Справа № К-1335/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого
Співака В.І.,

суддів Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

Заїки М.М.,

Загороднього А.Ф.,

при
секретарі Замезі Ю.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м.
Житомира від 16.04.2004р. та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від
07.06.2004р. по справі за позовом
ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення виконавчого
комітету Богунської районної ради
м. Житомира про стягнення невиплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за
шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи за період з 1999р. по 2001р., -

встановила:

У
квітні 2003 року ОСОБА_1 звернувся до Богунського
районного суду м. Житомира з
позовом до управління праці та соціального захисту населення виконавчого
комітету Богунської районної ради
м. Житомира про стягнення невиплаченої щорічної допомоги на оздоровлення за
шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи в розмірі 2 694, 90грн. за період з 1999р. по 2001р. включно.

Рішенням Богунського
районного суду м. Житомира від 16.04.2004р. у задоволенні позову ОСОБА_1
було відмовлено.

Ухвалою апеляційного
суду Житомирської області від 07.07.2004р. апеляційну
скаргу ОСОБА_1 було відхилено, а рішення Богунського районного суду м. Житомира від
16.04.2004р. залишено без змін.

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить рішення Богунського районного
суду м. Житомира від 16.04.2004р. та ухвалу апеляційного суду Житомирської
області від 07.06.2004р. скасувати та
направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши наведені доводи в касаційній
скарзі, рішення судів щодо застосування судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції було
встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС другої категорії і перебуває на обліку в управлінні праці та
соціального захисту населення виконавчого комітету Богунської районної ради м.
Житомира. У квітні 2003 року управлінням праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Богунської районної ради м. Житомира було виплачено
позивачу щорічну грошову допомогу на оздоровлення за 1999, 2000 та 2001 роки в
сумі 80, 1грн., тобто по 26, 7грн. за кожен рік, відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996р. № 836. Оскільки розмір щорічної грошової допомоги на оздоровлення,
встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1996р. № 836 суперечить вимогам
частини 4 статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» ОСОБА_1 звернувся до суду.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії виплачується в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Згідно частини 7 статті 48 вищенаведеного Закону розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Відповідно до Закону України «Про встановлення величини
вартості межі малозабезпеченості та розміру мінімальної заробітної плати на
1999 рік» від 25.12.1998р., Закону України «Про встановлення розміру
мінімальної заробітної плати на 2000 рік» від 01.06.2000р. розмір мінімальної
заробітної плати з січня 1999 року по квітень 2000 року становив 74грн. на
місяць, з квітня 2000р. по липень 2000 року - 90грн., з липня 2000р. по січень
2002р. - 118грн. на місяць.

Зі змісту вимог законів України про встановлення розмірів
мінімальних заробітних плат на 1999 та 2000 роки не вбачається будь-яких
обмежень щодо можливостей застосування розміру мінімальної заробітної плати з
метою реалізації норми статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Слід зазначити, що встановлений ще в 1996 році постановою
КМУ № 836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не
змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими законами України.
Оскільки ні Верховна Рада України, ні Кабінет Міністрів України в наступному
будь-яких рішень із цих питань не приймали, то виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні
даного спору, застосуванню підлягає саме стаття 48 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закон
України «Про встановлення величини вартості межі малозабезпеченості та розміру
мінімальної заробітної плати на 1999 рік», Закон України «Про встановлення
розміру мінімальної заробітної плати на 2000 рік», а не Постанова Кабінету
Міністрів України «Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 26.07.1996р. №
836.

За таких обставин та з урахуванням вимог статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», управління праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету Богунської районної
ради м. Житомира повинно виплатити позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення за зазначений період, виходячи із суми мінімальної заробітної
плати на момент виплати.

З урахуванням отриманої ОСОБА_1 суми 80,1грн. та розміру
мінімальної заробітної плати, встановленої на момент виплати, а саме 185грн.
(на квітень 2003 року) на користь позивача за період 1999-2001р.р. підлягає
стягненню 2 694, 9грн.
(185грн. х 5 х 3 - 80, 1грн.)

Обставини справи встановлені судами повно і правильно,
але судами невірно застосовано норми матеріального права, а тому касаційна
скарга підлягає частковому задоволенню, судові рішення першої та апеляційної
інстанції підлягають скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення
позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 212, 220, 222, 223, 229, 230
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

постановила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богунського
районного суду м. Житомира від 16.04.2004р. та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 07.06.2004р. по
справі за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту
населення виконавчого комітету Богунської районної ради м. Житомира про стягнення невиплаченої щорічної допомоги
на оздоровлення за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи за період з 1999р. по 2001р. - скасувати.

Постановити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Богунської районної ради м. Житомира виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну грошову
допомогу на оздоровлення відповідно до частини 4 статті 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період 1999 - 2001р.р. в розмірі 2 694, 9грн.

Постанова
оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко

М.М. Заїка

А.Ф. Загородній

Згідно з оригіналом Суддя
С.В. Білуга