Справа № К-35980/06
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого

Цуркана М.І.

Суддів:

Амєліна С.Є.

Гуріна М.І.

Ліпського Д.В.

Юрченка В.В.

при секретарі судового засідання
Полинько Д.М.,

за участю: позивачки ОСОБА_1., представника позивачки ОСОБА_2., відповідача
ОСОБА_3., представника Іванківської райспоживспілки Мальчика Т.Ю., прокурора
Білик Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій голови правління
Іванківської районної спілки споживчих товариств ОСОБА_3., яка переглядається
за касаційною скаргою голови правління Іванківської райспоживспілки на постанову
Іванківського районного суду Київської області від 8 червня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Київської області від 23 жовтня 2006 року

у с т а н о в и л а :

У березні 2003 року ОСОБА_1. оскаржила в суді відмову голови правління
Іванківської райспоживспілки видати їй довідку про заробітну плату для перерахунку пенсії.

Зазначала, що як ліквідатор наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС у лютому 2003 року звернулась до голови
правління райспоживспілки з письмовою заявою про видачу довідки встановленого
зразка про заробітну плату за 8-годинний
робочий день на території Чорнобильського району у травні 1986 року, про
виплату преміальних, заробіток за роботу понад норму, про перебування в
Чорнобильській зоні.

Посилаючись на те, що суб'єкт оскарження залишив заяву без розгляду просила
визнати бездіяльність неправомірною, з покладенням обов'язку надати запитані
документи.

Справа судами розглядалась
неодноразово.

В процесі розгляду скарги вимоги змінені на позовні та розглянуті в порядку
адміністративного судочинства.

Останньою постановою Іванківського
районного суду Київської області від 8 червня 2006 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Київської області від 23 жовтня 2006 року скаргу
задоволено.

Дії голови правління Іванківської райспоживспілки з невидачі ОСОБА_1.
довідки встановленого зразка для перерахування пенсії визнані неправомірними,
з покладенням на нього обов'язку
видати довідку про розмір заробітної
плати за восьмигодинний робочий день по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 3 по 15 травня 1986 року в с. Розсоха
Чорнобильського району Київської області.

У касаційній скарзі голова правління Іванківської райспоживспілки, з
посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін та їх представників, прокурора, яка
просила касаційну скаргу відхилити, перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Задовольнивши адміністративний позов,
суд першої інстанції, а апеляційний суд погодившись з таким рішенням, виходив з
того, що поясненнями позивачки та іншими доказами підтверджено її участь в
роботах з будівництва пункту громадського харчування в с. Розсоха
Чорнобильського району з 3 по 15 травня 1986 року. Тому, згідно з вимогами
статті 49 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати
працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в
установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації посади, часу
роботи і розміру заробітної плати, а
відмова у видачі підлягає оскарженню до суду в порядку адміністративного
судочинства.

Погодитись з такими висновками судів не
можна.

За правилами
ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто ухваленим відповідно до норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно
з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, його завданням
є захист прав, свобод
та інтересів фізичних
осіб, прав та
інтересів

юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів, як то
визначено частиною 2 зазначеної правової норми, можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства
України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового вирішення.

Предметом спору у даній справі є визнання факту роботи ОСОБА_1. протягом
певного часу у зоні відчуження ЧАЕС, встановлення, що оплата за ці роботи
провадилась з розрахунку 8- годинного робочого дня, виплачувались преміальні,
тощо. Поряд з цим, оскаржені дії голови
правління райспоживспілки, який відмовляється видавати довідку про таку роботу
та оплату праці. Тобто, в частині вимог йдеться про визнання права, а іншими
оскаржені дії посадової особи.

Згідно правил частини 3 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства не допускається об'єднання в одне провадження
кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше
не встановлено законом.

На порушення цих приписів та
вказівок викладених в ухвалах апеляційного
суду Київської області від 4 липня 2003
року та Вищого адміністративного суду
України від 11 січня 2006 року про перевірку
можливості розгляду питань про
тривалість робочого дня та розмір оплати праці у порядку адміністративного
судочинства, суд першої інстанції вирішив спір про право, а в рішенні послався
на норми трудового законодавства.

Апеляційний суд таку помилку залишив без уваги.

Оскільки оскаржені рішення не відповідають вимогам щодо законності та
обґрунтованості, а порушення норм процесуального
права, які призвели до неправильного вирішення справи не можуть бути усунені судом касаційної
інстанції, то, згідно з частиною 2
статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення підлягають
скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись наведеним, статтями 223, 230 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу голови правління Іванківської районної спілки споживчих
товариств задовольнити.

Постанову Іванківського
районного суду Київської області від 8 червня 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Київської області від 23 жовтня 2006 року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і
оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та у порядку визначеними
статтями 237 - 239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий
М.І. Цуркан

Судді:
С.Є. Амєлін

М.І. Гурін

Д.В.
Ліпський

В.В.Юрченко