Справа № К-11724/06
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2007-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адм
іністративного суду України
в складі

суддів: Фадєєвої Н.М., Леонто
вич К.Г., Маринчак Н.Є., Чалого С.
Я.,
Гордійчук М.П.,

розглянувши у попередньом
у розгляді справу за касацій
ною скаргою Донецького облас
ного відділення Фонду соціал
ьного захисту інвалідів на р
ішення господарського суду Д
онецької області від 25.08.2005 року
та постанову Донецького апе
ляційного господарського су
ду від 10.10.2005 року у справі № 33/241 за
позовом Донецького обласног
о відділення Фонду соціально
го захисту інвалідів до закр
итого акціонерного товарист
ва «Єнакіївський коксохімпр
ом» про стягнення 123661,62 грн., -

встановила:

Донецьке обласне відділен
ня Фонду соціального захисту
інвалідів звернулось до суд
у з позовною заявою до закрит
ого акціонерного товариства
«Єнакіївський коксохімпром
» про стягнення 123661,62 грн. штрафн
их санкцій за невиконання 4% но
рмативу робочих місць для за
безпечення працевлаштуванн
я інвалідів від загальної чи
сленності працюючих, мотивую
чи позовні вимоги невиконанн
ям відповідачем п. 3 «Положенн
я про робоче місце інваліда і
про порядок працевлаштуванн
я інвалідів», затвердженого
постановою Кабінету Міністр
ів України від 03.05.95р. № 314, щодо ст
ворення нормативу робочих мі
сць для працевлаштування інв
алідів та з підстав ст. ст. 19, 20 За
кону України «Про основи соц
іальної захищеності інвалід
ів в Україні».
Рішенням господарського с
уду Донецької області від 25.08.20
05 року, залишеним без змін пос
тановою Донецького апеляцій
ного господарського суду від
10.10.2005 року, в позові Донецького
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалід
ів до закритого акціонерного
товариства «Єнакіївський ко
ксохімпром» відмовлено.
Не погоджуючись із постано
вленими у справі судовими рі
шеннями позивач подав касаці
йну скаргу, в якій просить ріш
ення господарського суду Дон
ецької області від 25.08.2005 року та
постанову Донецького апеляц
ійного господарського суду в
ід 10.10.2005 року скасувати та задов
ольнити позов.
Касаційна скарга не підляг
ає задоволенню з наступних п
ідстав.
Судами першої та апеляційн
ої інстанції вірно встановле
но наступне.
Відповідно до статті 19 Зако
ну України «Про основи соціа
льної захищеності інвалідів
в Україні» для підприємств н
езалежно від форми власності
та господарювання встано
влений норматив робочих м
ісць для забезпечення праце
влаштування інвалідів в розм
ірі 4 відсотків від загальної
чисельності працюючих.
Відповідно до ч. 2 статті 19 За
кону покладається відповіда
льність за незабезпечення на
ведених нормативів на керівн
иків відповідних підприємст
в. Підприємства (об'єднання), у
станови і організації, де кіл
ькість працюючих інвалідів м
енша, ніж установлено нормат
ивом, щороку сплачують відпо
відним відділенням Фонду штр
афні санкції, сума яких визна
чається у розмірі середньої
річної заробітної плати на в
ідповідному підприємстві (в
об'єднанні), в установі, органі
зації за кожне робоче місце, н
е зайняте інвалідом (частина
перша статті 20 Закону).
Положенням про робоче місц
е інваліда і про порядок прац
евлаштування інвалідів, затв
ердженим постановою Кабінет
у Міністрів України від 3 трав
ня 1995 р. № 314, визначено, що робоче
місце інваліда - це окреме роб
оче місце або ділянка виробн
ичої площі на підприємстві (о
б'єднанні), в установі та орган
ізації незалежно від форм вл
асності та господарювання, д
е створено необхідні умови д
ля праці інваліда (п. 1).
Робоче місце інваліда вваж
ається створеним, якщо воно в
ідповідає встановленим вимо
гам робочого місця для інвал
ідів відповідної нозології,
атестоване спеціальною комі
сією підприємства за участю
представників МСЕК, органів
Держнаглядохоронпраці, гром
адських організацій інвалід
ів, і введено в дію шляхом прац
евлаштування на ньому інвалі
да.
Згідно п. 5 вказаного Положе
ння, підприємства розробляют
ь заходи щодо створення робо
чих місць для інвалідів, вклю
чають їх до колективного дог
овору, інформують центри зай
нятості, місцеві органи соці
ального захисту населення та
відділення Фонду соціальног
о захисту інвалідів про ство
рення (пристосування) робочи
х місць для працевлаштування
інвалідів.
Відповідно до поданого від
повідачем звіту «Про зайняті
сть і працевлаштування інвал
ідів» за формою державної ст
атистичної звітності № 10-ГП за
2002 рік середньооблікова чисе
льність штатних працівників
становила у звітному період
і 1043 осіб, норматив робочих міс
ць для працевлаштування інва
лідів - 42 особи ; фактично на під
приємстві у цей період працю
вали 15 інвалідів, не створено
27 місць, середньорічна заробі
тна плата на підприємстві ст
ановила 4580,06грн.; розрахунок су
ми штрафних санкцій за неств
орені робочі місця для праце
влаштування інвалідів у звіт
ному 2002 році становить 123661грн.62к
оп.грн., яку самостійно відпов
ідачем не сплачено.

