Справа № 22а-692/07
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2007-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
У Х В А Л А

Іменем України

16
липня 2007 року

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого-Багрія В.М.,

суддів:
Обрізка І.М., Шавеля Р.М.,

при
секретарі: Соколовській А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1на постанову господарського
суду Рівненської області від 20 лютого 2007 року,

в с т а н о в и л а :

В грудні 2006р. ДПІ в м. Рівне Рівненської області звернулася до
господарського суду з позовом до приватного підприємця ОСОБА_1. про стягнення
податкової заборгованості в сумі 5270 грн. 00 коп.

На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що відповідач станом на
18 грудня 2006 р. допустив податкову заборгованість в зазначеній вище сумі, яка
була виявлена позивачем в процесі перевірки відповідача та зафіксована в акті
перевірки від 26 травня 2006р. З цього приводу, відповідно до податкового
повідомлення-рішення від 18.09.2006р. № НОМЕР_1, йому було визначено податкове
зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 5270 грн. 00 коп.

Відповідач податкового повідомлення-рішення у встановленому законом
порядку не оспорив, добровільно податкового боргу як узгодженого зобов'язання
не погасив, тому просили примусово стягнути з відповідача зазначену суму боргу.

Постановою господарського суду Рівненської області від 20 лютого 2007р.
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1. в бюджет 5270 грн. 00коп. на погашення
податкової заборгованості.

Постанову господарського суду оскаржив ОСОБА_1. В апеляційній скарзі
посилається на те, що він як платник податку на додану вартість був
ліквідований 25 листопада 2005р. Станом на зазначений час жодної податкової
заборгованості у нього не було. З 1998р. він не займається підприємницькою
діяльністю, не отримував доходів, жодних претензій з приводу сплати податків з
боку податкового органу не було. Господарський суд всіх цих обставин не
врахував, прийняв незаконну постанову, яку просить скасувати з прийняттям нової
постанови про відмову в позові, якою спірне податкове повідомлення-рішення
позивача від 18 вересня 2006р. скасувати.

Вислухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, працівниками ДПІ м. Рівне було
проведено планову документальну перевірку ОСОБА_1. - приватного підприємця,
який є платником ПДВ, дотримання вимог податкового законодавства. З цього
приводу складено акт від 26.05.2006р. №133.

В процесі перевірки встановлено, що ОСОБА_1. за період з травня 2003р. по
листопад 2005р. не подавав податковому органу податкових декларацій з податку
на додану вартість. За порушення податкового законодавства в цій частині
відповідачу були нараховані штрафні санкції в розмірі 5270 грн. 00 коп., що
зафіксовано в податковому повідомленні-рішенні позивача від 18.09.2006р.

ОСОБА_1. з зазначеним податковим повідомленням-рішенням погодився,
оскільки у встановленому законом порядку його не оспорив, до суду з цього
приводу не звертався. На момент розгляду справи судом першої інстанції
повідомлення-рішення податкового органу було чинним і підтверджувало
правомірність нарахування штрафних санкцій відповідачу.

За таких обставин господарський суд обґрунтовано вважав спірну суму - 5270
грн. 00 коп. узгодженою недоїмкою і відповідно до ст. 3, 6 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» правомірно стягнув таку недоїмку з відповідача на користь
державного бюджету.

Доводи апелянта в тій частині, що 25.11.2005р. було анульовано його
свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість і при цьому не
було виявлено жодної заборгованості, не можуть бути прийняті до уваги як
обґрунтовані, оскільки стягнута судом сума є сумою штрафних санкцій за порушення
податкового законодавства (неподання податкових декларацій), яка була виявлена
після складання акта про анулювання свідоцтва платника податку, а не податковим
боргом, який міг мати місце станом на 25.11.2005р.

Не можуть бути визнаними переконливими доводи апелянта про те, що станом
на 27.04.2006р. йому було підписано працівниками ДПІ в м. Рівне обхідного листа
про відсутність заборгованості з ПДВ та штрафних санкцій без жодних претензій,
оскільки факти порушення податкового законодавства протягом травня 2003р. -
листопада 2005р. були виявлені в процесі перевірки пізніше - в травні 2006р., а
штрафні санкції в розмірі оспореної суми були застосовані позивачем
18.09.2006р.

Вимоги ОСОБА_1. в апеляційній скарзі про скасування податкового
повідомлення-рішення позивача від 18.09.2006р. не можуть бути задоволеними,
оскільки в силу ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції не може
розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.
ОСОБА_1. таких вимог в суді першої інстанції не заявляв.

Господарський суд з усією повнотою з'ясував всі
обставини справи, дав належну оцінку доказам, правильно застосував норми
матеріального та процесуального права та прийняв законну і обґрунтовану
постанову, підстав для скасування якої колегія суддів не вбачає. Тому підстав
для задовлення апеляційної скарги не має.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія
суддів,

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
залишити без задоволення.

Постанову господарського
суду Рівненської області від 20 лютого 2007р. залишити без змін.

Ухвала протягом одного
місяця може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної
інстанції.

Головуючий :
В.М.Багрій

Судді:
Р.М.Шавель

І.М.Обрізко