Справа № 22а-1019/07
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2007-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий суддя у 1-ій Категорія стат.обліку -
інстанції - Затолочного В.С
ПОСТАНОВА

Іменем України

«09»
серпня 2007 року
місто Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого: Сафронової С.В. (доповідача)

суддів:
Поплавського В.Ю.

Уханенко С.А.

при секретарі

судового засідання: Портненко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої служби Сумської області на постанову Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2006 року

у адміністративній справі № 2а-93/06 за
позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби Сумської області, третіх осіб
ТОВ «Славгород», ТОВ «Алекто» „про визнання незаконними дій державного
виконавця”, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувшись в суду з адміністративним позовом до Державної
виконавчої служби Сумської області, просив визнати неправомірними дії
відповідача щодо відкриття виконавчого провадження, опису і арешту майна та
скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на те, що 12.09.2006 р.
відділом примусового виконання рішень ДВС, з порушенням Закону України «Про
виконавче провадження» та Інструкції про вчинення виконавчих дій, була винесена
постанова про відкриття виконавчого провадження, підставою для чого став
виданий Господарським судом Сумської області наказ НОМЕР_3 від 21.08.2006 р.
про стягнення з ТОВ «Славгород» на користь ТОВ «Алекто» 222711,17 грн. боргу,
2227,10 грн. державного мита, 188,00 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу та 1113,55 грн. державного мита. Вказує на те, що
дії відповідача стосовно відкриття виконавчого провадження та опису і арешту
майна є неправомірними, оскільки виконання вказаного судового рішення не є
компетенцією відділу примусового виконання рішень ДВС, а майно, яке було
описане 19 вересня 2006 року, належало ЗАТ «Укренергоремонт» на підставі
Договору купівлі-продажу НОМЕР_1 від 01.07.2005 р. та було передано на
зберігання ТОВ «Славгород» відповідно умов Договору НОМЕР_2 від 18.09.2006 р.

Постановою Центрально-Міського
районного суду м. Кривого Рогу від 04 грудня 2006 року позов ОСОБА_1. до
Державної виконавчої служби Сумської області, третіх осіб ТОВ «Славгород» та
ТОВ «Алекто» „про визнання незаконними дій державного виконавця” задоволено
повністю.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відділом примусового
виконання рішень Державної виконавчої служби Сумської області подано апеляційну
скаргу, в якій ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції
та постановлення нового, яким просить відмовити ОСОБА_1 у задоволені позову.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист
виданий на виконання рішення Господарського суду Сумської області наказ
НОМЕР_3 від 21.08.2006 р. про стягнення з ТОВ «Славгород» на користь ТОВ
«Алекто» 222711,17 грн. боргу, 2227,10 грн. державного мита, 188,00 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 1113,55 грн.
державного мита по скарзі.

Підставою для задоволення судом позову ОСОБА_1., стало не дотримання
відповідачем вимог ч.2 ст.20-1 та ст.24 Закону України „Про виконавче
провадження”, тобто порушення ним підвідомчості при відкритті виконавчого
провадження та при проведенні виконавчих дій по виконанню наказу Господарського
суду, який суд першої інстанції визнав відносящимся за своєю підвідомчістю до
відділу ДВС Краснопільського району.

Крім того, при розгляді позову ОСОБА_1, суд на підставі наданих позивачем
копій господарських договорів та накладних стосовно описаного та арештованого
майна, і порушуючи вимоги ч.2 ст.11 КАС України, вийшов за межі позовних вимог
та визначив, що описані та арештовані відповідачем озима пшениця і ячмінь
належали на праві власності ЗАТ «Укренергоремонт».

При цьому суд не врахував, що позивач є всього лише акціонером ЗАТ «Укренергоремонт» і тому не належить до
тих суб'єктів, котрі мають право ставити питання про визнання за ЗАТ права
власності на майно або оспорювати господарські
договори, оскільки таке право належить самому товариству, що є юридичною
особою та діє на підставі Статуту. Крім того, позовні вимоги про визнання права
власності за господарським договором пред'являються в інтересах однієї
юридичної особи до іншої юридичної особи, а справи за такими позовами
відповідно до ст.12 ГПК України підвідомчі господарським судам.

Вищенаведені
порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
апеляційний суд вважає підставою для скасування рішення, з метою запобігання
використання вищевикладених встановлених судовим рішенням обставин, як доказ
при розгляді інших справ.

Крім того, рішення суду першої
інстанції не може бути залишено в силі і за наявності інших порушень норм
матеріального та процесуального права, які призвели до постановлення
незаконного рішення по справі.

Так, задовольняючи позов акціонера
ЗАТ «Укренергоремонт» ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що дії
державної виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої
служби Сумської області щодо опису та арешту майна ТОВ «Славгород», яке
належить на праві власності ЗАТ «Укренергоремонт»
об'єктивно зачіпають особисті майнові та немайнові права інтереси позивача,
оскільки він, як акціонер (співвласник) ЗАТ «Укренергоремонт», є учасником
відношень у сфері господарювання і безпосередньо впливає на можливість
здійснення управління товариством, прийняття рішень щодо напрямку діяльності
товариства, використання майна товариства, діяльності товариства на отримання
прибутку, можливості використання прибутку та отримання дивідендів.

Враховуючи наведене та посилаючись на положення ст.ст.2,3,8,181 КАС України
і ст.13 Конституції України, суд першої інстанції визнав, що позивач має право
на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства, оскільки він не є
стороною виконавчого провадження і тому в іншому порядку оскаржити дії
відповідача не має можливості.

Разом з тим, судом першої інстанції не прийняв
до уваги, що позивач по справі, як акціонер ЗАТ «Укренергоремонт» є власником
не майна ЗАТ, а лише своїх акцій, тобто корпоративних прав на це товариство.

Стаття 104
Кодексу адміністративного судочинства
України наділяє особу, яка
вважає, що порушено
її права, свободи чи інтереси у
сфері публічно-правових відносин
правом на звернення до
адміністративного суду з позовом.

Якщо за результатами розгляду справи факту
такого порушення не буде встановлено, у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства України обов'язок доказування
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення проти них
покладається на сторони.

Як вбачається із
матеріалів справи позивач не довів належними доказами, що відповідач
своїми діями порушив його права та
інтереси товариства.

Посилання в рішенні суду першої інстанції на
те, що дії відповідача можуть вплинути на
можливість здійснення ним управління товариством, прийняття рішень щодо
напрямку діяльності товариства, використання майна товариства, діяльності
товариства на отримання прибутку, можливості використання прибутку та отримання
дивідендів - мають характер припущення і не можуть бути визнанні
обґрунтованими.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 та ст.202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового
рішення є недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам
справи; а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

На
підставі вищенаведеного та керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205 КАС
України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої служби Сумської області -
задовольнити, а постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу
від 04 грудня 2006 року - скасувати.

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної виконавчої
служби Сумської області, третіх осіб ТОВ «Славгород», ТОВ «Алекто» „про
визнання незаконними дій державного виконавця” - відмовити.

Постановила суду у повному обсязі
буде виготовлена 13 серпня 2007 року

Постанова суду може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з часу виготовлення повного тексту.

Судді