Справа № К-15525/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24
травня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі :

головуючого - судді -
Бутенка В.І.,

суддів : Лиски Т.О.,

Сороки
М.О.,

Панченка
О.І.,

Штульмана
І.В.,

при секретарі Марушевському А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку касаційного провадження
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Щорської районної державної
адміністрації про визнання неправомірним рішення комісії по наданню субсидій
Щорської РДА щодо відмови в наданні житлових субсидій та стягнення моральної
шкоди, -

в с т а
н о в и л а :

У січні 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на рішення комісії з
питань надання житлових субсидій Щорської РДА від 23.12.2002 р. про відмову в
наданні субсидії та стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 23 вересня 2003
року у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 29 квітня 2004 року це
рішення скасовано, справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд,
оскільки вказаний спір підлягав розгляду у позовному провадженні в зв'язку з
заявленою вимогою ще й про відшкодування моральної шкоди.

На виконання ухвали Щорського районного суду Чернігівської області від 24
травня 2004 року ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву, в якій посилався на те,
що він звернувся до відповідача із заявою про надання житлової субсидії в
зв'язку з його відмовою від працевлаштування на посаду страхового агента,
запропонованого Щорським районним центром зайнятості, однак відповідач відмовив
йому в цьому.

Позивач вважав, що відповідач, прийнявши це рішення, діяв з порушенням
законодавства, а також що комісія не вислухала його пояснень, не врахувала
стану здоров'я та неможливість виконання ним роботи страхового агента і
матеріальний стан його сім'ї.

Крім того, вказував, що комісією не врахований той факт, що Щорським
районним центром зайнятості йому пропонувалось дві роботи - страхового агента
та інженера-механіка в КСП "Промінь". Він відмовився від посади
страхового агента, проте погодився на роботу інженером-техніком, отримав
направлення, але ця посада вже не була вакантною.

Враховуючи викладене, позивач просив визнати неправомірними дії комісії з
питань надання житлових субсидій Щорської РДА щодо відмови в наданні житлової
субсидії, зобов'язати відповідача переглянути своє рішення від 23.12.2002 р. та
надати йому субсидію з 01.12.2002 року, а також стягнути на його користь
моральну шкоду в сумі 1700 грн.

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 05 липня 2004
року, залишеним без змін ухвалою Чернігівської області від 09 листопада 2004
року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із останніми судовими рішеннями, ОСОБА_1 подав касаційну
скаргу, в якій просить їх скасувати.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами як першої, так і апеляційної інстанцій було повно встановлено
фактичні обставини справи, визначені спірні правовідносини та правильно
застосовано норми матеріального і процесуального права.

Так, з матеріалів справи видно, що позивач перебуває на обліку в Щорському
районному центрі зайнятості як безробітний з 2000 року, у жовтні 2002 року він
відмовився від запропонованої роботи страхового агента, про що зазначено в його
особовій справі та засвідчено підписом позивача.

У грудні 2002 року ОСОБА_1 звернувся до комісії з питань надання житлових
субсидій Щорської РДА із заявою, в якій просив надати субсидію на
житлово-комунальні послуги з грудня 2002 року.

Дану заяву відповідач залишив без задоволення, оскільки позивачем порушено
вимоги ст. 28 Закону України "Про зайнятість", а саме він не сприяє
своєму працевлаштуванню.

Відповідно до п. 12 "Положення про порядок призначення та надання
населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних
послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового
палива", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня
1995 р. № 848 (із змінами, внесеними згідно з постановами Кабінету Міністрів
України від 07.05.98 р. № 626, від 27.12.2001 р. № 1763), після закінчення
терміну отримання субсидії (крім субсидії для відшкодування витрат на придбання
скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі подання
звернення за призначенням субсидії і довідок про відсутність доходів у окремих
працездатних громадян, прописаних у житловому приміщенні (будинку) - крім осіб,
що навчаються на денних відділеннях вищих та професійно-технічних закладів
освіти, час навчання в яких зараховується до трудового стажу, та осіб, які
одержують соціальні виплати, зазначені в абзаці дев'ятому цього пункту,
перебувають на обліку в центрах зайнятості як такі, що шукають роботу, а також
визнаних в установленому порядку безробітними, які за інформацією центрів
зайнятості не порушували законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму
працевлаштуванню протягом останніх трьох місяців, - або якщо
середньомісячний розмір доходів залишається меншим від неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, субсидія не призначається.

Виходячи з конкретних обставин, що склалися, на підставі рішень районних,
районних у містах Києві і Севастополі державних адміністрацій та виконавчих
органів міських і районних рад або утворених ними комісій відділи (управління)
субсидій можуть зробити виняток.

Однак за змістом цієї норми надання житлової субсидії за наявності умов, що
перешкоджають її призначенню, є виключно правом, а не обов'язком відповідача.

За таких обставин, встановивши, що позивач порушив законодавство про
зайнятість, судами обґрунтовано відмовлено йому у позові.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судами прийняті законні і
обґрунтовані рішення, під час розгляду справи порушень норм матеріального чи
процесуального права ними допущено не було.

Доводи касаційної скарги зроблених судами висновків не спростовують, а тому
оскаржувані судові рішення повинні залишатися без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 230 КАС України, колегія суддів, -

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволенні, а рішення Щорського районного суду Чернігівської
області від 05 липня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської
області від 09 листопада 2004 року без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду касаційної інстанції може
бути оскаржено до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :