Справа № 22-а-7554/2006р.
Суддя: Даніла Н.М.
Дата ухвалення: 2007-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
місяця січня 30 дня
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді
Любобратцевої Н.М.

Суддів Даніла Н.М., Чистякової Т.І.

при секретарі
Бахтагарєєвої М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Сімферополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Комітету з охорони
культурної спадщини АР Крим про визнання висновку протиправним, за апеляційною
скаргою Комітету з охорони культурної спадщини АР Крим на постанову
Центрального міського суду Автономної Республіки Крим від 18 вересня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комітету з охорони культурної
спадщини АР Крим про визнання висновку Голови Комітету з охорони культурної
спадщини АР Крим від 03 липня 2006 року за НОМЕР_1 про неможливість
відводу земельної ділянки, розташованої за адресою АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування жилого будинку та господарських споруд протиправним,
зобов'язання відповідача узгодити проект відводу земельної ділянки. Вимоги
мотивує тим, що рішенням Лівадійської селищної ради 35-й сесії 4-го скликання
від 21 лютого 2006 року НОМЕР_2 йому було надано дозвіл на складання проекту
відводу земельної ділянки, площею 0,03
га для будівництва будинку та господарських споруд за вказаною адресою. Ним
отримано узгодження всіх місцевих служб, крім узгодження Комітету з охорони
культурної спадщини АРК, та проведені обстеження земельної ділянки в натурі на
місцевості. 03. липня 2006 року висновком Голови Комітету з охорони культурної
спадщини АР Крим за НОМЕР_1 йому було відмовлено в узгодженні відводу земельної
ділянки в зв'язку з тим, що вказана земельна ділянка-входить до зони
охоронюваного ландшафту. Вважає вказаний висновок протиправним оскільки він
суперечить ст.41 Конституції України, ст. ст. 78-79, 81, 118 Земельного кодексу України.

Постановою Ялтинського міського суду АР Крим від 18 вересня 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено. Висновок Голови Комітету з охорони культурної
спадщини АР Крим НОМЕР_1
від 03 липня 2006 року про
неможливість відводу ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,03 га, в АДРЕСА_1 для будівництва
індивідуального жилого будинку та господарських споруд визнано протиправним.
Комітет з охорони культурної спадщини зобов'язано дати узгодження на проект
відводу земельної ділянки, площею 0,03
га, в

Справа №
22-а-7554/2006р.

Головуючий в першій інстанції Тимошенко К.Г.

Доповідач Даніла
Н.М.

2

АДРЕСА_1
для будівництва індивідуального жилого будинку та господарських споруд.

Не погодившись з вказаною постановою, Комітет з охорони
культурної спадщини подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її
скасування та ухвалення нової постанови, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що постанова суду винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права. Вважає, що судом першої інстанції
неповно з'ясовані обставини, які мають значення для справи. Зокрема, апелянт
вважає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що спірна земельна ділянка
входить в зону заповідної території Лівадійського палацово -паркового ансамблю № 8, площею 60,2 га, що
охороняється, план якої затверджений постановою Уряду АР Крим № 330 від 16 листопада 1995 року, в зв'язку
з чим на вказаній території забороняється нове будівництво.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника відповідача, обговоривши підстави апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив
з того, що зона охороняємого ландшафту №
8, не визначена топографічно -картографічним
матеріалом, що не дозволяє встановити її розташування і межі. У зв'язку з чим,
суд прийшов до висновку, що відмова відповідача перешкоджає позивачеві
реалізувати своє право на отримання у встановленому законом порядку земельної
ділянки у власність.

З матеріалів справи вбачається, що 22 серпня 2002 року ОСОБА_1
отримано Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,01 га, розташовану
на території АДРЕСА_1
для будівництва та обслуговування гаражу.

Рішенням Лівадійської селищної ради 35 сесії 4-го скликання НОМЕР_2 ОСОБА_1 надано
дозвіл на складання проекту землеустрою з приводу зміни цільового призначення
земельної ділянки, площею 0,01
га, яка знаходиться у приватній власності у ОСОБА_1, та проекту відводу
земельної ділянки, розміром 0,02
га, яка примикає до вищевказаної ділянки, для будівництва і обслуговування
жилого будинку та господарських споруд, будівель за адресою: АДРЕСА_1 ( у
власність).

У ході розробки проекту відводу земельної ділянки у
виконання 4.9 ст.118 ЗК України, позивачем отримані узгодження Головного
архітектора Ялтинської міської ради, начальника Ялтинського міського управління
земельних ресурсів, Ялтинської СЕС, Управління екологічних інспекції Південно -
Кримського регіону.

З висновків Головного архітектора Ялтинської міської ради
№ 05/699 від 31 березня 2006 року та управління екологічної інспекції південно
-кримського регіону від 27 квітня 2006 року видно, що земельна ділянка, проект
землеустрою якої розробляється ОСОБА_1, розташована згідно з Генпланом Великої
Ялти, будівель за червоною лінією не має, не є об'єктом природно - заповідного
фонду та природоохоронного призначення.

Відмовляючи ОСОБА_1 в видачі узгодження на розробку
проекту відводу земельної ділянки, Голова Комітету з охорони культурної
спадщини АРК посилається на Постанову Уряду АРК № 330 від 16 листопаду 1995
року „Про затвердження історико - архітектурного опорного плану і комплексного
охоронного зонування пам'яток історії культури і природи адміністративного

3

району Великої Ялти", згідно з якою земельна ділянка
входить до зони охоронюваного ландшафту Лівадійського палацово - паркового
комплексу №8? Якої не
передбачає нове житлове будівництво.

Разом з тим, пункт 3
статті 32 Закону
України „Про охорону спадщини" містить не безумовну заборону на здійснення
містобудівних, архітектурних або ландшафтних перетворень, будівельних
меліоративних, шляхових, земельних робіт на охоронюваних археологічних
територіях, у межах зон пам'яток, історичних ареалів населених місць, занесених
до Списку історичних населених місць України, лише на здійснення робіт без
дозволу органа охорони культурної спадщини.

Ст. 1
Закону України „Про охорону культурної спадщини" встановлено, що зона
охороню вального ландшафту встановлюється навколо пам'ятників. Згідно зі ст. 2,32 зазначені
Законом землі охоронювального ландшафту визначаються в межах зон пам'ятників;
такі зони повинні бути визначені топографічно.

Оскільки відповідачем не надано належних доказів тому, що
спірна ділянка відноситься до категорії земель історико -культурного
призначення, а саме до зони охоронюваного ландшафту Лівадійського палацово - паркового
комплексу № 8, відсутні
документи про включення спірної земельної ділянки до державного реєстру
нерухомих пам'яток, державних земельних кадастрів, планів землекористування,
проектів землевпорядження та іншої проектно -планувальної документації, та враховуючи, що спірна
земельна ділянка, розташована в межах забудівлі відповідно до Генерального
Плану Великої Ялти, судова колегія дійшла до висновку, що не має підстав для
відмови ОСОБА_1 в наданні висновку про можливість відводу спірної земельної
ділянки.

При цьому, судова колегія враховує також, що в даному
випадку проводиться погодження проекту відведення не нової земельної ділянки, а
ділянки, розміром 0,02 га, яка
примикає до земельної" ділянки, яка знаходиться у ОСОБА_1 у приватній
власності.

Постанова суду є законною і обгрунтованою, ухвалена з
дотриманням норм матеріального і процесуального права, ґрунтуючись на
усесторонньому, повному, об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності і підстав для її скасування не має.

Такі ж висновки містяться в ухвалі колегії судів Судової
палати у цивільних справах Апеляційного АРК від 4 квітня 2006
року по справі за позовом заступника прокурора АРК в інтересах держави в
особі Кабінету Міністрів та Верховної Ради України до Ялтинської міської ради,
виконкому Ялтинської міської ради, комунального підприємства Ялтинське бюро
технічної інвентаризації, ОСОБА_2 про
визнання недійсним п.1.2
рішення 8 сесії 24 скликання
Ялтинської міської ради за №
36 від 28.12.2002 року;
державного акту на право приватної власності на земельну ділянку КМ за НОМЕР_3, виданого 3.01.2003 року ОСОБА_2; державної
реєстрації зазначеного державного акту; рішення виконкому Ялтинської міської
ради НОМЕР_4 від 24.12.2004 року; свідоцтва
про право власності на житловий будинок за НОМЕР_5 від 27.12.2004
року; державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на житловий будинок від 27.12.2004 року; про обов'язок ОСОБА_2
відновити стан земельної ділянки шляхом звільнення від зведених ним
житлового будинку, альтанки, господарського блоку, навісу, якою рішення
Ялтинського міського суду від 28
жовтня 2005 року про
відмову в позові,

4

залишено без змін. Ухвалою Верховного Суду України від ЗО
червня 2006 року
відмовлено у відкритті касаційного провадження по справі, оскільки скарга на
рішення Ялтинського міського суду від 28
жовтня 2005 року та
ухвалу Апеляційного суду АРК від 04
квітня 2006 року, є
необгрунтованою і не наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо
незаконності на неправильності судових рішень.

Виходячи з наведеного та керуючись статтями 195, 196, 200, 207 Кодексу
адміністративного судочинства, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комітету з охорони культурної спадщини
Автономної Республіки Крим на постанову Центрального районного суду м.
Сімферополь АРК від 18 вересня 2006
року відхилити.

Постанову Центрального районного суду м. Сімферополь
Автономної Республіки Крим від 18
вересня 2006 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом одного місяця.

Судді: