ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної податкової адміністрації України в інтересах якої
діє по дорученню Жупан Жаннета Василівна на постанову Ужгородського
міськрайонного суду від 26 грудня 2006 року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації України, Ужгородської
міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській області про визнання
протиправним рішення від 27.09.2005 року №НОМЕР_1 і скасування податкових
повідомлень від 06.04.2005 року №НОМЕР_2, від 27.07.2005 року №НОМЕР_3 та
податкові вимоги від 29.06.2005 року №НОМЕР_4, від 06.09.2005 року №НОМЕР_5 і
зобов'язання вчинити перерахунок прибутку за 2004 рік,-

встановила:

Заперечуючи постанову суду першої інстанції Державна податкова
адміністрація України в інтересах якої діє по дорученню Жупан Ж.В. подала
апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати згадану
постанову місцевого суду та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні
позовних вимог. Мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції є
незаконною так-як постановлена з порушенням норм процесуального та
матеріального права .

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 26 грудня 2006 року
позовні вимоги задоволено у цілому.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, апелянтка Жупан Ж.В. та
представник Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції у Закарпатській
області в особі Руденко Я.Г. підтримали доводи апеляційної скарги та просили
апеляційний суд задовольнити її з підстав наведених у ній.

Позивачка ОСОБА_1 заперечила вимоги апеляційної скарги, оскільки судове
рішення відповідає вимогам діючого законодавства.

Протягом судового розгляду, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1
являється приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу і
здійснює незалежну професійну діяльність. Та порядок оподаткування доходів
фізичних осіб, які здійснюють незалежну професійну діяльність регулюється ЗУ
"Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003 року. Проте
спеціального розділу чи статей, які б регламентували особливості оподаткування
доходів таких осіб не передбачено даним Законом. Однак, виходячи із загальних
норм цього Закону, доходи приватних нотаріусів оподатковуються в порядку
визначення загального оподаткованбго доходу, шляхом ведення книг обліку доходів
і витрат у разі коли такий платник податку зобов'язаний цим Законом подавати декларацію
або має право на таке подання при застосуванні права на податковий кредит.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін,
які беруть участь у справі, розглянувши матеріали справи та ознайомившись із
викладеними в апеляційній скарзі доводами, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області дійшла висновку, що
ця скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних мотивів.

Згідно вимоги ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті
обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 32 ЗУ
"Про нотаріат" від 02.09.1993 року передбачено, що з
доходу приватного нотаріуса справляється прибутковий податок за ставками,
встановленими чинним законодавством України.

Справа № 22А -
131/07р.

Відповідно до
вимог п.19.1. ст.19 ЗУ
"Про податок з доходів фізичних осіб" від 22.05.2003
року, платник податку зобов'язаний вести облік доходів і витрат у обсягах,
достатніх для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у
разі коли такий платник податку зобов'язаний цим Законом подавати декларацію
або має-право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у
тому числі при застосуванні права на податковий кредит. Та на вимогу
податкового органу у межах його компетенції, визначеної законодавством,
пред'являти документи і відомості, пов'язані з виникненням доходу або права на
отримання податкового кредиту, обчисленням і сплатою податку, та підтверджувати
необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у декларації з
цього податку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на виконання даної норми та у
відповідності до вимог статей 5, 6, 25, 26, 28 і 52 ЗУ "Про нотаріат"
від 02.09.1993 року при подачі декларації зазначила як загальний річний
оподатковуваний дохід так і перелік обов'язкових витрат пов'язаних із
вчинюваними нею нотаріальними діями, що дає право на податковий кредит .

Зазначені дії ОСОБА_1 відповідають загальним нормам ЗУ "Про податок з
доходів фізичних осіб", оскільки спеціальної норми даним Законом не
передбачено, щодо заборони приватному нотаріусу подавати до податкового органу
понесені обов'язкові витрати при вчиненні нотаріальних дій.

Така ж позиція з цього питання і Міністерства Юстиції
України та ДПА України при застосуванні у практичній роботі податкових органів
цього Закону з питань оподаткування доходів фізичних осіб, які здійснюють
незалежну професійну діяльність, зокрема приватну нотаріальну.

Отже, витрати приватних нотаріусів, що пов'язані з організацією їх роботи є
об'єктивною, необхідністю для забезпечення законності та професійної діяльності
останніх, які являються обов'язковою вимогою чинного законодавства, а звідси
повинні відображатись в поданій ними декларації.

Посилання апелянтом на п.5.3. ст.5 ЗУ
"Про податок з доходів фізичних осіб" не можна вважати
правомірним за даних обставин справи, оскільки даний пункт взагалі не
врегульовує питання витрат пов'язаних з необхідністю самої діяльності фізичної
особи, які є обов'язковими у відповідності до чинного законодавства. Стаття 5
Закону не містить повний перелік витрат, дозволених до включення до складу
податкового кредиту та надає право центральному податковому органу видавати
інструкції з питань застосування норм цієї статті та провадить безоплатні
роз'яснення порядку документального підтвердження прав на податковий кредит та
подання податкової декларації. Таким чином, здійснення незалежної професійної
приватно нотаріальної діяльності, узгоджується з практикою застосування норм
даного Закону, щодо урегулювання дозволених понесених витрат, які включаються
до складу податкового кредиту.

З огляду на те, що правові підстави для скасування чи зміни постанови суду
відсутні, а тому постановлене у справі судове рішення відповідає її матеріалам
і вимогам закону та підстав для його скасування немає. Отже, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у
відповідності до вимог передбачених статтями 159, 200 КАС України дійшла
висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення місцевого
суду - без змін .

Виходячи з викладеного та керуючись вимогами статей 160 ч.3, 198, 200, 206
і 212 КАС України, апеляційний суд:

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної податкової адміністрації України в інтересах
якої діє по дорученню Жупан Жаннета Василівна - відхилити .

Постанову
Ужгородського міськрайонного суду від 26 грудня 2006 року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після
набрання нею законної сили.