Справа № 2-а-442/07
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2007-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 вересня 2007
року
м. Житомир

Житомирський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої-судді
Євпак В.В.

при секретарі Курдиш М.В.

за участі позивача, представників відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Корольовському районі м. Житомира про стягнення заборгованості по
виплаті пенсії, -

в
с т а н о в и в :

Позивач
просить встановити йому пенсію відповідно до Закону України „Про пенсійне
забезпечення” з середнього заробітку 935 грн. 58 коп. з 14.01.2001 року,
зарахувати до загального стажу 34 роки 3 місяці 13 днів пільгові 4,5 роки з
9-ти років роботи на Півночі, зобов'язати відповідача зробити повний
перерахунок пенсії з 14.01.2001 року по даний час з врахуванням змін пенсії,
добавок до пенсії і інших нарахувань та стягнути з відповідача відшкодування
від завданої йому матеріальної шкоди 29060 грн. 44 коп. Вимоги мотивує тим, що
він 14.01.2001 року вийшов на пенсію по старості. Розмір його середнього
заробітку за 1987 рік по 1992 рік становив 881 грн. 40 коп. Крім того, він
працював в районі Крайньої Півночі. Таким чином йому мала бути призначена
пенсія у розмірі 484 грн. 77 коп., тобто 55% від середнього заробітку та
врахована робота на Півночі. Але йому була призначена пенсія в мінімальному
розмірі в 58 грн. Відповідач при визначенні йому розміру пенсії не врахував
зазначені вище обставини. Тому вважає такі дії відповідача неправомірними.

В
судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в
повному обсязі. Позивач зазначив, що про своє порушене право він дізнався лише
при отриманні відповіді з Пенсійного фонду України в 2007 році.

Представники
відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заявлених позивачем
ОСОБА_1 заперечують з тих підстав, що пенсія позивачу була призначена органами
управління праці та соціального захисту населення, а не ними. Вони виконують
функції з призначення та виплати пенсії лише з 01.01.2002 року. Але вважають,
що управління праці та соціального захисту населення діяло при призначенні йому
пенсії відповідно до вимог Закону. Вони також при проведенні перерахунку пенсії
дотримувались вимог пенсійного законодавства.
Дійсно, пенсія позивачу була призначена в мінімальному розмірі в 58 грн.
без урахування довідки про заробіток. Потім зроблено перерахунок пенсії з заробітку 881 грн. 40 коп., але з
дотриманням вимог Закону України „Про пенсійне забезпечення”, розмір якої не
міг перевищувати 3-х мінімальних пенсій за віком. Потім розмір пенсії позивачу
змінювався з урахуванням вимог передбачених Законом України „Про
загальнообов'язкове пенсійне страхування” та Закону України „Про Державний
бюджет України на 2006 рік”. Що стосується роботи позивача в районах Крайньої
Півночі, проти вимог про зарахування
відповідного стажу роботи заперечують з тих підстав, що останній не надав
відповідні документи, де були б зазначені період роботи в районах Крайньої
Півночі та право користування пільгами.
Крім того, вважають, що позивач пропустив строк звернення до суду передбачений
КАС України.

Суд,
розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив:
14.01.2001 року позивач ОСОБА_1 вийшов на пенсію по досягненню пенсійного віку.
04.04.2001 року в передбачений чинним законодавством строк, позивач звернувся
до управління праці та соціального захисту населення Корольовського району м.
Житомира з відповідною заявою про призначення йому пенсії за віком. ОСОБА_1
була призначена пенсія за віком за відсутності довідки про його заробітну
плату, в мінімальному розмірі 58 грн. У зв'язку з надходженням довідки про заробітну
плату позивача, останньому було проведено перерахунок пенсії з 14.01.2001 року
із скоригованого середньомісячного заробітку 234 грн. 15 коп. при стажі роботи
34 роки 3 місяці 13 днів.

З
набранням чинності Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування” заявнику було перераховано пенсію за віком, розмір якої з
01.01.2004 року становив 301 грн. 88 коп., з 12.01.2005 року - 359 грн. 17
коп., з 01.03.2005 року - 375 грн. 77 коп.,
з 01.01.2006 року - 393 грн. 77 коп., з 01.04.20076 року - 402 грн. 77
коп.

В
зв'язку з виявленням помилки, допущеної при обчисленні пенсії з 01.01.2004 року
(невірно переведено в гривні заробіток в російських рублях) розмір зазначених
вище пенсій було змінено з врахуванням цих обставин.

За
станом на 01.01.2007 року розмір пенсії
позивача становить 438 грн. 64 коп.

