Справа № 22а-99/07
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2007-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П о с т а н о в а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2007 року
м.Київ

Київський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого - Межевича М.В.,

суддів: Малиніна В.В.,

Бараненка І.І.,

при
секретарі - Горобцовій Я.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги
представників Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській
області (надалі - УМВС України) та Головного управління Пенсійного фонду
України в Житомирській області (надалі - ГУПФ України) на постанову
Корольовського районного суду міста Житомира від 28 лютого 2007 року в
адміністративній справі №2а-78/07 за позовом ОСОБА_1 до УМВС України та ГУПФ
України про визнання нечинним наказу начальника УМВС України та зобов'язання
відповідачів здійснити перерахунок грошового забезпечення, грошової допомоги
при звільненні та пенсійного забезпечення,

в с т а н о в и в :

В січні 2007 року ОСОБА_1. звернувся у Корольовський районний суд міста
Житомира з позовом до УМВС України та його начальника, у якому, посилаючись на
порушення відповідачами вимог чинного законодавства, просив визнати нечинним
наказ начальника УМВС України в Житомирській області НОМЕР_1 та зобов'язати
здійснити перерахунок грошового забезпечення, грошової допомоги при звільненні
та пенсійного забезпечення.

Постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 28 лютого 2007
позовні вимоги ОСОБА_1. задоволено повністю. Наказ начальника УМВС України в
Житомирській області НОМЕР_1 стосовно ОСОБА_1. визнано нечинним. УМВС України
зобов'язано провести
перерахунок грошового утримання ОСОБА_1. за період з 21 листопада 2006 року по
25 грудня 2006 року, а також виплатити різницю у грошовому забезпеченні та
вихідній допомозі. ГУПФ України зобов'язано провести з 1 січня 2007 року перерахунок ОСОБА_1.
раніше призначеної пенсії з урахуванням надбавки за особливі умови служби,
кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань,
установленого в розмірі 50% відповідно до Указу Президента України №650/99 від
16.06.1999р. та надбавки за безперервну службу в розмірі 90% відповідно до
Указу Президента України №926 від 04.10.1996р.

В апеляційній скарзі представник УМВС України, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову
суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні
позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник ГУПФ України, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати постанову
суду першої інстанції в частині, яка стосується ГУПФ України і прийняти нову
постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог про перерахунок пенсії.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ГУПФ України в
підтримку вимог апеляційної скарги та, перевіривши доводи апеляцій і заперечень
наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга УМВС України підлягає частковому задоволенню, а апеляційна
скарга ГУПФ України - повному задоволенню.

Постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_1. про визнання нечинним наказу начальника УМВС України в Житомирській
області НОМЕР_1 і зобов'язання УМВС України провести перерахунок грошового
утримання ОСОБА_1. за період з 21 листопада 2006 року по 25 грудня 2006 року, а
також виплату різниці по перерахунку грошового забезпечення та вихідної
допомоги в частині позбавлення надбавки за безперервну службу в розмірі 90%
відповідно до Указу Президента України №926 від 04.10.1996р. є законною і
обґрунтованою, виходячи з наступного.

Указом Президента України «Про надбавки військовослужбовцям Служби безпеки
України та працівникам органів внутрішніх справ України за безперервну службу»
від 24.04.2003р. №370/2003 Міністру внутрішніх справ України надано право
встановлювати працівникам органів внутрішніх справ України щомісячні надбавки
за безперервну службу в органах безпеки і органах внутрішніх справ у відсотках
до грошового забезпечення, які мають високі результати у службовій діяльності
за вислугу понад 25 років - до 90 відсотків.

По справі встановлено, що наказом начальника УМВС України в Житомирській
області НОМЕР_1 обґрунтовано внесено зміни до наказу УМВС України від НОМЕР_2 у
частині встановлення ОСОБА_1. щомісячної надбавки за безперервну службу в
органах внутрішніх справ та встановлено її в розмірі 45 відсотків, оскільки
ОСОБА_1. не мав високих результатів у службовій діяльності.

Відсутність високих результатів у службовій діяльності підтверджується
мотивованими наказами з цього приводу МВС України від 09.11.2006р. «Про
притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб…» (а.с.6) та
начальника УМВС України НОМЕР_1 «Про зняття надбавок до посадового окладу»
(а.с.5).

Отже, начальник УМВС України змінюючи ОСОБА_1. розмір надбавки за
безперервну службу з 90 відсотків до 45, діяв у межах, наданих йому повноважень
та у відповідності з наведеними вище положеннями нормативно-правового акту.

