Справа № 2а-157/2007року
Суддя: Перегінець Л.В.
Дата ухвалення: 2007-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-157/ 2007 року.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2007
року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської
області

в складі : головуючої - судді Перегінець Л.В.

при
секретарі Козюпі З.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до ДПІ в м.Івано-Франківську про
визнання недійсними податкового повідомлення, першої та другої податкових вимог
, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся з позовом до ДПІ в м.Івано-Франківську про визнання
недійсним податкового повідомлення відНОМЕР_1, першої податкової вимоги від
НОМЕР_3та другої податкової вимоги від НОМЕР_2.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав з
підстав, вказаних в позовній заяві, просить його задоволити. Суду пояснив, що
ДПІ безпідставно визначено до оплати податкове зобов"язання в сумі 4313,4
грн. оскільки за змістом п.9.6.2. ст.9 Закону „ Про податок з доходів фізичних
осіб „(далі Закону) внаслідок продажу акцій він отримав інвестиційний збиток,
так як не отримав доходу від їх продажу. Вимоги ДПІ щодо підтвердження витрат у
зв"язку з придбанням акцій як підстава для зменшення оподатковуваного
доходу необгрунтовані, оскільки в даному випадку такі витрати він поніс ще під
час створення колективного підприємтва. Наявність в нього частки на відповідну
суму підтверджено документально. На цю суму ним отримані акції як міна під час
перетворення підприємства у відкрите акціонерне товариство, тому в даному
випадку такого підтвердження витрат не потрібно.

Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що
позивач самостійно задекларував дохід від продажу цінних паперів, який
оподатковється в порядку п.9.6 Закону.Оскільки позивач під час перевірки не
представив документів, які б засвідчували понесені ним витрати у зв"язку з
придбанням акцій, податкове зобов"язання визначено з усієї суми отриманого
доходу. Вважає, що оскаржувані повідомлення та податкові вимоги винесені
правомірно, тому просить в позові відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі,
з'ясувавши таким чином фактичні її обставини, суд приходить до висновку, що в
задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач згідно договору купівлі-продажу цінних
паперів № НОМЕР_405р. продав пакет цінних паперів - простих іменних акцій ВАТ „
Івано-Франківськцемент" в кількості 1100 штук номінальною вартістю 100грн.
та вартістю продажу 30грн. Всього на 33000рн. Власність на які підтверджується
випискою з реєстру власників іменних цінних паперів НОМЕР_5.

31.03.06р. позивач подав до податкового органу - ДПІ в м.Івано-франківську
декларацію про доходи, одержані за 2005 рік. При цьому, в розділі 1.3 „ інші
доходи, оподаткування яких проводять податкові органи..." задекларував
валовий дохід від продажу акцій в сумі 33180грн., в колонці -витрати
пов"язані з одержанням доходу 180грн. та в колонці- сума чистого доходу -
33000грн.

В ході проведеної податковим органом перевірки декларації
позивача , здійснено розрахунок податкового зобов'язання та встановлено, що за
даними платника податку до оплати позивачем зазначено 4290грн. зобов'язання по
сплаті податку з доходів, за даними перевірки - 4313,4 грн. в розділі 3.(
арк.с. 70). Різниця виникла за поясненням представника відповідача, внаслідок
включення до витрат позивачем вартості проведеної оплати за нотаріальне
посвідчення продажу 180грн., що представником позивача не заперечується.

У зв"язку з визначенням до оплати згідно з
п."г" п.4.2.2. ст.4 ЗУ
„Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами"( далі Закону 2181) податкового зобов'язання
податковим органом, ДПІ в порядку передбаченому даною нормою

було винесено податкове повідомлення
відНОМЕР_1 про визначення до сплати податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб в сумі 4313,4 грн.

У зв"язку з непроведениям
оплати донарахованого зобов"язання в зазначеній сумі, було винесено
першу та другу податкову вимоги від НОМЕР_3та другої податкової вимоги від
НОМЕР_2 згідно ст.6 згаданого Закону.

За змістом позову суть порушеного права позивача полягає в тому, що на його
думку, податковий орган безпідставно провів оподаткування доходу від продажу
акцій та визначив інвестиційний прибуток.

Проте таку
позицію позивача суд вважає помилковою.

Згідно п.9.6. Закону „ Про податок з доходів фізичних осіб „облік
фінансових результатів операцій з інвестиційними активами ведеться платником
податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат.

Згідно з підпунктом 9.6.2. цього Закону інвестиційний прибуток
розраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку
від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що розраховується
виходячи з суми витрат, понесених у зв'язку з придбанням такого активу, з
урахуванням норм підпункту 9.6.4 цього пункту. До продажу інвестиційного активу
прирівнюються також операції з обміну інвестиційного активу на інший
інвестиційний актив. Придбанням інвестиційного активу вважаються також операції
з внесення платником податку коштів або майна до статутного фонду юридичної
особи - резидента в обмін на емітовані ним корпоративні права.

Тобто при визначенні оподатковуваного доходу-інвестиційного прибутку, як
різниці між вартістю продажу та вартістю активу , має значення визначення
вартості інвестиційного активу виходячи із суми витрат понесених у зв"язку
з його придбанням. Оскільки в спірному випадку, позивач не представив доказів
понесених витрат на придбання такого активу-пакету
акцій, оподатковуваним доходом є вся вартість продажу.

При цьому, перетворення вартості частки в статутному фонді колективного
підприємства на певну кількість акцій, не є обставиною, яка б звільняла від
оподаткування дану операцію.

Представлена стороною позивача копія наказу за місцем роботи позивача про
знищення первинної документації також в даному випадку не є ні підтвердженням
понесених витрат , ні обставиною, що підлягає врахуванню при оподаткуванні
операції. Крім того, за змістом наданих копії наказу № НОМЕР_6. ВАТ „
Івано-Франківськцемент" та акту про знищення № 1, не вбачається, які саме
документи, що мають значення для підтвердження витрат позивача на придбання
частки в статутному фонді підприємства знищено.

Не заслуговують на увагу і доводи позивача про отримання
інвестиційного збитку внаслідок операції продажу, оскільки врахування
номінальної вартості акції при визначенні такого доходу не передбачено законом,
так як мова йде про вартість активу з розрахунку витрат на його придбання.

Таким чином, оскільки судом не встановлено факту неправильного нарахування
податкового зобов"язання з податку з доходів фізичних осіб, відсутні і
підстави для визнання нечинними податкового повідомлення відНОМЕР_1 та
винеснних на його підставі у зв"язку з несплатою податкових вимог від
НОМЕР_3та другої податкової вимоги від НОМЕР_2.

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст.1,9 ЗУ
„ Про податок з доходів фізичних осіб „п.4.2.2 ст.4,п.6.2.3. ст.6 ЗУ „Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами", ст.ст. 99,100,159,160,161-163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

Постановив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1до ДПІ в
м.Івано-Франківську про визнання недійсними податкового повідомлення
відНОМЕР_1, першої податкової вимоги від НОМЕР_3та другої податкової вимоги від
НОМЕР_2 відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції протягом 10 днів з дня її проголошення через Івано-Франківський
міський суд, а в разі складення постанови в повному обсязі - з дня такого
складення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.