Справа № 22а-944/2007р.
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2007-08-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а
-944/2007 р. Головуючий суддя у 1-ій
статобліку - 14 інстанції
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2007 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді
- Уханенка С.А.

суддів -
Поплавського В.Ю., Сафронової С.В.,

при секретарі - Портненко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Вільнянського районного суду Запорізької області від 26 квітня 2007 року по
справі № 2а-13/07 за позовомОСОБА_1 до начальника Вільнянського РО УМВД України
в Запорізькій області, майора міліції Романовського Андрія Григоровича про
визнання бездіяльності та стягнення коштів,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Вільнянського районного суду
Запорізької області від 10 квітня 2007 року
адміністративний позовОСОБА_1 до начальника Вільнянського РО УМВД
України в Запорізькій області, майора міліції Романовського Андрія Григоровича
про визнання бездіяльності та стягнення коштів залишено без руху. А ухвалою від
26 квітня 2007 року повернута у зв'язку з усуненням недоліків,
зазначених в ухвалі від 10.04.2007 року не в повному обсязі.

Не
погодившись з ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та
направити справу до Вільнянського районного суду Запорізької області для продовження розгляду справи.

Перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Залишаючи позов без руху суд першої інстанції
безпідставно виходив з того, що позовна заява подана без додержання вимог,
встановлених ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції
помилково дійшов до висновку щодо обов'язковості сплати позивачем ІТЗ так ияк
ці вимоги не пердбачені вимогами ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства
України. Крім того, посилання суду першої інстанції на неналежність викладення
позовних вимог є необґрунтованим оскільки судом чітко не визначено у чому саме
позивач не конкретизував свої вимоги, а докази зазначаються на підтвердження
обставин, яким обгрунтовуються позовні вимоги, які відомо позивачу і які можкть
бути використані судом. Вважаючи, що поданий позивачем позов повинен бути
оплачений судовим збором суду першої інстанції необхідно було зазначити про це
в ухвалі про залишення без руху із зазначенням розміру та банківських
реквізитів для сплати, мотивувавши відсутністю документу, який дає підстави для
звільнення від сплати судового збору, а пенсійне посвідчення не є належним
доказом такого звільнення. Адреса відповідача та найменування позивача в позові
викладені чітко, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Враховуючи, що залишення позову без руху було здійснено з
порушенням норм процесуального закону, то і підстав для повернення позову у
зв'язку з неусуненням недоліків не було.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню.

Керуючись
п. 6 ст. 199, ст. ст. 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду
Запорізької області від 26 квітня 2007 року скасувати, а справу
повернути до Вільнянського
районного суду Запорізької області для вирішення
питання про відкриття провадження.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця.

Головуючий:

Судді: