Справа № 2-а-343/07
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2007-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-343/07
РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

„14” вересня 2007 р.
м. Рівне

Рівненській окружний адміністративний суд

В особі головуючого судді

Чалого І.С.

За участю секретаря судового
засідання Позивача: Представника позивача: Представника відповідача:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому с удовому засіданню адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до військової частини А
1671 про визнання дій незаконними та стягнення грошової компенсації за
невикористане речове майно,

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор звернувшись до
суду з адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_3, просить визнати дії відповідача незаконними, щодо
відмови в виплаті компенсації за недоотримане речове майно та стягнути з вч
А-1671 грошову компенсацію за не отримане під час проходження військової служби речове майно на користь ОСОБА_3 в
розмірі 4550 грн.50 копійок.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав.

Позивач ОСОБА_3 просить позов заявлений
в її інтересах задовольнити в повному
обсязі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що при проходженні військової служби, вона
перебувала на забезпеченні у відповідача, однак належне їй до видачі речове
майно не отримала, хоч неодноразово зверталась за його отриманням. На даний
час звільнена у запас і речового майна
не потребує, а просить відповідно до наданих відповідачем довідок ,
стягнути його вартість.

Представник відповідача ОСОБА_5. позов не визнав та пояснив суду, що правом
на отримання речового майна чи грошової компенсації під час проходження
військової служби позивач не скористався.

Крім того, дію ст. 9 ЗУ «Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та сімей», яка
давала позивачу таке право, в частині одержання грошової компенсації за не
отримане речове майно зупинено ЗУ «Про деякі заходи, щодо економії бюджетних
коштів» і цей закон є діючим та не
визнаний не конституційним. В бюджетах України за минулі роки не передбачено
витрат на грошову компенсацію за речове майно військовослужбовцям.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід
задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок
щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається
на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Представник відповідача заперечує проти адміністративного позову, однак на
думку суду він не довів суду правомірність дій в/ч А 1671 по відношенню до
позивача.

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу і перебував на речовому забезпеченні у
в/ч А 1671, що не заперечується
представником відповідача та підтверджується довідкою НОМЕР_1 року виданою в/ч
А 1671( а. с. 4)

Наказом НОМЕР_2 ОСОБА_3 в зв'язку із
звільненням в запас з правом носіння військової форми, було виключено із
списків військової частини.

При звільненні з військової служби ОСОБА_3 з нею не були проведені
розрахунки та відповідні належні їй виплати.

Як вбачається з довідок НОМЕР_1 виданої позивачу в/ч А
1671 та долученої до справи, загальна сума заборгованості за недоотримане нею
речове майно складає 4550 грн.50
копійок.

Згідно ст. 9 Закону України “ Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей ” - держава гарантує військовослужбовцям
матеріальне та інше забезпечення у розмірах, що стимулюють
зацікавленість громадян України у військовій службі.

Відповідно до п. 27 Постанови
Кабінету Міністрів України № 1444 від
28.10.2004 року “ Про забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних
Сил України у мирний час ” військовослужбовці звільнені у запас або відставку з
правом носіння військової форми одягу, за бажанням можуть
отримати речове майно, яке вони не отримали під час звільнення, або грошову
компенсацію за нього за цінами на
день підписання наказу про звільнення. Зазначеним особам, звільненим у запас
або відставку після закінчення строку контракту, за належне їм, але не отримане
протягом дії контракту речове майно виплачується грошова компенсація
пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до
дати закінчення контракту, або видається речове майно на суму грошової
компенсації.

Згідно ч. 2 Закону України “ Про деякі заходи щодо
економії бюджетних коштів “ призупинено дію частини другої ст. 9 Закону України
“ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей ” в
частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх
бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна…, однак,
виходячи з аналізу тексту цього закону, суд вважає, що вказана норма Закону поширюється тільки на військовослужбовців, які проходять дійсну військову службу в Збройних Силах
України, а позивач являється пенсіонером
за станом здоров'я Збройних Сил України.

Отже, дії посадових осіб вч А-1671, щодо відмови ОСОБА_3 в виплаті
компенсації за недоотримане речове майно є незаконними та зазначена сума заборгованості за речове майно
підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 70-72, 159 - 163, 255 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дії посадових осіб військової
частини А 1671 незаконними, щодо відмови в виплаті грошової
компенсації ОСОБА_1 за не отримане
речове майно під час проходження військової служби.

Стягнути з військової частини А 1671 м. Рівне вул. Соборна, 231 на користь ОСОБА_1, прож.: в
АДРЕСА_1 грошову компенсацію за
невикористане речове майно в сумі 4550 грн.50 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо
заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була
подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного
суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне
оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Повний
текст постанови складено і підписано «18» вересня 2007 року.

Суддя І.С.Чалий