Справа № К-7828/06
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2007-06-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ К-7828/06
ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2007 року м.
Київ

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Бившевої Л.І., Голубєвої Г.К., Костенка М.І.,
Пилипчук Н.Г.

розглянувши у попередньому
судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.01.2005р.

у справі № 38/288 (17/149) господарського суду Дніпропетровської області

за позовом Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю «Окс»,

2) товариства з обмеженою
відповідальністю «Ексі»

про визнання угоди недійсною

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2004р.,
залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського
суду від 26.01.2005р., в задоволенні позову ДПА у Дніпропетровській області про
визнання недійсним з підстав, передбачених статтею 49 ЦК УРСР, договору
купівлі-продажу векселів від 02.09.1999 р. № 78, укладеного між ТОВ «Окс» та
ТОВ «Ексі», відмовлено з посиланням на недоведеність в судовому процесі факту
укладення спірного договору з метою, що суперечить інтересам держави.

В касаційній скарзі ДПА у Дніпропетровській області просить скасувати
ухвалені по справі судові рішення та прийняти нове рішення про відмову в
позові, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, зокрема
статті 49 ЦК УРСР.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до
висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 02.09.1999 р. між ТОВ «Ексі» / продавець / та ТОВ
«Окс» /покупець/ був укладений договір купівлі-продажу векселів. На виконання
цього договору ТОВ «Ексі» передав ТОВ «Окс» простий вексель від 19.03.1999р. №
3093 номінальною вартістю 157 217,98 грн., що підтверджується актом
прийому-передачі векселів від 06.09.1999р., а ТОВ «Окс» платіжним дорученням №
211 сплатив продавцю отриманий вексель на повну номінальну вартість 07 вересня
1999 року.

Фактичною підставою для звернення до суду з позовом про визнання вказаного
договору недійсним як такого, що укладений ТОВ «Ексі» з метою, що суперечить
інтересам держави та суспільства, а саме: з метою приховування від
оподаткування доходів, отриманих за цим договором, стали обставини підписання
спірного договору неуповноваженою зазначеним товариством на це особою;
незнаходження цього ж товариства за адресою, зазначеною в реєстраційних
документах, та скасування державної реєстрації ТОВ «Ексі» рішенням арбітражного
суду Дніпропетровської області від 27.02.2001р. з підстави неподання цим
товариством податкової звітності протягом року.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлений факт недоведеності
позивачем того, що ОСОБА_1., вказаний в договорі купівлі-продажу векселів від
02.09.1999р. № 78 та акті прийому-передачі векселів від 06.09.1999р. як
директор ТОВ «Ексі», та за підписом якого укладені вищеназвані документи, є
тією особою, яка відповідно до листа Державного департаменту України з питань
виконання покарань в Дніпропетровській області від 05.03.2002р. НОМЕР_1
значиться такою, що в період з 06.06.1997р. по 15.06.2000р. перебувала в місці
позбавлення волі.

Будь-яких обставин стосовно того, що ТОВ «Ексі» станом на момент укладання
та виконання спірного договору не перебувало за адресою, зазначеною в
реєстраційних документах цього товариства, судом не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС України обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Рішенням арбітражного суду Дніпропетровської області від 27.02.2001 р. по
справі № А2/237 за позовом прокурора Красногвардійського району м.
Дніпропетровська в інтересах Красногвардійського райвиконкому м.
Дніпропетровська до товариства з обмеженою відповідальністю «Ексі» про
скасування державної реєстрації, яке вступило в законну силу, скасовано
державну реєстрацію ТОВ «Ексі», підставою чого слугував встановлений судом факт
неподання цим підприємством до органів державної податкової служби документів
податкової звітності протягом року. Водночас вказаним судом не встановлено з
якого саме часу починався відлік згаданого року, в межах якого не подавалася
податкова звітність ТОВ «Ексі».

За таких обставин посилання податкового органу на рішення арбітражного суду
Дніпропетровської області від 27.02.2001 р. як на доказ того, що у ТОВ «Ексі»
був намір приховати від оподаткування доходи, отримані за договором
купівлі-продажу векселів від 02.09.1999р. № 78, є необґрунтованим, як є
необґрунтованим і те, що сам лише факт неподання ТОВ «Ексі» податкових
декларацій, а також несплата податків при безумовному свідченні про порушення
цим підприємством вимог податкового законодавства є достатнім доказом того, що
спірний договір був укладений цим підприємством з метою, що суперечить
інтересам держави, оскільки таке із змісту договору та дій його сторін по виконанню
договору не випливає.

Згідно позовної заяви від 29.05.2003р. позов про визнання недійсним
договору купівлі-продажу векселів від 02.09.1999р. № 78 пред'явлений ДПА у
Дніпропетровській області до суду з підстав та наслідками, встановленими
статтею 49 ЦК УРСР.

Згідно статті 49 ЦК УРСР, чинного до 01.01.2004 р., якщо угода укладена з
метою, завідомо суперечною інтересам соціалістичної держави і суспільства, то
при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання угоди обома сторонами - в
доход держави стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання угоди
однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею і
все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності ж
умислу лише у однієї з сторін все одержане нею за угодою повинно бути повернуто
другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного
стягується в доход держави.

Цивільний кодекс України, який набрав чинності 1 січня 2004 року, серед
правових наслідків вчинення правочину, який порушує публічний порядок, не
встановлює санкцій, аналогічних тим, які були встановлені статтею 49 ЦК УРСР.

Такі санкції за укладення угоди / вчинення господарського зобов'язання / з
метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, встановлені
статтею 208 Господарського кодексу України.

За встановленого в судовому процесі факту недоведеності позивачем обставин,
якими обґрунтовані позовні вимоги, суди дійшли правильного висновку про те, що
підстави для задоволення позову про визнання спірного договору недійсним та
стягнення в доход держави грошових коштів у сумі 157 217,98 грн. відсутні.

Наведеним спростовуються доводи касаційної скарги щодо порушення судами
попередніх інстанцій норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Державної податкової адміністрації у
Дніпропетровській області залишити без задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.01.2005р.- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-238
Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий Усенко
Є.А.

Судді Бившева Л.І.

Голубєва
Г.К.

Костенко
М.І.

Пилипчук
Н.Г.

З оригіналом згідно

Суддя Усенко
Є.А.