Справа № 2а-134/2007року.
Суддя: Перегінець Л.В.
Дата ухвалення: 2007-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-134/ 2007 року.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2007 року м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський місцевий суд

в
складі : головуючої - судді Перегінець Л.В.

при
секретарі Козюпі З.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду в
м.Івано-Франківську

предмет
адміністративного позову: зобов'язання зарахувати до наукового стажу періоду
роботи та призначити наукову пенсію, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про зобов'язання зарахувати до
наукового стажу період роботи та призначити пенсію науковця. Позов мотивований
тим, що згідно ЗУ „ Про
наукову та науково-технічну діяльність" він має право на пенсію як
науковий працівник, тому звернувся із заявою до Управління Пенсійного фонду м.
Івано-Франківська про призначення пенсії. Проте йому відмовлено у зв"язку
незарахуванням до накового стажу періоду роботи в Лабораторії наукових
досліджень і проектування економіки через непроведения
державної атестації установи як наукової. Проте відповідачем не враховано,
що непроведения такої
атестації не є його виною і крім того, він має право на пенсію згідно ст.22/3
Закону, як особа, яка має наукову ступінь.

В судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги позову
підтримали з підстав, вказаних в позовній заяві, просять суд позов задоволити.

Представники відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову
заперечили, суду пояснили, що призначення пенсії проводиться на основі даних
трудової книжки та інших документів, що вказують на посаду та характер роботи.
В спірному випадку згідно п.32 ст.24 ЗУ „ Про наукову та науково-технічну
діяльність" дія цієї статті поширюється на наукових (науково-педагогічних)
працівників наукових установ та організацій недержавної форми власності, які
пройшли державну атестацію згідно з цим Законом. Оскільки така атестація не
була проведена, позивачу було відмовлено. Щодо посилання на ст.22/3 Закону, то
орган Пенсійного фонду не є повноважним щодо визначення відповідності наукового
ступеня позивача спеціалізації його роботи . Просить в задоволенні позову
відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі,
з'ясувавши таким чином фактичні її обставини, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_1 отримує пенсію за віком згідно Закону України" Про пенсійне
забезпечення".Його трудовий стаж роботи становить більше ніж 52 роки.

З 1986 року ОСОБА_1 є кандидатом економічних наук, член-кореспондентом
УНГА, працює завідувачем кафедри менеджменту організацій в інституті
менеджменту та економіки „Галицька академія".

В період з 1992 по 1999 роки працював на приватному підприємстві "Лабораторія
наукових досліджень і проектування економіки", статут якого був за
реєстрований Івано-Франківським міськвиконкомом 18 грудня 1991 року за № 420 ,
на посаді директора даної Лабораторії по 1 вересня 1999 року. В 1999 році
Лабораторія припинила свою науково-дослідну діяльність, державна атестація
проведена не була.

Згідно ст. 24 Закону України " Про наукову і
науково-технічну діяльність" від 20.11.2004 року №1316 держава встановлює
для наукових (науково-педагогічних) працівників, які

мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії
на рівні, що забезпечує престижність наукової праці та стимулює систематичне
оновлення наукових кадрів. Дія цієї статті поширюється на наукових
(науково-педагогічних) працівників наукових установ та організацій недержавної форми
власності, які пройшли державну атестацію згідно з цим Законом, недержавних
вищих навчальних закладів ПІ - IV рівнів акредитації, що діють відповідно до Закону
України "Про вищу освіту", міжнародних наукових організацій,
відкритих на території України відповідно до міжнародних договорів, установчі
документи яких затверджено Кабінетом Міністрів України, а також на наукових
(науково-педагогічних) працівників наукових установ і вищих навчальних закладів
III - IV рівнів акредитації, що належали партійним та громадським
організаціям колишніх Української РСР, інших республік СРСР та СРСР.

Таким чином,
оскільки в порядку передбаченому даним законом атестація установи Лабораторії
наукових досліджень і проектування економіки, де в спірний період працював
позивач проведена не була, відповідач правомірно з цих підстав відмовив
останньому в зарахуванні періоду роботи в ній до наукового стажу.

Разом з тим, при
вирішенні даного питання відповідачем не враховано вимоги п.4 ст. 22-3 Закону
України " Про наукову та науково-тех нічну діяльність " за яким, до
стажу наукової роботи зараховується,зокрема, час роботи осіб, які мають
науковий ступінь, за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей галузі
науки, з якої присуджено науковий ступінь, з дня зайняття посади за цією
спеціальністю.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивач отримав науковий ступінь кандидата економічних наук
за темою роботи " Удосконалення виробничих відносин підсистем
виробничо-технічного і транспортного обслуговування нафтогазодобуваючого
об"єднання" у 1986 році працюючи за спеціальністю у Весоюзному
науково-дослідному інституті оргнізації, управління та економіки нафтогазової
промисловості на посадах з яких і захищався. При цьому, як вбачається зі змісту
статуту Лабораторії наукових досліджень і проектування економіки затв.
18.12.91р., Свідоцтва про її державну реєстрацію № 784836, Довідки про
включення до ЄДРПОУ , де вид діяльності останньої визначено - 95120 -наукові
установи галузевого профілю, дана установа здійснювала науково-дослідну роботу,
якою безпосередньо заяймався і позивач. Тому в розумінні даної норми з часу
отримання наукового ступеня період роботи в цій установі також підлягає
зарахуванню йому до наукового стажу.

Щодо вимоги
позивача про призначення пенсії науковця з цієї підстави, то в її задоволенні
слід відмовити, оскільки призначення пенсії передбачає відповідну процедуру
звернення та врахування спеціальних норм щодо порядку призначення, тоді як
включення до стажу певного періоду роботи, як в даному випадку, не є достатньою
підставою для такого призначення.

На підставі
Закону України „Про пенсійне забезпечення", ст.ст. 1,23,24 Закону України
„Про наукову і науково-технічну діяльність", Постанови Кабінету Міністрів
України № 257 „Про затвердження переліку посад наукових (науково-педагогічних)
працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III
- IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на
призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію
відповідно до статті 24 Закону України „Про наукову і науково-технічну
діяльність", Постановою КМУ № 637 від 12 серпня 1993 р. Про затвердження
Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній , Постанови КМУ № 469
від 07.0498р. Про затвердження Положення про державну атестацію
науково-дослідних (науково-технічних) установ та керуючись ст. ст. 159,160,163
КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду м.Івано-Франківська прозобов"язання зарахування до наукового стажу
період роботи в „Лабораторії наукових досліджень і проектування економіки"
з 01.10.92р. по 01.09.99р. та призначення пенсії як науковому працівнику
задоволити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду в м.
Івано-Франківську зарахувати ОСОБА_1 до наукового стажу період роботи в
„Лабораторії наукових досліджень і проектування економіки" з 01.10.92р. по
01.09.99р.

В решті вимог позову відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції
подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої
інстанції протягом 10 днів з дня її проголошення , а в разі складення постанови
в повному обсязі - з дня такого складення. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.