Справа № 21-1058во06
Суддя: Кривенко В.В.
Дата ухвалення: 2007-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
21-1058во06: не визначено.
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 27.07.2007. Забезпечено надання загального доступу: 17.08.2007.
Номер судового провадження: не визначено
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючогоКривенка В.В.,суддівГусака М.Б.,Маринченка В.Л.,Панталієнка П.В.,Самсіна І.Л.,Терлецького О.О.,Тітова Ю.Г.,-

розглянувши у порядку письмового провадження за винятковими обставинами за скаргою Дочірнього підприємства “Добромиль-Яворів” Закритого акціонерного товариства “Українська промислова компанія “Добромиль” (далі - Дочірнє підприємство) справу за позовом Дочірнього підприємства до Державної податкової інспекції у Яворівському районі Львівської області (далі-ДПІ) про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2004 року Дочірнє підприємство звернулося до суду з позовом до ДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 30 квітня 2004 року, згідно з яким до нього застосовано штрафну санкцію в розмірі 1 003 200, 00 грн за порушення вимог підпункту “б” підпункту 8.6.1 підпункту 8.6.2 пункту 8.6 статті 8 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-III“Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі – Закон). На обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що перерахування ним коштів за простий вексель № 010 згідно з договоромкупівлі-продажу від 4 вересня 2002 року не належить до операцій, передбачених підпунктом “б” підпункту 8.6.1 підпункту 8.6.2 пункту 8.6 статті 8 Закону, здійснення яких при перебуванні активів платника податку в податковій заставі потребує попереднього узгодження з податковим органом.

Господарський суд Львівської області рішенням від 27 грудня 2004 року, залишеним без зміни постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17 серпня 2005 року, в задоволенні позову відмовив.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 березня 2006 року касаційну скаргу Дочірнього підприємства на зазначені рішення залишено без задоволення, а самі рішення -без зміни.

Ухвалені в справі судові рішення обґрунтовані тим, що позивач перерахував кошти за простий вексель у період, коли його активи перебували у податковій заставі, тому ця операція підпадала під дію підпункту “б” підпункту 8.6.1 підпункту 8.6.2 пункту 8.6 статті 8 Закону і її здійснення потребувало попереднього узгодження з податковим органом.

Дочірнє підприємство у скарзідо Верховного Суду України про перегляд за винятковими обставинами всіх судових рішень у справі порушило питання про їх скасування і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції. На обґрунтування скарги позивач послався на порушення норм матеріального права, неоднакове застосування судом касаційної інстанції підпункту 8.2.2, підпункту “б” підпункту 8.6.1 підпункту 8.6.2 статті 8 та підпункту 17.1.8 статті 17 Закону в аналогічних справах, неврахування Рішення Конституційного Суду України від 24 березня 2005 року № 2-рп/2005 та на постанови касаційного суду, в яких по-іншому застосовано вказані норми права.

Вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні касаційним судом одних і тих самих норм права, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України виходить із нижченаведеного.

Cудами встановлено, що 30 квітня 2004 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення згідно з яким до Дочірнього підприємства застосовано штрафну санкцію у розмірі перерахованих коштів 1 003 200, 00 грн за перерахування коштів за простий вексель у період, коли його активи перебували у податковій заставі.

Попередні судові інстанції дійшли висновку, що ця операція належить до операцій із використання цінних паперів, які засвідчують відносини боргу, а отже, її здійснення під час дії податкової застави без письмового узгодження з податковим органом є порушенням вимог підпункту “б” підпункту 8.6.1 підпункту 8.6.2 пункту 8.6 статті 8 ст. 8 Закону. Проте з таким висновком погодитися не можна.

Положення підпункту 8.2.2 пункту 8.2 статті 8 Закону передбачає поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків, що перебували на момент виникнення такого права в його власності (повному господарському віданні), а також на будь-які інші активи, на які платник податків набуде прав власності в майбутньому, до моменту погашення його податкових зобов’язань або податкового боргу.

За змістом цього положення право податкової застави поширюється практично на всі види активів платника податків. При цьому не враховується адекватність суми податкового зобов’язання чи податкового боргу з розміром заставлених активів платника податків, що не сприяє справедливому вирішенню питань застосування права податкової застави між суб’єктами податкових правовідносин.

Виходячи із загальних принципів права розмір податкової застави має відповідати сумі податкового зобов'язання, що забезпечувало б конституційну вимогу справедливості та розмірності. Остання як елемент принципу справедливості, передбачає встановлення публічно-правового обмеження розпорядження активами платника податків за несплату чи несвоєчасну сплату податкового зобов'язання та диференціювання такого обмеження залежно від розміру несплати платником податкового боргу.

Поширення права податкової застави на будь-які види активів платника податків, яка перевищує суму податкового зобов’язання чи податкового боргу, може призвести до позбавлення такого платника не тільки прибутків, а й інших активів, ставлячи під загрозу його подальшу підприємницьку діяльність аж до її припинення.

Як убачається з матеріалів справи, до податкової застави було включено всі активи позивача без урахування конкретної суми податкового зобов’язання. Тому висновки судів про законність застосування до нього штрафної санкції в розмірі відчуженого майна за порушення вимог підпункту “б” підпункту 8.6.1 підпункту 8.6.2 пункту 8.6 статті 8 Закону є помилковим.

Таким чином, судами неповно з’ясовані обставини справи та допущено неправильне застосування норм матеріального права. Тому колегія суддів уважає, що ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа -направленню до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись статтями 241-243 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

Скаргу Дочірнього підприємства “Добромиль-Яворів” Закритого акціонерного товариства “Українська промислова компанія “Добромиль” задовольнити.

Ухвалу Вищого адміністративного суду України від 16 березня 2006 року, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17 серпня 2005 року та рішення Господарського суду Львівської області від 27 грудня 2004 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова є остаточною і не може бути оскаржена, крім випадку, передбаченого пунктом 2 частини 1 статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

ГоловуючийВ.В. КривенкоСуддіМ.Б. ГусакВ.Л. МаринченкоП.В. ПанталієнкоІ.Л. СамсінО.О. ТерлецькийЮ.Г. Тітов

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...