Справа № 2-а-235/07
Суддя: Ракалович В.М.
Дата ухвалення: 2007-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а - 235/ 07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2007 року
м. Житомир

Житомирський окружний адміністративний
суд

у складі головуючого - судді
Ракаловича В.М.,

при секретарі судового засідання
Шевчук О.М.,

за участю позивача:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі адміністративну
справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Лугинської
райдерадміністрації

про стягнення заборгованості по
виплатах, передбачених ст.ст.37, 39
Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з вказаним
позовом до суду. Посилалась на те, що за період роботи на Лугинському комбінаті громадського харчування
(січень1998-червень 2005 року) їй не було проведено у повному обсязі виплати, передбачені ст.37
та ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що призвело до порушення її
прав.

Заборгованість по доплаті громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення (ст.39) позивачка
визначила в розмірі 20820,3 грн., а заборгованість по грошовій допомозі
у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства (ст.37) - в розмірі 4727,70 грн.

У судовому засіданні
представник позивача позовні вимоги зменшила. Заборгованість по виплатах,
передбачених статтею 37 Закону, просила стягнути в межах річного строку
давності.

Представник відповідача у судове засідання не
з'явився, від нього надійшло заперечення, в якому зазначалось, що ОСОБА_1 отримувала
виплати згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 р № 836 «Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи », а тому просить відмовити у в задоволенні позову і розглядати
справу без їхньої участі.

Позов підлягає частковому задоволенню з таких
підстав.

Згідно ст.37 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного забруднення, виплачується щомісячна грошова допомога
у зв'язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства, у зоні гарантованого добровільного
відселення - 40 процентів від мінімальної заробітної плати. Позивачка, яка
проживає в с.Липники Лугинського району Житомирської області, що віднесено до зони гарантованого
добровільного відселення, повинна була
отримувати вказану допомогу в зазначеному розмірі щомісяця, проте в 1998-2005 роках вона
виплачувалась частково, у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету
Міністрів України №836 від 26.07.1996 року “Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а не в кратному
відношенні до мінімальної зарплати. Тобто, права позивачки були порушені.

Проте
заборгованість, яка виникла у зв”язку з цим, не може бути стягнута на користь
позивачки, оскільки відповідно до ст.99
КАС України для звернення до
адміністративного суду за захистом прав
встановлюється річний строк. Позов пред”явлено у червні 2007 року, тобто після
спливу строку.

Згідно ст.39 Закону України “Про
статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, громадянам, які працюють на територіях радіоактивного забруднення,
проводиться доплата. У зоні гарантованого добровільного відселення - дві
мінімальні заробітні плати щомісяця. Позивачка працювала в с.Липники
Лугинського району Житомирської області, що
віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, на Лугинському
комбінаті громадського харчування. Проте ця доплата їй теж проводилась у
розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України №836 від 26.07.1996
року “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, а не в кратному відношенні до мінімальної зарплати.

Заборгованість
по цій доплаті за спірний період становить, згідно розрахунку, що є в справі, 20820,3
грн.

Згідно
ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства
права. Закон має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів
України.

Виплатою допомоги в твердих сумах, встановлених постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26 липня 1996 року,
порушені права позивачки.

Оскільки розпорядником цих коштів і
в спірний період часу і тепер є відповідач, а Лугинський комбінат громадського
харчування, з яким позивачка розірвала трудові відносини, був зобов'язаний лише
нараховувати та виплачувати їй доплати,
суд стягує заборгованість з розпорядника коштів - Управління праці та
соціального захисту населення Лугинської райдержадміністрації.

Стягненню відповідно до ч.2 ст.233, ст.238
КЗпП України підлягає вся заборгованість по ст.37 Закону, незалежно від часу її
виникнення, оскільки в даному випадку йдеться про виплати, які відповідно до
ст.2 Закону України „Про оплату праці” є
складовою структури заробітної плати.

На підставі викладеного, відповідно
до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 р № 836 «Про
компенсаційні виплати особам які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи », Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», керуючись ст. ст. 158 - 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління праці та
соціального захисту населення Лугинської райдержадміністрації на користь
ОСОБА_1 20820,3
грн. грн. заборгованості.

Згідно ст. 254 КАС України,
постанова, якщо інше не встановлено КАС
України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо таку заяву
не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Постанова Житомирського окружного
адміністративного суду набирає законної
сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та
апеляційної скарги. Заява про апеляційне оскарження подається через
Житомирський окружний адміністративний суд до Київського апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
В.М.Ракалович