Справа № 22-151ас/2007
Суддя: Алексєєв А.В.
Дата ухвалення: 2007-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №22-15 lac/2007 Головуючий
1 інстанції Неженцева О.В.,
Категорія - 26 Доповідач
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2007
року Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого - Червінської М.Є.
Судців - Алексеева А.В.,
Кіянової С.В.

При секретарі - Мартіросової А.Б.

З участю позивача ОСОБА_1,
Представника відповідача Чулкова Р.П. Третьої особи ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову Кіровського районного суду міста
Макіївки Донецької області від 17 листопада 2006 року за

позовом
ОСОБА_1до Макіївської міської ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання
протиправним та скасування рішення щодо надання у приватну власність земельної
ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду із адміністративним позовом до Макіївської міської ради,
в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення пункту 1.3 рішення
Макіївської міської ради НОМЕР_1 у частині передачі у приватну власність
ОСОБА_2земельної ділянки.

В обґрунтування свої позовних вимог позивач посилався на
те, що згідно рішенню Кіровської районної Ради міста МакіївкиНОМЕР_2 земельна
ділянка за адресою АДРЕСА_1, була залишена у загальному користуванні
співвласників домоволодіння, якими на даний час є він та ОСОБА_2 Рішенням
Макіївської міської ради від 7 листопад 2001 року ОСОБА_2 було надано у
власність земельну ділянку площею 223 кв.м. за вказаною адресою та виданий акт
про право власності на земельну ділянку. Рішенням Кіровського районного суду
міста Макіївки від 7 серпня 2003 року за його позовом було скасовано зазначений
акт на право власності на земельну ділянку, проте не було скасовано рішення про
надання земельної ділянки у власність, оскільки він не ставив такої вимоги.
Вважає оскаржуване рішення про надання земельної ділянки у власність
протиправним, оскільки на час його винесення між ним та ОСОБА_2 виник спір з
приводу встановлення меж земельних ділянок, який не вирішений і на даний час.

Постановою Кіровського районного суду м. Макіївки від 17 листопада 2006
року відмовлено у задоволенні зазначених позовних вимог.

Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1
є власником 2/5 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від 9 квітня 1992 року. ОСОБА_2 є власником 3/5
частин цього ж домоволодіння на підставі свідоцтва^
пролраволахпадщинуза-заповітом від 1£ січня 1991 року. Частини домоволодіння розташовані на
земельній ділянці площею 0,0426 га.
Згідно рішенню Кіровської районної ради міста Макіївки від 17 грудня 1975
року №НОМЕР_2 зазначена земельна ділянка залишена у сумісному користуванні
власників будинку. Рішенням Макіївської міської ради НОМЕР_1 ОСОБА_2 було
надано у приватну власність для подальшого будівництва та обслуговування жилого
будинку земельна ділянка площею 223 кв.м. за вказаною адресою. Суд першої
інстанції дійшов до висновку про правомірність вказаного рішення ради, оскільки
земельні спори між позивачем та ОСОБА_2 були розгляну на час винесення рішення
радою погоджувальними комісіями, рішення яких не були оскаржені до суду.

В апеляційній
скарзі позивач просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову по
справі, якою задовольнити позовні вимоги. Позивач посилається на те, що між ним
та ОСОБА_2 триває земельний спір, який не був вирішений на час надання їй
земельної ділянки у власність. За таких підстав відповідач не мав права
надавати земельну ділянку у власність одної зі сторін земельного спору. Рішення
погоджувальних комісій не були ним оскаржені до суду, оскільки вони були
прийняті у його відсутність та не доведені до його відома.

Заслухавши
доповідача, сторони, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду підлягає скасуванню, з
ухваленням нової постанови по справі, з таких підстав.

З матеріалів
справи вбачається, що відповідно до угоди про право забудови вільної земельної
ділянки від 22 червня 1949 року ОСОБА_2 була виділена земельна ділянка площею
348 кв.м. у користування строком на 49 років для будівництва жилого будинку
(а.с.70).

Апеляційним
судом встановлено, що у подальшому власники (співвласники) будинку земельну
ділянку іншого розміру в користування у встановленому законом порядку не
отримували.

На час
виникнення спору ОСОБА_1
є власником 2/5 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від 9 квітня 1992 року. ОСОБА_2 є власником 3/5
частин цього ж домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 18 січня 1991 року.

Рішенням
Кіровської районної ради міста Макіївки від 17 грудня 1975 року присадибна
земельна ділянка, зайнята вказаним домоволодінням, була залишена у спільному
землекористуванні співвласників будинку.

Рішенням
Макіївської міської ради НОМЕР_1 ОСОБА_2 було надано у приватну власність для
подальшого будівництва та обслуговування жилого будинку земельна ділянка площею
223 кв.м. за вказаною адресою, згідно її заяви про безоплатну передачу у
приватну власність земельної ділянки.

Згідно статі 17
Земельного Кодексу України (у редакції 1992 року, яка діяла на час винесення
рішення) передача земельних ділянок у приватну власність проводиться Радами
народних депутатів, на території яких розташована земельна ділянка. Земельні
ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що
підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані БТІ тощо).

Як вбачається зі
заяви ОСОБА_2 (а.са.66) до заяви було надано угоду про забудову земельної
ділянки 1949 року.

Під час
винесення відповідачем оскаржуваного рішення не було враховано, що у доданому
до заяви документу (угоди про забудову) не визначено, що ОСОБА_2 є користувачем
земельної ділянки, у розмірах, визначених в оскаржуваному рішенні.

Відповідачем також не було враховано, що земельна ділянка знаходилася у
спільному землекористуванні. Відповідачкою до зазначеної заяви також не було
додано рішення Кіровської районної
ради міста Макіївки від
17 грудня 1975
року, яким

присадибна
земельна ділянка, зайнята вказаним
домоволодінням, була залишена у
спільному землекористуванні співвласників будинку

Відповідно до вимог статті 42 Земельного Кодексу України
(в редакції 1992 року), громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та
споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності,
використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно.

Таким чином, сторони після набуття права власності на частки будинку, стали
землекористувачами ділянки, яка надавалася у встановленому законом порядку
угодою про забудову від 22 червня 1949 року та рішення Кіровської районної ради
міста Макіївки від 17 грудня 1975 року.

Апеляційним судом встановлено, що між співвласниками будинку та
землекористувачами земельної ділянки тривалий час існує спір щодо визначення
порядку користування земельною ділянкою.

Як вбачається з акту про встановлення меж земельної ділянки від 5 грудня
2000 року (а.с. 67), межі земельної ділянки не були погоджені спільним з
ОСОБА_2 землекористувачем - ОСОБА_1

За таких підстав, рішення Макіївської міської ради від 7 листопада 2001
року є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки винесено без врахування
зазначених обставин і всупереч вимогам статей 17, 30, 42 ЗК України (в редакції
1992) та порушує права позивача ОСОБА_1 як землекористувача.

Суд 1 інстанції, не врахував наведеного та з порушенням норм матеріального
права ухвалив постанову про відмову у задоволенні позовних вимог. Висновки суду
першої інстанції та доводи відповідача про відсутність між позивачем та ОСОБА_2
земельного спору на час винесення рішення міською радою не відповідають
фактичним обставинам справи та спростовуються вищенаведеним.

Відповідно до вимог ст. 202 КАС України, постанова суду підлягає
скасуванню, якщо вона постановлена з порушенням норм матеріального та
процесуального права. У разі скасування постанови суду, відповідно до вимог ст.
202 КАС України, апеляційний суд ухвалює нову постанову по справі, якою, за
вищенаведених підстав, задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 до Макіївської
міської ради, визнає протиправним та скасовує пункт 1.3 рішення Макіївської
міської ради НОМЕР_1 у частині передачі у приватну власність ОСОБА_2земельної
ділянки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207 КАС України
апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду міста Макіївки
Донецької області від 17 листопада 2006 року скасувати.

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1до Макіївської міської ради про
скасування пункту 1.3 рішення Макіївської міської ради НОМЕР_1 у частині передачі
у приватну власність ОСОБА_2земельної ділянки.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1.3 рішення Макіївської міської
ради щодо передачі у приватну власність ОСОБА_2земельної ділянки площею 223
кв.м. за адресою АДРЕСА_1

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня складання повного тексту постанови.