За таких обставин наказ начальника УМВС України НОМЕР_1 в частині внесення
змін до наказу УМВС України від НОМЕР_2 про встановлення ОСОБА_1. щомісячної
надбавки за безперервну службу в органах внутрішніх справ та встановлення її в
розмірі 45 відсотків, є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_1. не мав високих
результатів у службовій діяльності.

Разом з тим, суд першої інстанції при вирішенні цих позовних вимог порушив
норми матеріального права, а саме, не застосував зазначену вище норму Указу
Президента України «Про надбавки військовослужбовцям Служби безпеки України та
працівникам органів внутрішніх справ України за безперервну службу» від
24.04.2003р. №370/2003 і безпідставно визнав нечинним наказ начальника УМВС
України НОМЕР_1 і зобов'язав УМВС України провести перерахунок грошового
утримання ОСОБА_1. за період з 21 листопада 2006 року по 25 грудня 2006 року, а
також виплати різницю після перерахунку грошового забезпечення та вихідної
допомоги з урахуванням надбавки за безперервну службу в розмірі 90%, встановленої
Указом Президента України №926 від 04.10.1996р.

Оскільки при вирішенні вказаного питання були порушені норми матеріального
права, то постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню на
підставі п.4 ч.1 ст.202 КАС України з прийняттям у цій же частині нової
постанови відповідно до ч.2 ст.205 КАС України, якою належить відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_1. в частині, де він просив визнати нечинним наказ
начальника УМВС України НОМЕР_1 та зобов'язати здійснити перерахунок грошового забезпечення,
грошової допомоги при звільненні та пенсійного забезпечення в частині
позбавлення надбавки за безперервну службу в розмірі 90%, встановленої Указом
Президента України №926 від 04.10.1996р.

Також підлягає скасуванню і постанова суду першої інстанції в частині, якою
ГУПФ України було зобов'язано з 1 січня 2007 року провести перерахунок ОСОБА_1.
раніше призначеної пенсії з урахуванням надбавки за особливі умови служби,
кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань в розмірі
50% відповідно до Указу Президента України №650/99 від 16.06.1999р. та надбавки
за безперервну службу в розмірі 90% відповідно до Указу Президента України №926
від 04.10.1996р.

По справі встановлено, що ГУПФ України розраховувало ОСОБА_1. пенсію у відповідності
до вимог чинного пенсійного законодавства, тобто до розрахунку бралися ті
розміри грошового забезпечення, які позивач отримував під час проходження
служби.

Оскільки ГУПФ України діяло в межах своєї компетенції і не могло
встановлювати розміри додаткових видів грошового забезпечення ОСОБА_1. та,
відповідно, перераховувати розмір пенсії без надання УМВС України даних про
розміри грошового забезпечення ОСОБА_1., позовні вимоги до ГУПФ України є
необґрунтованими.

За таких обставин суд першої інстанції безпідставно зобов'язав ГУПФ
України провести з 1 січня 2007 року ОСОБА_1. перерахунок раніше призначеної
пенсії з урахуванням надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію,
професійний ризик та виконання особливо важливих завдань, установленого в розмірі
50% відповідно до Указу Президента України №650/99 від 16.06.1999р. та надбавки
за безперервну службу в розмірі 90% відповідно до Указу Президента України №926
від 04.10.1996р.

Оскільки при вирішенні вказаного питання були порушені норми матеріального
права, то постанова суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню на
підставі п.4 ч.1 ст.202 КАС України з прийняттям у цій же частині нової
постанови відповідно до ч.2 ст.205 КАС України - про відмову у перерахунку
пенсійного забезпечення ОСОБА_1.

В решті постанова Корольовського районного суду міста Житомира є законною і
обґрунтованою, а вимоги апеляційної скарги УМВС України - безпідставними.

Так, згідно абз.5 п.п.«а» п.3 Указу Президента України від 04.10.1996р.
№926/96 «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу
та оплати праці працівників органів внутрішніх справ», керівникам органів
внутрішніх справ надано право установлювати за особливі умови служби,
кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань - до 50
відсотків окладів грошового забезпечення (абзац п'ятий підпункту «а» статті 3 в
редакції Указу Президента №650/99 від 16.06.99р.).

Відповідно до п.59 Методичних рекомендацій про порядок застосування
нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ…, затверджених наказом МВС
України №501 від 30.06.2005р., керівники органів внутрішніх справ, які мають
право установлювати надбавку за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний
ризик та виконання особливо важливих завдань - до 50 відсотків окладів
грошового утримання (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням). У разі
накладення на працівників дисциплінарних стягнень провадиться зниження або
повне скасування (залежно від ступеня провини) установлених надбавок з обов'язковим
мотивуванням цього в наказі.

