Справа № 2-68/2007
Суддя: Прасолов В.М.
Дата ухвалення: 2007-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 -6872007р.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2007 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
судді Прасолова В.М.

при секретарі -
Король О.М., Горбуновій Л.С.

за участю
представника позивачки - адвоката ОСОБА_1.

за участю
представників відповідача - ОСОБА_2., ОСОБА_3.

за
участю прокурора - Воробйової В.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до
Центральної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі про
відшкодування шкоди та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів
державної податкової інспекції, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до Центральної
міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі , в якому просить
визнати неправомірними дії працівників Центральної МДШ у м. Кривому Розі щодо
оформлення індивідуального ідентифікаційного номеру, стягнути на її користь
матеріальну шкоду 103719,96грн. та моральну шкоду 115000грн. В обґрунтування
позову вказала, що 4 січня 1998 року Державною податковою інспекцією у
Довгинцівському районі м. Кривого Рогу на її ім'я видано довідку про присвоєння
індивідуального ідентифікаційного номеру Державного реєстру НОМЕР_1. Вважає, що
згідно до діючого законодавства наданий індивідуальний ідентифікаційний номер і
загальні відомості про фізичну особу - платника податків та інших обов'язкових
платежів, зберігаються за особою протягом усього життя, та крім того
індивідуальний ідентифікаційний номер забезпечує кожній фізичній особі
здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх
здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні
обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність в разі їх
невиконання.

5 грудня 2004 року у неділю - вихідний день, до неї зателефонував працівник
Центральної МДПІ у м. Кривому Розі -ОСОБА_5., який під погрозою застосування
примусового приводу, наказав терміново прибути до нього в приміщення інспекції
з паспортом та оригіналом довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру.
Однак, у зв'язку зі службовим відрядженням, змогла прибути до інспекції тільки
8 грудня 2004 року. В кабінеті № 117 податкової інспекції ОСОБА_5. оголосив, що
виданий їй ідентифікаційний номер належить не їй, а іншій особі та запропонував
їй повернути довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру. Далі наказав, щоб
вона отримала нову картку та розпочала переоформлювати документи. Усвідомивши
наслідки неправомірних дій при оформленні ідентифікаційного номеру, нею
оволодів страх, стався стрес, який спричинив кризову вегето-судинну дистонію.
На її прохання залишити за нею раніше виданий номер, їй відмовили, тому змушена
була виправляти чужі помилки.

На протязі семи років, за період заняття підприємницькою діяльністю,
використовувала ідентифікаційний номер для укладення угод, одержання кредитів,
сплати податків, також здійснювались відрахування в Пенсійний та інші фонди.
Незаконні дії працівників державної

податкової інспекції знаходяться в
безпосередньому зв'язку з порушенням особистих немайнових прав та обмеженням
цивільної правоздатності, та спричинили матеріальні збитки та моральну шкоду.

Вважає, що шкода
завдана фізичній або юридичній особі незаконними діями посадової або службової
особи органу державної влади, відшкодовується державою незалежно від вини цієї
особи, згідно ст. 1174 ЦК
України.

Згідно ст. 13
Закону України "Про державну податкову адміністрацію України", збитки
завдані неправомірними діями посадових осіб, органів державної податкової
служби, підлягають відшкодуванню за рахунок коштів державного бюджету.

Вважає, що
завдана їй шкода складається з наступного : внесення змін до укладених угод;
внесення змін в документи при відкритті рахунків у банках; внесення змін в документацію
Пенсійного фонду; відшкодування збитків, пов'язаних з неможливістю здійснення
підприємницької діяльності. Відповідно до розрахунків сума матеріальних збитків
становить 103719 грн. 96коп. Крім того, вказаними незаконними діями, їй
спричинені тривалі та глибокі душевні страждання, які негативно сплинули на
стан здоров'я та змусили її звертатися за медичною допомогою, на протязі трьох
місяців знаходилася на лікуванні. Моральні страждання оцінює у сумі 115000 грн.

Доповнивши позовні вимоги, позивачка просить визнати неправомірними дії
працівників Центральної міжрайонної Державної податкової інспекції у м. Кривому
Розі при виконанні службових обов'язків і стягнути за рахунок Державного
бюджету на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в рахунок відшкодування
завданої їй матеріальної шкоди 127361 гривень 19 коп. і моральної шкоди 375000
гривень. Всього 502361 гривень19 коп. В обґрунтування доповненої позовної заяви
вказує, що вимоги, викладені в основній позовній заяві від 21 липня 2005 року
підтверджує в повному обсязі і, при цьому посилається на наступне. 4 січня 1998
року Державною податковою інспекцією у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу
на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження, видано довідку про присвоєння
індивідуального ідентифікаційного номера Державного реєстру НОМЕР_1. 5 грудня
2004р. (вихідний день - неділя) їй зателефонував працівник центральної
міжрайонної Державної податкової інспекції у м. Кривому РозіОСОБА_5., який під
погрозою застосування примусового приводу, наказав терміново прибути до нього в
приміщення інспекції з паспортом та оригіналом довідки про присвоєння
ідентифікаційного номеру Державного реєстру. Причини виклику в телефонному
режиміОСОБА_5. повідомити відмовився. В зв'язку із службовим відрядженням,
змогла прибути в податкову інспекцію тільки 8 грудня 2004 року В кабінеті №117
податкової інспекції у м. Кривому РозіОСОБА_5. запропонував пред'явити
оригінали документів, після чого оголосив, що виданий ідентифікаційний номер
Державного реєстру НОМЕР_1 належить не їй, а іншій особі, тому оригінал довідки
він вилучив, як документ, котрий їй не належить і ніколи не належав. На протязі
семи років до 08.12.2004 p., тобто за період зайняття підприємницькою діяльністю,
нею з використанням ідентифікаційного номеру Державного реєстру були укладені
цивільно-правові угоди, предметом яких є об'єкти оподаткування та щодо яких
виникають обов'язки сплати платежів, були отримані діючі кредити в банках,
здійснювались відрахування в Пенсійний фонд, фонди соціального страхування, а
також сплачувались податки та декларувались прибутки. Зокрема, з використанням
ідентифікаційного номеру Державного реєстру мною укладені угоди і придбані у
власність рухоме та нерухоме майно в Київській, Миколаївській та
Дніпропетровській областях. В Державному земельному кадастрі м. Миколаєва
оформлено право власності на земельну ділянку та договори оренди землі.
Пояснюючи вилучення в неї оригіналу довідки про присвоєння ідентифікаційного
номеру Державного реєстру НОМЕР_1 ОСОБА_5. пояснив, що всі первинні звітні та облікові
документи, пов'язані з проведенням зазначених операції, які містять недійсний
ідентифікаційний номер Державного реєстру, вважаються недійсними, або ж все, що
належить їй і пройшло державну реєстрацію з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 на
даний момент належить громадянці ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2р. народження, так що
довідка,

якою вона користувалась на протязі 7 років їй більше не знадобиться. Він
вимагав, щоб вона отримала нову картку з індивідуальним ідентифікаційним
номером Державного реєстру та розпочала переоформлення всіх реєстраційних
документів, які містять ідентифікаційний номер, наданий Державною податковою
адміністрацією України іншій особі. Знаходячись в шоковому стані хвилин
п'ятнадцять умовляла ОСОБА_5. або повернути їй оригінал довідки про присвоєння
ідентифікаційного номеру Державного реєстру НОМЕР_1, яку він зажав у руці і
категорично відмовлявся повернути, або видати додаткову довідку, яка б свідчила
про помилку, що відбулася. Як аргумент, роз'яснила ОСОБА_5., що має в банку
багатотисячний валютний кредит і що ситуація, в якій опинилась, її майже
знищує.ОСОБА_5. спокійно їй відмовляв. Відчаявшись, почала кричати, що викличе
міліцію. Після цьогоОСОБА_5. повернув їй довідку із словами, що, на жаль, все
розгортається по найгіршому для неї сценарію. Стрес, який вона пережила
08.12.2004 р. в кабінеті №117 Центральної МДШ у м. Кривому Розі, та
усвідомлення жахливості наслідків безглуздої халатності, а саме неправомірних
дій службової особи державної податкової інспекції під час оформлення 04.01.1998
р. довідки про присвоєння індивідуального ідентифікаційного номеру Державного
реєстру, призвели до раптового серцевого нападу та виникнення вегето - судинної
дистонії. 08.12.2004 p.,
зразу після візиту до Центральної МДШ, вимушена була їхати до лікарні. По
дорозі двічі непритомніла, чого з нею до того часу жодного разу не відбувалося.
За рік, який минув з того часу, майже кожного місяця переживала запаморочення,
які двічі призводили до травм голови і струсу головного мозку. В результаті на
теперішній час страждає хронічним порушенням кровообігу головного мозку,
спричиненим струсами мозку та регулярними стресовими ситуаціями, які вимушена
переживати під час переоформлення документів, що містять ідентифікаційний
номер, наданий Державною податковою службою іншій громадянці. Порушення
кровообігу головного мозку викликає приступи нестерпного головного болю, який
останнього місяця не покидає її жодного дня. Замість того, щоб працювати,
вимушена робити уколи та пити пігулки. В періоди полегшення стану, ходить по різних
інстанціях та переоформлює документи щодо дійсного ідентифікаційного номера.
Стійка втрата працездатності, спричинена неможливістю працювати із-за виниклих
хвороб та порушених соціальних зв'язків, спричинила зменшення її доходів та
поставила під загрозу майбутнє її дітей, а саме: можливість продовження
навчання доньки ОСОБА_6.,ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження в Державному Університеті
ім. Шевченка в м. Києві. А між тим, дитина закінчила школу з золотою медаллю і,
навчаючись на третьому курсі, до цього часу має в заліковій книжці виключно
«відмінно». Про майбутнє навчання в Києві молодшого сина вже мова не йдеться.
Сплата зобов'язань по діючим кредитам теж під загрозою. Довідково пояснює, що
основний доход у сім'ю надходив саме від її роботи. її чоловік, який страждає
на невиліковну хворобу, внаслідок виниклих порушень її нормального цивільного
життя, теж втратив душевний спокій, вимушений був лягти в лікарню. На її
письмове звернення до начальника Центральної міжрайонної державної податкової
інспекції у м. Кривому Розі про залишення індивідуального ідентифікаційного
номера НОМЕР_1 Державного реєстру за нею, оскільки переоформлення всіх
реєстраційних документів, які містять ідентифікаційний номер, наданий помилково
Державною податковою адміністрацією України, вимагають значних матеріальних
затрат і моральних страждань, їй було відмовлено. В повідомленні від 16.12.2004
року за № НОМЕР_2 містилось вибачення інспекції з приводу неуважності
інспектора ДШ у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, який 04.01.98р. видав
довідку сторонньої особи: «Центральна МДПІ у м. Кривому Розі вибачається з
приводу ситуації, що виникла 04.01.1998 року, та готова надавати Вам всебічну
допомогу в вирішенні проблем, пов'язаних з переоформленням реєстраційних
документів в органах Державної податкової служби» - це єдина допомога,
запропонована їй від службовців Державної податкової служби, яка насправді їй
не потрібна, бо зводиться тільки до того, щоб виправити в межах компетенції
податкової служби, на чий ідентифікаційний номер йшли утримані з неї податки -
мій чи ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження. Відмова в задоволенні її
клопотання та категорична усна відмова робітників Центральної МДПІ у м. Кривому
Розі, в наданні їй допомоги щодо виправлення помилкового ідентифікаційного
номеру на справжній, за межами

