Справа № К-28947/06
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:
Головуючого - судді Цуркана М.І.,
суддів: Амєліна С.Є.,Кобилянського
М.Г.,Юрченка В.В., Ліпського Д.в.
секретар: Мудрицька Ю.В.
за участю позивача, представника відповідача Реднікін М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
військової частини А-0279 про поновлення на роботі за його касаційною скаргою
на рішення Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 25
березня 2003 року та на ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від
6 жовтня 2003 року, -
У квітні 2002 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до військової частини А-0279 про скасування наказу
від 2 листопада 1998 року та наказу командуючого віськами південного округу від
16 листопада 1998 року про звільнення, поновлення на роботі та стягення з
відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскльки вважає
зазначені накази незаконними.
Рішенням
Сімферопольського районного суду Автономної
Республіки Крим від 25 березня 2003 року в задоволені позову відмовлено,
оскільки ОСОБА_1 пропустив строки звернення до суду.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 6 жовтня 2003 року апеляційна скарга ОСОБА_1. відхилена.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями позивач звернувся з касаційною скаргою до Верховного
Суду України, який направив її разом зі справою до Вищого адміністративного
суду України.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої та
апеляційної інстанції, справу направити на новий судовий розгляд, оскільки суди
першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального права, посилаючись
на неповноту розгляду справи.

Заслухавши
доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши доводи касаційної скарги за
матеріалами справи , колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до Постанови Верховного Суду України №13 від 3 грудня 1997 року «Про практику
розгляду судами справ за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних, посадових і
службових осіб у сфері управлінської діяльності, які порушують права та свободи
громадян» Військовослужбовці відповідно до ч.1 ст.248-1 ЦПК України і ст.5
Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей» вправі оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність військових посадових
осіб і органів військового управління, які порушили їх права або свободи, до
військового суду з додержанням правил підсудності, передбачених ч.2 та 3 ст.
123 ЦПК України ( в редакції 1963 року ). Виходячи зі змісту цих норм
громадяни, звільнені з військової служби, вправі оскаржити рішення, дії чи
бездіяльність військових посадових осіб і органів військового управління, які
порушили їх права і свободи під час проходження ними військової служби, до
районного ( місцевого ) або до військового суду на свій розгляд. Неправомірні
рішення, дії чи бездіяльність щодо військовослужбовців інших суб'єктів
оскарження за загальними правилами ч.2 ст. 248-4 ЦПК ( в редакції 1963 року )
України оскаржуються до районного ( міського ) суду за місцезнаходженням
суб'єкта оскарження.

Виходячи з
зазначених положень закону, ОСОБА_1 на час виникнення спірних правовідносин мав
право звернутися до суду за захистом свого порушеного права зі скаргою у
порядку, передбаченому Главою 31-А ЦПК України ( в редакції 1963 року ), а не в
порядку позовного провадження.

Згідно зі ст.
248-5 ЦПК України скарга подається до суду у двомісячний строк, обчислювальний
з дня, коли громадянин дізнався або повинен був дізнатися про порушення його
прав чи свобод, і в місячний строк з дня одержання ним письмової відповіді про
відмову в задоволенні скарги органом або службовою особою вищого рівня щодо
того органу чи службової особи, які постановили рішення, вчинили дії, допустили
бездіяльність, або з дня закінчення місячного строку після подання скарги, якщо
громадянином не було одержано на неї письмової відповіді.

Оскільки
двомісячний і місячний строки на звернення зі скаргою до суду встановлено
законодавством про цивільне судочинства, то вони є процесуальними строками і на
них поширюється дія ст.85 ЦПК України. Тому скарга, подана після закінчення
відповідного строку, залишається без розгляду, якщо суд за клопотанням заявника
не знайде підстав для його поновлення.

Ні суд першої
інстанції, ні суд апеляційної інстанції не звернули увагу на копію ухвали
Верховного Суду України від 25 грудня 2002 року, з тексту якої видно, що
ОСОБА_1 звертався до суду зі скаргою на дії командування військової частини
А-0279 щодо його звільнення зі служби і просив поновити йому пропущений строк
для такого звернення, але йому було судом відмовлено, а скарга залишена без
розгляду.

Тому суд
першої інстанції, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.227 ЦПК України ( в редакції
1963 року ) повинен був закрити провадження у справі, оскільки є таке, що
набрало законної сили, постановлене по спору між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав рішення суду.

Судом апеляційної
інстанції зазначена помилка районного суду не була виправлена, а тому колегія
суддів скасовує постановлені по справі судові рішення і закриває провадження в
справі.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 227, 230 КАС України,
колегія суддів -

У Х В А Л
И Л А
:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 6 жовтня 2003 року
та рішення Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 25
березня 2003 року по справі за позовом ОСОБА_1до військової частини А-0279 про
поновлення на роботі скасувати.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених
ст.ст. 237 КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ : М.І.
Цуркан

СУДДІ : С.Є.
Амєлін

М.Г.
Кобилянський

В.В. Юрченко

Д.В. Ліпський