Справа № 2-а-3782/07
Суддя: Сторчак В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул. Островського, 14
П О С Т А Н О В А

І м е н е м Ук р а ї н и

30 серпня 2007 року
Справа № 2-а-3782/07

Вінницький окружний адміністративний суд

в
складі: головуючого - судді Сторчака В.Ю.

при секретарі - Чернюк А.Ю.

за участю
представників сторін:

позивача:
ОСОБА_1

відповідача: Власюк Н.В.(за
дорученням)

свідка: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1, до Головного управління пенсійного фонду України у
Вінницькій області, про визнання незаконними дій, нарахування та виплата
надбавки до пенсії, відшкодування збитків, відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного
управління пенсійного фонду України у Вінницькій області звернувся ОСОБА_1, в
якій просив суд визнати незаконними та скасувати дії Головного управління Пенсійного фонду України
у Вінницькій області, відновити становище, яке існувало до порушення, тобто
нараховувати та виплачувати надбавку до пенсії непрацездатної дитини,
відшкодувати збитки за незаконне утримання сум, які будуть утримані за період
слухання, та відшкодувати матеріальну та моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, надав пояснення
аналогічні до позовної заяви, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача Власюк Н.В.
в судовому засіданні проти позову заперечує.

Суд, заслухавши пояснення учасників
судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що
позов ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 отримував надбавку до пенсії на непрацездатну дитину згідно ст.16,30 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб звільнених з
військової служби та деяких інших осіб», після передачі пенсійної справи з
Вінницького облвоєнкомату до головного управління пенсійного Фонду України у
Вінницькій області, цю виплату було припинено. Позивач вважає, що посадовими
особами пенсійного фонду порушені його права на соціальний захист.

Щодо не виплати надбавки
до пенсії на доньку 1988 року народження, то відповідно
до п. «а» ст.16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших
осіб» призначається надбавка непрацюючим пенсіонерам, які мають на
своєму утриманні непрацездатних членів сім'ї, що
нележать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника (ст.
30).

Відповідно до ст. 30 зазначеного Закону непрацездатними
членами сім'ї вважаються діти, які не досягли
18 років, а тому надбавка на дітей до пенсії непрацюючих пенсіонерів може призначатися тільки до досягнення дітьми 18 років.

Зазначені в ст. 30 вихованці, учні, студенти, курсанти, стажисти мають
право на пенсію в разі втрати годувальника до
закінчення навчальних закладів, але вони не відносяться до
непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до вимог частини 4 п. «а» ст. 30 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших осіб» непрацездатними членами сім'ї вважаються: діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18
років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

При призначенні надбавки до пенсії непрацюючим
пенсіонерам на дітей, які навчаються в учбових закладах до
23-років Вінницький обласний військовий комісаріат керувався наказом Міністра
оборони України від 08.08.1994 р. №205 «Про затвердження Положення про порядок
призначення та виплати в Міністерстві
оборони України державних пенсій і допомоги військовослужбовцям та членам їх
сімей, який є відомчим документом і стосувався тільки зазначеної категорії
звільнених військовослужбовців Міністерства оборони України і видатки
здійснювались за рахунок коштів передбачених на утримання зазначеного
міністерства.

Що стосується відшкодування моральної та матеріальної шкоди, то відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму
Верховного суду України від

31 березня 1995 року N 4 „Про судову практику в справах про відшкодування

моральної (немайнової) шкоди" у позовній заяві про відшкодування
моральної

(немайнової) шкоди має
бути зазначено, в
чому полягає ця
шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю ї заподіяно позивачеві, з яких міркувань він

виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується.

Позивачем в позовній заяві не визначено в чому полягає моральна та
матеріальна шкода та не обґрунтована
вимога про її відшкодування.

Оскільки, працівники пенсійного фонду
діяли відповідно до чинного законодавства та їх діями права позивача не
було порушено, то підстав для відшкодування моральної та матеріальної шкоди
немає.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, оскільки в діях відповідача не вбачається порушень законності при прийнятті рішень щодо
нарахування пенсії позивачу, за таких обставин суд відмовляє в задоволенні
позову.

Враховуючи наведене, керуючись, Законом України “Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб”, Законом України «Про соціальний правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей»,
ст.ст. 17, 100, 104, 107, 159, 160, 162, 163, КАСУ суд,-

П О С Т
А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду
України у Вінницькій області про визнання незаконними дій, нарахування та
виплата надбавки до пенсії, відшкодування збитків, відшкодування матеріальної
та моральної шкоди.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному
обсязі.

Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне
оскарження та апеляційна
скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через
суд першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не
була подана у строк, постанова суду першої інстанції набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Суддя