Справа № 2-А-196/07
Суддя: Куропятник О.М.
Дата ухвалення: 2007-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-196/07
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня
2007 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської
області

в складі головуючого О.М.Куропятник

при секретарі О.Ю.Орбан

з участю
позивача ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Мукачево адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до військової частини А 0549 про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що вона
проходила дійсну військову службу у військовій частині А 3432, яка знаходиться на продовольчому та фінансовому забезпеченні у військовій
частині А 05
49.

Відповідно до ч.2 ст. 17 Конституції України
«Держава забезпечує соціальний захист
громадян України, які знаходяться на службі у Збройних силах України і
інших військових формуваннях, а також членів їх сімей». До того ж ч.2 ст. 9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» свідчить -
«військовослужбовці одержують за
рахунок держави грошове забезпечення, а також
речове майно і продовольчі пайки або, по їх бажанню, грошову компенсацію».А
згідно ч. 4
ст. 9 , порядок і розміри
грошового і матеріального забезпечення військовослужбовців і компенсації
замість продовольчих пайків встановлюються
КМУ з урахуванням коефіцієнта грошових доходів.

На вимогу вищевказаних законів, з метою раціонального забезпечення
військовослужбовців продовольством, КМУ була прийнята постанова №316 від 12.03.1996
року «Про норми забезпечення продовольчими пайками
військовослужбовців ЗСУ і інших військових формувань».

Відповідно до вищевказаної постанови до 10.03.2000 року позивач забезпечувався продовольчим пайком по нормі №7 ( згідно посади), а з 11.03.2000
року ЗУ «Про деякі заходи щодо
економії бюджетних засобів» від 17.02.2000 року, була припинена дія ст..
9 ЗУ «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців» в частині отримання військовослужбовцями продовольчих
пайків і речового майна або, по їх бажанню, грошової компенсації. Але цей пункт
не відміняє ч.1 ст.
9 даного
закону, який гарантує матеріальне, продовольче і інші види забезпечення
військовослужбовцям. Ніхто не має права обмежувати військовослужбовців і членів їх сімей в правах і свободах, встановлених
законодавством. Отже позивача
повинні були перевести
на іншу норму

забезпечення. Постановою КМУ №426 від 29.03.2002
року були затверджені норми харчування
військовослужбовців і інших військових формувань.

Крім того,ч.З ст.22 Конституції України вимагає, що при ухваленні
нових законів або внесенні змін до діючих законів не допускається зменшення
змісту і об'єму існуючих прав і свобод».

Тому позивач вважає, що порушено її законне гарантоване державою право на
отримання продовольчого забезпечення за рахунок держави, внаслідок чого у військовій частині утворилася заборгованість
перед нею в сумі 12 191 грн.12
коп. за період з 11.03.2000
року по 31.10.2005 року.

Просить визнати дії командування ВЧ А 0549 незаконними,
стягнути з відповідача компенсацію за продовольче забезпечення в сумі 12 191,12 грн.

В судовому засіданні позивач позов та мотиви позову
підтримала повністю, просила позов задоволити з підстав,
наведених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про
причини неявки до суду не повідомив.

Заслухавши позивача, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд
приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, обгрунтований витягом
з наказу командира ВЧ А 3432
від НОМЕР_1, розрахунком компенсації
за продовольче забезпечення ОСОБА_1. за період з 10.03.2000 року по 31.10.2005 року, ст. 17 ч.2, ст. 22 чЗ Конституції України, ст. 9
ЗУ «Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 16 ЗУ «Про Збройні Сили України».

Неналежне харчування призводить до послаблення здоров'я і імунітету людини.
Згідно ст.ст. 27
ч.З, 49 Конституції України,
кожен має право захищати своє здоров'я від протиправних посягань.

Відповідно до ст. 22
ч.З Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Крім того, ст.6 Європейської конвенції з прав людини гарантує кожній людині
право на справедливий і відкритий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст.
111,
112, 121, 138, 158-163 КАС України, ст. 6Європейської конвенції з прав людини, ч.2 ст. 17,
22.ч.3, 27 ч.З, 49 Конституції України, ст. 9 ЗУ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» , ст. 16
ЗУ «Про Збройні Сили України», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1задоволити.

Стягнути з Військової частини № А 0549, м.Вінниця,

вул.Червоноармійська, 105 в користь ОСОБА_1продовольче забезпечення за період з 11 березня 2000 року по 31
жовтня 2005 року, а у разі його
відсутності -
компенсацію за не отримане продовольче забезпечення за період з 11 березня 2000 року по 31 жовтня 2005 року в сумі 12 191 ( дванадцять тисяч сто
дев'яносто одну) гривню 12
(дванадцять ) копійок .

На постанову може бути подано заяву про апеляційне
оскарження протягом 10 днів
з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга подана протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.