податкової інспекції, ігнорування
її клопотань про надання додаткової довідки з сенсом, аргументовано викладеним
в двох її заявах до Центральної МДПІ, тяганина і відписки, які отримувала від
робітників Державної податкової служби, коли зверталась в пошуках допомоги та
підтримки, призвели до повної втрати нею душевного спокою, неможливості
присвячувати свій час роботі та сім'ї. їй було нав'язано проблему виправлення
наслідків чужої помилки і фактично відмовлено в наданні допомоги. Вважає, що
службові особи Центральної міжрайонної державної податкової інспекції у м.
Кривому Розі, при здійсненні своїх повноважень, допустили бездіяльність,
необ'єктивність і неповагу до її конституційних прав та законних інтересів, що
призвело до видачі їй ідентифікаційного номера, який належить іншій особі і
було нав'язано проблему виправлення наслідків чужої помилки. Незаконні дії
працівників Державної податкової інспекції при виконанні службових обов'язків
знаходяться в безпосередньому причинному зв'язку з порушенням особистих
немайнових прав та обмеженням її цивільної правоздатності і спричинили їй
матеріальні збитки і моральну шкоду. Шкода, спричинена їй, як підприємцю в
результаті незаконних дій службових осіб державної податкової інспекції
складається з втраченого заробітку в зв'язку з втратою часу для поновлення
дієздатності і неможливістю здійснення підприємницької діяльності та збитків
внаслідок втраченого заробітку під час лікування хвороб, що стали наслідком
незаконних дій щодо неї з боку працівників Державної податкової інспекції, а
саме: внесення змін до укладених на протязі семи років цивільно-правових угод,
предметом яких є об'єкти оподаткування та щодо яких виникають обов'язки сплати
платежів; внесення змін в документи, які стали підставою відкриття рахунків в
установах банків; внесення змін за сім років в документацію Пенсійного фонду та
соціального страхування; відшкодування втраченого заробітку, пов'язаного із
втратою працездатності внаслідок хвороб, спричинених незаконними діями працівників
Державної податкової інспекції; та інше. Загальна сума матеріальних збитків
становить 126861 грн. 19 коп. Крім того, незаконними діями робітників
Центральної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Кривому Розі їй
було спричинено довготермінові та глибокі душевні страждання, пов'язані із
страхом, відчаєм, приниженням, хвилюваннями, переживаннями і депресіями.
Вважає, що згідно діючого законодавства до компетенції податкових інспекцій
віднесено не тільки перевірку правильності нарахування та своєчасності сплати
податків, але і перевірку достовірності щодо визначення об'єктів оподаткування,
тобто підприємств та фізичних осіб - платників податків, причому для останніх
єдиною можливістю перевірки правильності визначення особи, як об'єкта
оподаткування є саме перевірка відповідності паспортних даних інформації про
індивідуальний податковий номер, наданій в реєстраційних документах та
документах обов'язкової звітності. Вважає, що при належному відношенні
службовців Центральної МДПІ у м. Кривому Розі до своїх обов'язків по перевірці
достовірності документів щодо правильності визначення об'єкту оподаткування,
помилкове присвоєння індивідуального ідентифікаційного номеру Державного
реєстру НОМЕР_1 повинне було виявлене та виправлене ще 05.11.2003 р. при реєстрації
її як фізичної особи - підприємця, а також кожного разу і при поданні
документів обов'язкової звітності -«Звітів суб'єкта малого підприємництва -
фізичної особи - платника єдиного податку». Вважає, що оскільки ніяк не могла
визначити помилковість наданого мені номеру НОМЕР_1, то і перешкодити наслідкам
недбалого ставлення робітників податкової інспекції до своїх обов'язків теж
ніяк не могла. Вважає, що працівниками органів державної податкової служби
грубо порушені права людини та вимоги щодо проведення перевірок, встановлені
Законом України "Про державну податкову службу в Україні" та іншими
законами України.

Вважає, що моральну шкоду їй спричинено внаслідок: неправомірного усного
виклику в вихідний день до органу Державної податкової служби із загрозою
застосувати примусовий привід, без пояснення причини виклику - у розмірі
5000грн.; дезінформації в аргументуванні щодо незаконного виклику в відповіді,
наданій на її заяву від 28.01.2005 р.
- в листі від 21.02.2005 р. № НОМЕР_3, ігнорування поставлених в моїх заявах
питань - на заяву від 28.01.2005 р. та на заяву від 25.02.2005 р. - в листах -
відповідях від 21.02.2005 р. № НОМЕР_3 та від 11.03.2005 р. № НОМЕР_4 - у розмірі 30000 грн.; незаконної перевірки
документів - у

розмірі
5000 грн.; неправомірної спроби вилучення єдиного екземпляру належно
засвідченого документу - оригіналу довідки про присвоєння індивідуального
ідентифікаційного номеру Державного реєстру НОМЕР_1, який доводить мою
невинність в даній ситуації по підписаним мною документам щодо кредитних
договорів - у розмірі 15000 грн.; недбалого ставлення до своїх обов'язків та
бездіяльності, що призвело до невчасного, запізнього, випадкового виявлення
заподіяної сім років тому помилки та необхідності виправлення нею особисто
наслідків чужої помилки за декілька років, які могли б бути прожитими нею вже з
достовірною довідкою - у розмірі 25000 грн.

Крім того, вважає, що працівниками органів державної податкової служби їй
спричинена моральна шкода внаслідок розголошення інформації, віднесеної до інформації
з обмеженим доступом - в листі від 16.12.2004 р. № НОМЕР_2 міститься
інформація: Ф.І.Б., її адреса, рік народження, місце роботи, дійсний
ідентифікаційний номер, викладена історія надання помилкового ідентифікаційного
номеру та надана інформація, що вона є підприємцем. Цей лист, розмножений та
завірений мокрою печаткою податкової інспекції в 10-ти екземплярах був єдиним
документом, який надала їй, як допомогу податкова служба з 16.12.2004 р. по
02.02.2005 р. з рекомендацією розпочати перереєстрацію документів. Довідка від
02.02.2005 р. № 2494/10/281 теж містила про неї зайву інформацію - паспортні
дані, ніяк ні в якому Законі з ідентифікаційним номером не пов'язані. В усіх,
без виключення установах для виправлення помилки, про яку йдеться, був необхідний
документ тільки з Ф.І.Б., дійсним ідентифікаційним номером НОМЕР_5 та текстом,
що ідентифікаційний номер НОМЕР_1 наданий помилково з вини податкової
інспекції. Однак, тільки в довідці від 21.02.2005 р. № 4369/10/281 не містилося
про неї ніякої зайвої інформації. Таким чином, вважає, що з 16.12.2004 р. по
21.02.2005 р. Центральною МДШ була примушена розповсюджувати про себе
інформацію, яку законодавство України трактує, як інформацію з обмеженим
доступом, яку вважає конфіденційною, яка до того ж була інформаційно зайвою,
чим "їй завдано моральної шкоди у розмірі 20000 грн.

Також вважає, що працівниками органів державної податкової служби їй
спричинена моральна шкода внаслідок: ігнорування її неодноразових усних та
письмових заяв з проханням видати довідку про присвоєння помилкового
ідентифікаційного номеру НОМЕР_1 з вини податкової інспекції, внаслідок чого
вона повинна була в кожній інстанції, де використовувалась помилково видана
довідка, виправдовуватись та просити вибачення за незручності - у розмірі 20000
грн.; порушення права на отримання від посадової особи достовірної інформації -
надана недостовірна довідка про присвоєння мені ідентифікаційного номеру
НОМЕР_1 - у розмірі 30000 грн.

Також вважає, що працівниками органів державної податкової служби їй
спричинена моральна шкода внаслідок: створення перешкод для здійснення її прав,
законних інтересів та свобод, як громадянина України - у розмірі 40000 грн.;
незаконно покладених на неї обов'язків щодо виправлення наслідків помилки
інспектора Податкової служби України - у розмірі 40000 грн.

Також вважає, що працівниками органів державної
податкової служби їй спричинена мені моральна шкода внаслідок: порушення права
на вибір роду занять - у розмірі 20000 грн.; стійкого розладу здоров'я - у
розмірі 80000 грн.; спричинення довготермінових та глибоких душевні страждань
їй та членам її сім'ї, пов'язаних із страхом, відчаєм, приниженням,
хвилюваннями, переживаннями і депресіями - у розмірі 40000 грн.; зниження
ділової репутації внаслідок руйнування соціально-психологічних зв'язків - у
розмірі 5000 грн.

