Справа № 22а-723/07
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ 22а-723/2007
Головуючий суддя у
1- ій інстанції - Пода Н.М.
(справа
№ 2а-45/07)
м. Дніпропетровськ Колегія
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:
Поплавського В.Ю.(доповідач)
суддів -
Уханенко С.А., Сафронової С.В.,
секретарі - Портненко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Токмацького районного суду Запорізької області від 13 квітня
2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального
захисту населення виконкому Токмацької міської ради про стягнення недоплаченої
разової грошової допомоги учаснику війни та видачу нагрудного знаку, -
в с т а н о в и л а:
Постановою Токмацького
районного суду Запорізької області від 13 квітня 2007 року було відмовлено у
задоволені позову ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення виконкому Токмацької міської ради про
стягнення недоплаченої разової грошової допомоги учаснику війни та видачу
В апеляційній скарзі
позивачка просила постанову суду скасувати,
оскільки вона прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального
права, та прийняти нову постанову, якою задовольнити її позовні вимоги.
В судовому засіданні
представник позивачки підтримав позовні вимоги та просив додатково стягнути
судові витрати: середньоденну заробітну плату - 14 грн., вартість проїзду - 30
грн., суму індексу інфляції за затримку виплати щорічної допомоги - 3% - 200
Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення з наступних підстав.
Матеріалами справи
встановлено, що позивачка є учасником війни, що підтверджується посвідченням
серії НОМЕР_1, що видане 20 березня 2002 року Токмацьким УПСЗН.
Відповідно до ст.13 ЗУ
“Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”позивачка, як
учасник війни, має право на щорічну грошову допомогу у розмірі 3 мінімальних
Проте відповідно до п.18
ст.77 ЗУ “Про Державний бюджет України на 2006 рік” та з метою приведення окремих норм законів у
відповідність з цим законом зупинено дію частини 5 ст.13 ЗУ “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” на 2006 рік. Розмір щорічної
разової грошової допомоги у 2006 році було встановлено ст.30 ЗУ “Про Державний
бюджет України на 2006 рік” в межах 50 грн. для учасників війни.
Колегія суддів вважає, що
ЗУ «Про бюджет України» та його положення мають пріоритетну юридичну силу
відносно інших спеціальних законів стосовно визначення розміру або порядку
грошової допомоги, бо є основним та головним (окрім Конституції) фінансовим
нормативним актом розподілу доходів та видатків в країні. За цих обставин,
положення цього закону, яким було призупинено дію ч.5 ст.13 ЗУ “Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” та визначено розмір щорічної грошової допомоги
учасникам війни є обов'язковим для застосування та вирішення справ у суді.
чином, колегія суддів погоджується з висновком суду стосовно того, що
відповідач, здійснивши позивачці виплату грошової допомоги в розмірі 50 грн.,
діяв правомірно, у межах наданих йому
повноважень та у відповідності до чинного законодавства.
видачі нагрудного знаку «Ветеран війни - учасник війни», отримання якого
передбачено ст.18 ЗУ “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту”, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції
щодо відсутності вини з боку відповідача, оскільки відповідач повинен був
тільки видати нагрудні знаки ветеранам війни, але у зв'язку з їх неотриманням
не мав об'єктивної можливості видати їх. На даний час такий нагрудний знак не
апеляційної скарги з посиланням на рішення Конституційного Суду України
№5-рп/2002 від 20.03.2002 року та рішення №20-рп/2004 від 01.12.2004 року та
п.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основних свобод
людини, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки дані рішення не
стосуються обставин справи, що розглядається. Інші доводи апелянта також не
можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки не спростовують висновки суду
першої інстанції. Помилки допущені судом першої інстанції при винесені
постанови, колегія суддів вважає формальними
та такими, що не є підставою для її скасування.
чином колегія суддів не вбачає підстав
для скасування постанови та задоволення апеляційної скарги.
ст.ст. 198, 200 КАС України, колегія суддів, -
ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Токмацького
районного суду Запорізької області від 13 квітня 2007 року залишити без змін.
Ухвала суду набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з
моменту її проголошення.

Судді