Позивач
вважає, що дії відповідача про відмову у проведенні перерахунку йому пенсії є
неправомірними, оскільки пенсія йому була
призначена без врахування його заробітної плати та наявного у нього
трудового стажу та пільгових років у зв'язку з роботою в районах Крайньої
Півночі.

Судом
встановлено, що дійсно середній
заробіток ОСОБА_1 за період роботи в 1988 по 1992 роки становив 935 грн. 58 коп.

Але
пенсія позивачу була призначена в 2001 році з врахуванням ст. 19 Закону України
„Про пенсійне забезпечення”,
максимальний розмір якої не міг перевищувати трьох мінімальних пенсій за
віком. Максимальний розмір трудових пенсій відповідно до постанови Кабінету
Міністрів від 10.11.2000 року №1686, від 23.01.2001 року №37, від 14.03.2001
року №227, від 27.06.2001 року №741, від 19.12.2001 року №1706, від 13.03.2002
року №279, від 15.04.2003 року №544 становив: з 14.01.2001 року - 90 грн., з
01.02.2001 року - 102 грн., з 01.04.2001 року - 107 грн., з 01.08.2001 року -
117 грн., з 01.01.2002 року - 129 грн., з 01.04.2002 року - 141 грн. 90 коп., з
01.07.2003 року - 150 грн. Таким чином пенсія була призначена в розмірі з
врахуванням зазначених обмежень.

З
01.01.2004 року із набранням чинності Закону України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” №1058 (далі Закон) було проведено перерахунок
пенсії з врахуванням положень згідно яких пенсії встановлювались без обмеження
максимальним розміром.

З
12.01.2005 року були внесені зміни до ст.28 вищезазначеного закону, згідно яких
мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25 років страхового
стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

Після
перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 становив
359 грн. 17 коп., де 332 грн.
мінімальний розмір пенсії за віком за 25 років + 27 грн. 17 коп. доплати
за 9 додаткових років стажу понад 25 років.

З
01.03.2005 року позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до п. 2 ст. 42
Закону (підвищення згідно росту зарплати).

З
01.01.2006 року, 01.04.2006 року, 01.10.2006 року, 01.01.2007 року, 01.04.2007
року ОСОБА_1 було проведено перерахунок пенсії у зв'язку з змінами прожиткових
мінімумів відповідно до Закону України „Про Державний бюджет України на 2006
рік” та Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”.

Положення
частини п'ятої та шостої статті 19 Закону України „Про пенсійне
забезпечення” Конституційним Судом не
визнані неконституційними.

Таким
чином позивачу ОСОБА_1 була призначена
та виплачувалась пенсія
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Встановлено,
що відповідач, як при призначенні пенсії позивачу так і при проведенні перерахунку пенсії, діяв в
межах своїх повноважень, правомірно та відповідно до вимог чинного
законодавства.

Що
стосується зарахування позивачу 4 роки 6 місяців роботи в районах Крайньої
Півночі, встановлено, що відповідно до п. 5 ХV
Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування” період роботи до 1.01.1991 року в районах Крайньої Півночі та
місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР,
зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове
обчислення страхового стажу застосовується до осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої Півночі та на яких поширювались пільги,
передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних
до районів Крайньої Півночі відповідно до Указу Президії Верховної ради Союзу
РСР від 10.02.1960 року „Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в
районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої
Півночі”, постанови Ради Міністрів Союзу РСР
від 10.02.1960 року №148 „Про порядок застосування Указу Президії
Верховної ради Союзу РСР від 10.02.1960 року „Про впорядкування пільг для осіб,
які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів
Крайньої Півночі”, Указу Президії Верховної ради Союзу РСР від 26 вересня 1967
року „Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та
місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі”,

Пільгове
обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки або
письмового трудового договору, або довідки яких зазначено період роботи в
районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої
Півночі, користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативними актами.

Позивач
не надав суду вищезазначених документів у яких було б зазначено період роботи
саме в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняної до районів Крайньої Півночі, з зазначенням про
користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативними актами.

В
наданій позивачем довідці про роботі в „Мегіонтафтогаз” зазначено користування
пільгами на позачергове лікування та зубопротезування.

З
урахуванням всіх обставин по справі суд вважає, що підстав для задоволення
позовних вимог немає, а тому в позові відмовляє.

Керуючись
Законом України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”,
Законом України „Про пенсійне забезпечення” ст.ст. 68, 86 , 158-163, 167, 254
КАС України, -

п о с т а н о в и в :

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в Корольовському районі м. Житомира
про стягнення заборгованості по виплаті пенсії відмовити за безпідставністю
позовних вимог.

Постанова
Житомирського окружного адміністративного суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова
може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через
Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з дня виготовлення постанови в повному обсязі і подання апеляційної скарги в такому ж
порядку протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя В.В.
Євпак