Під час слухання справи в якості третьої особи з боку
відповідача у зв'язку з реорганізацією, залучено Головне управляння Державного
казначейства України у Дніпропетровської області.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, дала
пояснення, в яких підтвердила зміст
позовних заяв. Крім того пояснила,
що всі дії по виправленню

відомостей
у документах здійснила вона особисто. До 8 грудня 2004 р. до лікарів не
зверталася, скарг на стан здоров'я не було.

Представник позивачки підтримавши позовні вимоги та у
судовому засіданні підтвердив зміст позовів.

Представники відповідача позов не визнали та надали
пояснення з яких вбачається, що не погоджуються з доводами позивачки про те, що
здійснені ОСОБА_4. операції є недійсними, а також що діями ДПІ порушені права
та обмежена правоздатність ОСОБА_4. Виданий 4 січня 1998 року ОСОБА_4. ІНН
НОМЕР_1 визнаний недійсним 2 лютого 2005 року, до вказаного часу у ОСОБА_4. був
наявний і дійсний ІНН, вона законно здійснювала діяльність. Для виправлення
сформованої ситуації були підготовлені коригувальні відомості. Суму
відшкодування моральної шкоди вважають необгрунтованою і недоказаною, так як
позивачка не доказала стійку втрату працездатності та перенесений стрес.

Третя особа, будучи неодноразово повідомлена про час і місце розгляду
справи, у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмові пояснення.
Відповідно до вказаний пояснень вважає, що за шкоду, заподіяну ОСОБА_4.
Державне казначейство не повинне нести відповідальність.

Прокурор,
вступивши в справу, в подальшому, будучи повідомлений про час та місце слухання
справи, у суд не з'явився.

Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно,
об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у
судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини.

4 січня 1998 року Державною податковою інспекцією по Довгинцівському району
м. Кривого Рогу ОСОБА_4. була видана довідка про те, що вона 27 грудня 1996
року внесена до Державного реєстру фізичних осіб та їй наданий ідентифікаційний
номер (далі "ІНН") НОМЕР_1, що встановлено поясненнями сторін,
довідкою (том № 1, а.с.5), показаннями свідка ОСОБА_7.

Вказаний ІНН в дійсності був наданий ОСОБА_4., 5 травня ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
а позивачці наданий ІНН НОМЕР_5, що встановлено карткою (том № 1, а.с.6),
листом (том № 1, а.с.22), довідками (том № 1, а.с.23,25).

Протягом 7 років позивачка неодноразово використовувала неналежний їй ІНН.
Так, 7 листопада 2003 року, позивачка придбала квартиру АДРЕСА_1, сплативши за
неї 193212грн., що встановлено договором (а.с.92).

17 березня 2003 року позивачка зареєструвалася як суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа, що встановлено свідоцтвом (том № 1,
а.с.40).

За вказаним ІНН позивачка 1 квітня 2003 року була взята на облік платників
податків Центральною МДШ у м. Кривому Розі, що встановлено довідкою (т.1,
а.с.120).

20 березня 2004 року позивачка отримала у дар 1А частину квартири АДРЕСА_2,
яка оцінена сторонами договору у 8504грн.00коп., зареєструвавши право власності
на частку вказаної квартири у КП "Криворізьке БТІ", що встановлено
поясненнями позивачки, договором, реєстром (том № 1, а.с. 146-147).

За період четвертий квартал 2003 року - четвертий квартал 2004 року
позивачка, здійснюючи підприємницьку діяльність, мала дохід у сумі 375000 грн,
що встановлено звітами (т.1, а.с.41-48, 104-108).

1 грудня 2004 року позивачка з використанням неналежного їй ІНН, уклала
договір купівлі-продажу з СФГ "Дед
Макар", що встановлено договором (том № 1, а.с.116).

На протязі 2003-2004 pp.
позивачка подавала звіти до Центральної МДПІ у м. Кривому Розі з
використанням неналежного їй ІНН, що встановлено звітами (том № 1, а.с. 41 -
48, 104-108).

З використанням цього ж ІНН позивачка уклала договори оренди: по
23.07.2001р., 10.08.2004р., 21.11.2003р., 21.11.03р., 09.06.04р. ( у кількості
одинадцяти) 03.08.04р., 10.08.04р.,

отримала у власність земельну
ділянку, що встановлено заявами (том № 1, а.с. 77, 79, 80), розпорядженнями
(том № 1, а.с. 113, 109).

Персоніфікований
облік ОСОБА_4. за час роботи у 1999 - 2000рр. в ТОВ "Система ТМ" в
управлінні Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу
здійснювався за неналежним позивачці ІНН, що встановлено списком, відомостями
(том № 1, а.с.139-143, 212-213).

