Справа № К-23487/06
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2007-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. - головуючий,

Амєліна С.Є. - суддя-доповідач,

Гуріна М.І.,

Ліпського Д.В.,

Юрченка В.В.,

при
секретарі Дашківській О.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою
ОСОБА_1на постанову судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області від 17 травня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1до
Управління праці та соціального захисту населення Пролетарської районної ради
міста Донецька про стягнення щорічної компенсації на оздоровлення,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним
адміністративним позовом.

Зазначав, що відповідач в порушення вимог статті 48
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» сплачує щорічну допомогу на оздоровлення в
розмірах, що не співвідносяться з мінімальною заробітною платою, встановленою
законами України, внаслідок чого за період з 2002 року по 2005 рік недоплачено
4063,50 грн., які просив стягнути.

Постановою Пролетарського районного суду міста Донецька
від 28 грудня 2005 року позов задоволено.

Постановою судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області від 17 травня 2006 року рішення районного
суду скасовано і ухвалено нове, яким позов задоволений частково й стягнуто
допомогу на оздоровлення за 2005 рік в сумі 90 грн., в решті відмовлено.

В касаційній скарзі позивач зазначає, що судом
апеляційної інстанції неправильно застосовані положення Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, про розгляд
справи повідомлені.

Перевіривши правильність застосування судами норм
матеріального й процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про
те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 -
інвалід третьої групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи і згідно зі статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право
на щорічну допомогу на оздоровлення.

Частиною 4 статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» особам, які стали інвалідами третьої групи внаслідок Чорнобильської
катастрофи, була передбачена щорічна допомога на оздоровлення, яка
виплачувалася в розмірі 4 мінімальних заробітних плат. При цьому, згідно з
вимогами частини 7 даної статті розмір мінімальної заробітної плати визначався
на момент виплати. З 2006 року дію приведених норм права призупинено.

Таким
чином, законом була передбачена кратність щорічної допомоги на оздоровлення в залежності від
розміру мінімальної заробітної плати, що склався на відповідний період, і не визначена
можливість встановлення
конкретних сум компенсацій і доплат, зокрема для осіб, які мають право
на щорічну допомогу на оздоровлення.

Законами
України в період 2002-2005 років встановлювався розмір мінімальної заробітної плати. Так з 01січня 2002
року по 30 червня 2002 року її розмір
становив 140 грн., з 01 липня 2002 року по 31 грудня 2002 року - 165 грн., з 01
січня 2003 року по 30 листопада 2003 року - 185 грн., з 01 грудня 2003 року по 31 серпня 2004 року
- 205 грн., з 01 вересня 2004 року по 31
грудня 2004 року - 237 грн., з 01 січня 2005 року по 31 березня 2005 року - 262
грн. й т.д.

Скасовуючи рішення суду
першої інстанції і задовольняючи позовні вимоги лише частково апеляційний суд в
порушення вимог статей 202 207 Кодексу
адміністративного судочинства України належним чином
не визначився з правовою нормою, що регулює
спірні правовідносини, не звернув достатньої уваги на приведені
положення Закону і, як наслідок, не перевірив можливості застосування положень
постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 року №836 «Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з огляду на їх невідповідність нормам Закону щодо
розміру щорічної допомоги на оздоровлення.

За таких обставин судове рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд із підстав,
передбачених частиною 2 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Постанову судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Донецької області від 17 травня 2006 року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня їх відкриття.

Судді:

М.І. Цуркан С.Є. Амєлін М.І. Гурін Д.В. Ліпський В.В. Юрченко