По справі встановлено, що ОСОБА_1. була оголошена догана наказом МВС
України НОМЕР_3. Проте за підсумками роботи за 9 місяців 2006 року ОСОБА_1. на
нього дисциплінарне стягнення не накладалося, а лише повторно було вказано на
неналежну організацію роботи.

Дані факти підтверджуються копіями наказів МВС України від 09.11.2006р.
«Про притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб…» (а.с.6) та
начальника УМВС України НОМЕР_1 «Про зняття надбавок до посадового окладу»
(а.с.5).

Таким чином, обов'язковою умовою позбавлення надбавки за особливі умови
служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань
- до 50 відсотків окладів грошового забезпечення, є накладення дисциплінарного
стягнення.

Однак, перевіркою обставин справи встановлено, що за підсумками роботи за 9
місяців 2006 року на ОСОБА_1. дисциплінарні стягнення не накладалися, а лише
попереджено, що у разі не виправлення недоліків за результатами роботи у 2006
році його буде притягнуто до більш суворої дисциплінарної відповідальності
(а.с.6).

Зважаючи на те, що за підсумками роботи за 9 місяців 2006 року ОСОБА_1. не
мав дисциплінарних стягнень, його було неправомірно позбавлено надбавки за
особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо
важливих завдань.

У зв'язку з цим суд обґрунтовано задовольнив ці позовні вимоги і визнав нечинним
наказ начальника УМВС України НОМЕР_1 «Про зняття надбавок до посадового
окладу» в частині позбавлення надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію,
професійний ризик та виконання особливо важливих завдань - до 50 відсотків
окладів грошового забезпечення, та зобов'язав провести з 21 листопада 2006 року по 25 грудня 2006
року перерахунок грошового забезпечення та вихідної допомоги з урахуванням цієї
надбавки.

Отже, рішення суду першої інстанції в частині визнання нечинним наказу
начальника УМВС України НОМЕР_1 «Про зняття надбавок до посадового окладу»
стосовно позбавлення надбавки за особливі умови служби, кваліфікацію,
професійний ризик та виконання особливо важливих завдань, є правильним.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зважаючи на те, що Корольовський районний суд міста Житомира правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення в цій частині позовних
вимог з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну
скаргу УМВС України цій же частині належить залишити без задоволення, а
постанову суду - без змін.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.160, 198, 202, 205, 207 КАС
України, Київський апеляційний адміністративний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Управління Міністерства внутрішніх справ
України в Житомирській області задовольнити частково, а представника Головного
управління Пенсійного фонду України в Житомирській області - повністю.

Скасувати постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 28
лютого 2007 року в частині, яка стосується:

- визнання
нечинним положення п.п.1.1. ч.1 наказу начальника Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Житомирській області «Про зняття надбавок до
посадового окладу» №НОМЕР_1, в частині якою вирішено «внести зміни до наказу
УМВС України від НОМЕР_2 у частині встановлення йому щомісячної надбавки за
безперервну службу в органах внутрішніх справ та встановити її в розмірі 45%»;

зобов'язання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській
області щодо проведення перерахунку грошового утримання ОСОБА_1. за період з 21
листопада 2006 року по 25 грудня 2006 року та виплатити різницю по перерахунку
грошового забезпечення та вихідної допомоги ОСОБА_1. з урахуванням надбавки за
безперервну службу в розмірі 90% відповідно до Указу Президента України №926
від 04.10.1996р.

- зобов'язання Головне
управління Пенсійного фонду України в Житомирській області «провести з 1 січня
2007 року перерахунок ОСОБА_1. раніше призначену пенсію з урахуванням надбавки
за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо
важливих завдань в розмірі 50% відповідно до Указу Президента України №650/99
від 16.06.1999р. та надбавки за безперервну службу в розмірі 90% відповідно до
Указу Президента України №926 від 04.10.1996р.».

Прийняти у цій же частині нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1. у
задоволенні позову в частині вимог, які стосуються:

- визнання
нечинним наказу начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Житомирській області №НОМЕР_1 про встановлення йому щомісячної надбавки за
безперервну службу в органах внутрішніх справ у розмірі 45% та зобов'язання
Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області щодо
проведення перерахунку грошового утримання, вихідної допомоги з урахуванням
надбавки за безперервну службу в розмірі 90%, а також проведення у зв'язку з цим
відповідного перерахунку пенсійного забезпечення.

В решті постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 28
лютого 2007 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Житомирській області - без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з моменту проголошення, проте може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця
з дня складення цієї постанови у повному обсязі.

Головуючий ____________________ М.Межевич

Судді:
____________________ В.Малинін

____________________ І.Бараненко

ПОСТАНОВУ СКЛАДЕНО У ПОВНОМУ ОБСЯЗІ 6 ЛИПНЯ 2007 РОКУ