Наприкінці 2004
року начальник відділу платників податків - фізичних осіб ЦМДПІ у м. Кривому
Розі - ОСОБА_5. з'ясував, що позивачці довідка про ІНН була видана помилково,
що встановлено показаннями свідкаОСОБА_5.

8 грудня 2004
року за викликом ОСОБА_5. позивачка прибула до приміщення ЦМДПІ у м. Кривому
Розі і повідомив, що ІНН, який вона використовувала, належить іншій ОСОБА_4. та
запропонував позивачці повернути раніше видану довідку про присвоєння ІНН.
Вказаний факт судом встановлений на підставі пояснень позивачки, показань
свідка ОСОБА_5., ОСОБА_8.

Дізнавшись про
наявність в неї невірної довідки, позивачка 8 грудня 2004 року хвилювалася,
втратила свідомість, що встановлено судом на підставі пояснень позивачки,
показаннями свідка ОСОБА_8.

Для внесення
змін до документів, з'ясування обставин видачі невірної довідки, позивачка
неодноразово зверталася до Центральної МДПІ у м. Кривому Розі, до Казанковської
райдержадміністрації, Казанківського районного відділу земельних ресурсів,
Казанківської селищної ради Казанківського району, Казанківського сектору
реєстрації Миколаївської філії центру Державного земельного кадастру, ДП
"Миколаївського НІПІ землеустрій)", працювала з документами ТОВ "Антарес сервіс",
зверталася до управління Пенсійного фонду України в Інгулецькому районі м.
Кривого Рогу, зверталася до ТОВ "Система ТМ", АКБ "Правекс Банк",
зверталася до СФГ "Дед
Макар", зверталася до КП "Криворізьке БТІ", до інших
банкових установ, на що витратила загалом: у 2004р. - 7 днів, у 2005р. - 22 дні.
Вказані факти та обставини встановлені судом на підставі пояснень позивачки,
показань свідків ОСОБА_8., ОСОБА_5., заявами, маршрутними листами з
відповідними відмітками (том № 1: а.с.7, 8-18, 34, 101, 102-103,230, 144-145,
148-149,50, 124, 123, 112, 115, 125-137).

Внаслідок
хвилювань з приводу невірно наданої у 1998р. довідки про присвоєння ІНН,
необхідності виправляти велику кількість документів у позивачки виникло
захворювання серця, вона втрачала свідомість, внаслідок чого отримала струс
головного мозку, з приводу була тимчасово непрацездатна, зверталася до лікарів.
Усього позивачка була тимчасово непрацездатною, хворіла, зверталася до лікарів:
у 2004 р. - протягом 3 днів, у 2005 р. -протягом 46 днів. Вказані факти та
обставини встановлені судом на підставі пояснень позивачки, які узгоджуються з
листками непрацездатності, записами у амбулаторній картці, виписками,
повідомленнями (том № 1, а.с. 34, 101, 102, 103, 144-145, 230, том № 2, а.с.2,
58), висновку експертизи (том № 2, а.с.65 - 71).

При цьому, суд,
оцінюючи висновок експерта, враховує, що відповідно до цих висновків не
виключено, що погіршення стану пацієнтки могло бути пов'язано з виникненням
напередодні негативної стресової ситуації. Цей висновок повністю узгоджується з
тою обставиною, що позивачка раніше за медичною допомогою не зверталася, факт
її хвилювань, факт втрати внаслідок цього свідомості, підтверджується
показаннями свідка ОСОБА_8. Припущення експерта про те , що захворювання у
вигляді вегето-судинної дистонії могло бути у позивачки раніше, не обґрунтовано
на матеріалах справи та спростовується тим фактом, що раніше позивачка за
медичною допомогою з приводу цього захворювання не зверталася.

На придбання
ліків в зв'язку з вказаними розладами здоров'я позивачка витратила 1453 грн. 01
коп., що встановлено чеками, рецептами (т.1, а.с. 248 - 250, т.2, а.с.1).

1 липня 2003 року створена Центральна міжрайонна ДПІ у м. Кривому Розі,
шляхом злиття Державних податкових інспекцій у Саксаганському та
Довгинцівському районах м. Кривого Рогу, що ліквідовані і є правонаступником
реорганізованих податкових інспекцій, що встановлено наказом (том № 2, а.с.41 -
42).

Суд вважає, що доводи позивачки про завдання їй моральної
шкоди внаслідок неправомірного усного виклику в вихідний день до органу
Державної податкової служби із загрозою застосувати примусовий привід, без
пояснення причини виклику; дезінформації в аргументуванні щодо незаконного
виклику в відповіді, наданій на її заяву від 28.01.2005 р. - в листі від
21.02.2005 р. № НОМЕР_3, ігнорування поставлених в її заявах питань - на заяву
від 28.01.2005 р. та на заяву від 25.02.2005 р. - в листах - відповідях від
21.02.2005 р. № НОМЕР_3 та від 11.03.2005 р. № НОМЕР_4; незаконної перевірки
документів; неправомірної спроби вилучення єдиного екземпляру належно
засвідченого документу - оригіналу довідки про присвоєння індивідуального
ідентифікаційного номеру Державного реєстру НОМЕР_1; недбалого ставлення до
своїх обов'язків та бездіяльності, що призвело до невчасного виявлення
заподіяної помилки та необхідності виправлення нею особисто наслідків чужої
помилки за декілька років не знайшли підтвердження у судовому засіданні. Крім
того, не знайшли свого підтвердження посилання позивачки на те , що їй завдана
моральна шкода внаслідок наступного: розголошення інформації, віднесеної до
інформації з обмеженим доступом; ігнорування її неодноразових усних та
письмових заяв з проханням видати довідку про присвоєння помилкового
ідентифікаційного номеру НОМЕР_1 з вини податкової інспекції; порушення права
на отримання від посадової особи достовірної інформації; створення перешкод для
здійснення її прав, законних інтересів та свобод, як громадянина України;
незаконно покладених на неї обов'язків щодо виправлення наслідків помилки
інспектора Податкової служби України; порушення права на вибір роду занять;
спричинення довготермінових та глибоких душевні страждань членам її сім'ї;
зниження ділової репутації внаслідок руйнування соціально-психологічних
зв'язків.

Встановленим фактам та обставинам відповідають такі правовідносини, які
регулюються нормами ЦК України, Законом України "Про державну податкову
службу в Україні", Законом України "Про Державний реєстр фізичних
осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів". При цьому суд
виходить з вимог п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відповідно
до якого Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що
виникли після набрання ним чинності. Цивільні відносини між сторонами з приводу
видачі позивачці довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру та
використання цього номеру продовжують існувати після набрання чинності
Цивільним Кодексом України (2003 p.).

У відповідності до ст. 22 ч.І ЦК України, особа,
якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на
їх відшкодування. У відповідності до ст. 22 ч.2 ЦК України, збитками є доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена
вигода). У відповідності до ст. 22 ч.З ЦК
України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або
законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1166 ч.І ЦК
України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується
в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1172 ЦК України юридична
особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх
службових обов'язків. У судовому засідання встановлено, що працівник Державної
податкової інспекції у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, правонаступником
якої є Центральна МДПІ у м. Кривому Розі, 4 січня 1998 р. видав позивачці
невірну довідку, про те, що вона одержала ІНН НОМЕР_1, в той час як позивачка в
дійсності одержала інший номер. При цьому довідка про дійсно одержаний
позивачкою номер їй видана не була. Тим самим працівник податкової інспекції
порушив вимоги ст. 5 Закону України" Про Державний реєстр фізичних осіб -
платників податків та інших обов'язкових платежів" та вимоги п. 2.2.2.
"Інструкції про організацію роботи державних податкових інспекцій при
реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових платежів", затвердженої Наказом
Головної державної податкової
інспекції України

Міністерства
фінансів України №76 від 5 жовтня 1995 р. Відповідно до ст. 13 Закону України
"Про державну податкову службу в Україні" , збитки завдані
неправомірними діями посадових осіб органів державної податкової інспекції
підлягають відшкодуванню. Таким чином Центральна МДШ зобов'язана відшкодувати
позивачці, збитки у вигляді доходів, які позивачка могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не було порушене ' (упущена вигода), тобто
збитки за час лікування, тимчасової непрацездатності, звернення до різних
органів.

У відповідності до ст. 1166 ч.2 ЦК України, особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини. У судовому засіданні відповідач не довів, що шкода
позивачці завдана не з його вини.

У відповідності до ст. 1198 ч.І ЦК
України, розмір доходу фізичної особи - підприємця, втраченого фізичною
особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, що підлягає
відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому
господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід
менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом
визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців. Згідно ст.
1198 ч.2 ЦК України, розмір доходу від підприємницької діяльності, втраченого
фізичною особою - підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я, визначається на підставі даних органу державної податкової служби.
Визначаючи розмір доходу, страченого позивачкою за один день хвороби, тобто
ушкодження здоров'я суд виходить з річного доходу позивачки, який складає
375000 грн. та кількості робочих днів: у 2004 р. - 255 днів, у 2005 р. - 251
день. Виходячи з середньомісячної кількості робочих днів на 2004 p., який
дорівнює 21,25 робочих днів, доход позивачки за один день 2004 р. складає 1474
грн.06 коп. з наступного розрахунку: 375000 грн.(річний доход) поділити на 12
(кількість місяців) поділити на 21,25 (середньомісячна кількість робочих днів).
Виходячи з середньомісячної кількості робочих днів на 2005 p., який
дорівнює 20,92 робочих днів, доход позивачки за один день 2005 р. складає 1493
грн.79 коп. з наступного розрахунку: 375000 грн.(річний доход) поділити на 12
(кількість місяців) поділити на 20,92(середньомісячна кількість робочих днів).

У відповідності до ст. 8 ч. 1 ЦК України, якщо цивільні
відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства
або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні
відносини (аналогія закону). Приймаючи до уваги, що визначення розміру доходу,
втраченого фізичною особою - підприємцем в інших випадках, крім ушкодження
здоров'я, не визначено Законом, суд вважає за можливе визначити цій доход
відповідно до ст. 1198 ЦК України.

У судовому засіданні встановлено, що внаслідок того, що позивачці була
видана невірна довідка, позивачка не займалася підприємницькою діяльністю: у
2004 р. - 7 днів, не одержавши таким чином доход у сумі 10294 грн. 13 коп.; у
2005 р. - 65 днів, не одержавши таким чином доход у сумі 85146 грн. Витрати на
придбання ліків складають 1453 грн. 01 коп., таким чином позивачці належить
відшкодувати матеріальну шкоду у розмірі 108843 грн. 49 коп.

У відповідності до ст. 23 ч. 1 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. У відповідності до ст. 23 ч.2 ЦК України, моральна шкода полягає: у
фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом
або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

У відповідності до ст. 1167 ч.І ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Внаслідок неправомірних дій працівника Державної податкової інспекції у Довгинцівському
районі м. Кривого Рогу, правонаступником якої є Центральна МДПІ у м.

Кривому Розі, який 4
січня 1998 p.
видав позивачці невірну довідку, про те, що вона одержала ШН НОМЕР_1,
завдана матеріальна шкода позивачці, у останньої виникли розлади здоров'я,
душевні страждання з приводу необхідності виправлення документів, угод, даних
про себе. Тому відповідач, з урахуванням характеру та глибини моральних
страждань завданих позивачці, а також з урахуванням розумності і
справедливості, повинна відшкодувати всім позивачі моральну шкоду у сумі 40000
грн.

Таким чином, суд вважає, що позивач обґрунтовано, на підставі ст. 15 ЦК України
звернувся до суду за захистом свої прав, які підлягають захисту у спосіб,
передбачений ст. 16 ЦК України.

Судом не встановлено, що під час здійснення реєстрації позивачки, як
суб'єкта підприємницької діяльності були допущенні порушення діючого
законодавства.

Вислухавши учасників адміністративного процесу, дослідивши докази, суд на
підставі ст. 10 КАС України, відповідно до якої усі учасники адміністративного
процесу є рівними, та ст. 11 КАС України, у відповідності до якої розгляд і
вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, у межах позовних вимог, суд вважає, що обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги, мали місце, а тому позовні вимоги позивачки підлягають
задоволенню. При цьому, на підставі ст. 11 ч.2 КАС України суд, встановивши, що
дії працівників Центральної міжрайонної державної податкової інспекції у м.
Кривому Розі Дніпропетровської області по видачі 4 січня 1998 р. ОСОБА_4
довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру є неправомірними, такими що
завдали матеріальної та моральної шкоди позивачці, вважає за необхідне, для
повного захисту прав позивачки, вийти за межи позовних вимог, в яких позивачка
не просить стягнути матеріальну та моральну шкоду саме з Центральної МДШ у м.
Кривому Розі Дніпропетровської області і не вказує, які саме дії просить визнати
неправомірними.

У відповідності зі ст.94 КАС України на користь ОСОБА_4 з Центральної
міжрайонної державної інспекції у м. Кривому Розі Дніпропетровської області
належить стягнути судові витрати: на правову допомогу - у розмірі 500 грн. 00
коп., за оплату експертизи - 740 грн. 55 коп. , а на користь держави стягнути з
Центральної міжрайонної державної інспекції у м. Кривому Розі Дніпропетровської
області державне мито у розмірі 117 грн. 34 коп.

Керуючись
ст.ст. 8, 22, 23, 1166, 1167, 1172, 1198 ЦК України, ст. 5 Закону України"
Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових
платежів", ст. 13 Закону України "Про державну податкову службу в
Україні" , ст. ст. 10, 11, 159, 94, 161, 162,163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_4 -
задовольнити частково.

Визнати дії працівників Центральної міжрайонної державної податкової
інспекції у м. Кривому Розі Дніпропетровської області по видачі 4 січня 1998 р.
ОСОБА_4довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру неправомірними.

Стягнути на користь ОСОБА_4 з Центральної міжрайонної державної інспекції у
м. Кривому Розі Дніпропетровської області: у відшкодування матеріальної шкоди -
108843 грн. 17 коп., у відшкодування моральної шкоди - 40000 грн. 00 коп.

Стягнути
на користь ОСОБА_4 з Центральної міжрайонної державної інспекції у м. Кривому
Розі Дніпропетровської області судові витрати: на правову допомогу - у розмірі
500 грн. 00 коп., за оплату експертизи - 740 грн. 55 коп.

В інший частині
у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з Центральної міжрайонної державної інспекції у
м. Кривому Розі Дніпропетровської області на користь держави державне мито у
розмірі 117 грн. 34 коп.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, яку може бути подано протягом 10 днів
з дня проголошення постанови або в разі проголошення резолютивної частини -
протягом 10 днів з дня складання постанови в повному обсязі.

Постанова суду, якщо вона не оскаржена, набирає чинності після закінчення
строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ця постанова
суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції.