Справа № 22-а-244/07
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2007-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний
суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2007 року
м. Харків

Справа № 22-а-244/07

Категорія: визнання постанови Головуючий 1 інстанції:
Опімах Л.М.

незаконною
Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий
суддя Філатов Ю.М.,

Суддя
Водолажська Н.С., Суддя Шевцова Н.В.

при секретарі
Волошиній Я.В.

з викликаних та повідомлених осіб у судове
засідання ніхто не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського
районного суду м. Суми від 16.03.2007 року по справі № 2А-84/07

за
позовом ОСОБА_1

до Державної виконавчої служби у
Ковпаківському районі м. Суми

про визнання постанови незаконною,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, гр. ОСОБА_1, звернувся до Ковпаківського
районного суду м. Суми з позовом до відділу Державної виконавчої служби у
Ковпаківському районі м. Суми, в якому просив скасувати постанову НОМЕР_1 про
арешт майна.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.03.07 р. по справі
№ 2А-84/07 р. в позові було відмовлено.

Позивач не погодився з постановою суду і звернувся з апеляційною скаргою, в
якій просив її скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує на те, що у нього не було
мети на ухилення від сплати коштів, він не отримував від державного виконавця
інших постанов про порушення виконавчого провадження, але це не було взято до
уваги судом першої інстанції. Крім того, за твердженням апелянта суд першої
інстанції не дослідив обставини, пов'язані з дотриманням відповідачем вимог ч.
2 ст. 25 Закону України „Про виконавче впровадження", яка передбачає, що
державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення
протягом шести місяців (а в ст. 25 цього Закону, яка діяла до 10.07.03 р. -
двох місяців) з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідач направив письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких
просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін
як таке, що прийняте відповідно до положень чинного законодавства. Також
відповідач просив розгляд апеляційної скарги провести у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи судового рішення, апеляційної
скарги, пояснення позивача та надані до матеріалів справи документи, судова
колегія вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з наступних
підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції було встановлено, що підставою
для прийняття оскарженої постанови про арешт майна та оголошення заборони на
його відчуження від 28.12.06 р. було те, що на виконанні у Державній виконавчій
службі Ковпаківського району м. Суми знаходилося десять виконавчих документів
про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, виданих різними державними органами та
судом, які позивач добровільно сплачувати відмовлявся, а вжиті державним
виконавцем заходи по примусовому виконанню виконавчих документів до позитивних
результатів не привели.

В запереченні на апеляційну скаргу відповідач вказує на те, що при
прийнятті постанови про накладання арешту на майно боржника були дотримані
вимоги ст. 49 Закону України „Про виконавче провадження", яка встановлює,
що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих
проваджень щодо одного й того самого боржника, вони об'єднуються у зведене
виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат на виконавче провадження.

Як вбачається з оскарженої постанови від 28.12.06 р., вона була прийнята у
зв'язку з примусовим виконання постанови НОМЕР_2 УПФУ у Ковпаківському районі
м. Суми та інших документів на загальну суму боргу 2060,0 грн., виконавчого
збору в сумі 206,0 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 44,11
грн.

До матеріалів справи відповідачем була надана постанова НОМЕР_2, якою
керівником УПФУ у Ковпаківському районі м. Суми на позивача був накладений
штраф в розмірі 170,0 грн.

Позивачем до матеріалів справи надані документи, які свідчать про те, що
ним в добровільному порядку був сплачений вказаний штраф платіжними документами
від 18.10.06 р. та 23.10.06 р. Таким чином, на час прийняття оскарженої
постанови заборгованості по сплаті штрафу за постановою НОМЕР_2 не існувало, що
свідчить про безпідставність посилання на нього при накладанні арешту на майно
позивача.

Також слід відмітити, що в оскарженій постанові відсутні посилання на
будь-яку іншу постанову, рішення або інший документ у підтвердження наявності
боргу, що могло бути підставою для застосування приписів ст. 49 Закону України
„Про виконавче провадження".

Судова колегія вважає необхідним відмітити, що в судовому рішенні
Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.03.07 р. по справі № 2А-84/07 р.
записано, що судом встановлено, що на виконанні у Державній виконавчій службі
Ковпаківського району м. Суми знаходиться десять виконавчих документів, виданих
різними державними органами та судом про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів,
що підтвердили в судовому засіданні сторони. Але не вказано яким чином судом
було встановлено, що саме ці виконавчі документи були підставою для прийняття
оскарженої постанови, оскільки ні в запереченні проти позову, ні в поясненнях в
судовому засіданні (протокол судового засідання суду першої інстанції) не
наведений перелік постанов, що увійшли в розрахунок суми боргу.

Відповідачем до матеріалів справи до суду першої інстанції були надані
документи, оформлені щодо здійснення заходів по стягненню на користь УПФУ
коштів в сумі 136,0 грн. по постанові від 24.10.03 р. (ці дії проводилися
протягом 2003-2005 р.р.), коштів в сумі 136,0 грн. по постанові від 11.08.00 р.
та коштів в сумі 170,0 грн. по постанові Ковпаківського районного суду м. Суми.
Але на жодному з наданих документів відсутні підписи позивача про їх отримання.

Відповідачем також до матеріалів справи надана постанова від 29.12.06 р.
про приєднання до зведеного виконавчого провадження виконавче провадження з
примусового виконання постанови № 3-13606 від 04.09.06 р., виданої
Ковпаківським районним судом м. Суми про стягнення з позивача на користь
держави 10,0 грн.

Оскільки постанова про приєднання до зведеного виконавчого провадження
прийнята після прийняття оскарженої постанови від 28.12.06 р., то у відповідача
не було законних підстав стверджувати, що і це виконавче провадження увійшло в
перелік тих, які вказані як «інші документи» (з урахуванням приписів ст. 49
„Про виконавче провадження").

Відповідачем до матеріалів справи також надана копія постанови від 28.12.06
р. про зведене виконавче провадження, в якій вказано, що у відношенні позивача
було відкрито 9 виконавчих проваджень, які об'єднані в одне і йому призначений
номер № 7-1450.

В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги позивач також
наполягав на тому, що він не отримував від відповідача документів про порушені
виконавчі провадження, у зв'язку з чим судовою колегією двічі були витребувані
від відповідача документи, які б підтверджували направлення позивачу постанов
про порушення виконавчих проваджень та докази отримання ним цих постанов, в
т.ч. постанови про зведене виконавче провадження від 28.12.06 р. (в
супроводжувальному листі на арк. 4 справи вказано про направлення на адресу
позивача лише постанови про накладання арешту на майно боржника). Але
відповідачем не надані суду витребувані документи і не надані пояснення щодо
наявності або відсутності цих документів.

Судова колегія вважає необхідним відмітити, що відповідно положенням Закону
України «Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення. Державний виконавець у 3-денний строк з дня
надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття
виконавчого провадження. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження
не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій
особі), який видав виконавчий документ. Копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого
провадження), які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін
та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою кореспонденцією. Державним виконавцем або іншою
особою, уповноваженою державним виконавцем, документи виконавчого провадження
можуть бути вручені особисто сторонам або іншим учасникам виконавчого
провадження під розписку.

У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого
провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був
позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним
виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту
несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає
провадження виконавчих дій у порядку, встановленому ст. 32 цього Закону, та
поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав
рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання.
Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення
протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого
провадження, а по виконанню рішення немайнового характеру - у двомісячний
строк. Строки здійснення виконавчого провадження не поширюються на час відкладення
провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження та на період
реалізації арештованого майна боржника.

З системного аналізу наведених норм випливає, що
здійснення виконавчих дій по примусовому стягненню пов*язані з обов*язковим направленням
боржнику копій постанов про порушення виконавчого провадження. Оскільки
відповідачем не надано доказів дотримання ним вимог наведених норм, тобто
відсутні підстави стверджувати про відмову позивачем сплатити штраф у строки
для добровільної сплати, то є недоведеною правомірність прийняття оскарженої
постанови про накладання арешту на майно позивача в розумінні п. 2 ст. 71 КАС
України.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при ухваленні
судового рішення не були досліджені всі обставини і не взяті до уваги докази,
які мають значення для справи, а висновик зроблені без врахування норм
спеціального законодавства, судова колегія вважає таке судове рішення
незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 71, 160, 195, 196, 198,
200, 205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу гр. ОСОБА_1 задовольнити.

2. Постанову
Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.03.07 р. по справі № 2-А-84/07 р.
скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги гр. ОСОБА_1
задовольнити.

3. Скасувати
постанову відділу Державної виконавчої служби у Ковпаківському районі м. Суми
НОМЕР_1 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постанова
набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом одного
місяця з моменту виготовлення повного тексу.

Головуючий Ю.М. Філатов

Судді Н.С. Водолажська

Н.В. Шевцова

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 16.07.2007 року.