Судами першої та апеляційн
ої інстанції зроблено вірний
висновок, що обовязок підп
риємства по створенню робочи
х місць для інвалідів не супр
оводжується його обов'язком
займатись пошуком інвалідів
для працевлаштування. Такий
обов'язок, згідно ст.18 Закону У
країни «Про основи соціально
ї захищеності інвалідів в Ук
раїні», покладено на централ
ьний орган виконавчої влади
з питань праці та соціальної
політики, органи місцевого с
амоврядування, громадські ор
ганізації інвалідів.
Згідно матеріалів справи с
удами вірно встановлено, що У
правлінням праці і соціально
го захисту населення інвалід
и для працевлаштування на пі
дприємство протягом 2002 року н
е направлялись. Також в матер
іалах справи відсутня будь-я
ка відмова відповідача у пра
цевлаштуванні інвалідів.
Судами першої та апеляційн
ої інстанції вірно встановле
но, що предметом діяльності в
ідповідача є діяльність в сф
ері добувної промисловості:
добича корисних копалин, дро
біння, обробка, очистка та зба
гачення, агломерація вугілля
та руди, виготовлення та реал
ізація продукції коксохіміч
ної, хімічної, горнодобиваюч
ої, горно-збагачувальної, газ
ової, нафтопереробної промис
ловостей, проведення геологі
чних робіт, що спрямовані на п
ошук, розробку родовищ на тер
иторії України та за кордоно
м. Враховуючи це, судами зробл
ено вірний висновок, що дотри
мання вимог чинного законода
вства стосовно працевлаштув
ання інвалідів ускладнюєтьс
я, так як характер і умови прац
і підприємства не дозволяють
створювати робочі місця, які
б відповідали встановленим
вимогам для робочих місць дл
я інвалідів. Однак, при таких у
мовах праці, все ж підприємст
вом було працевлаштовані п'я
тнадцять інвалідів. Діяльніс
ть підприємства є збитковою,
про що свідчить звіт про фіна
нсові результати за 2002 рік, роз
мір збитків склав 4257тис.грн.
Згідно ст. 216 Господарського
кодексу України учасники го
сподарських; відносин несуть
господарсько-правову відпов
ідальність за правопорушенн
я у сфері господарювання шля
хом застосування до правопор
ушників господарських санкц
ій на підставах і в порядку, пе
редбачених цим Кодексом, інш
ими законами та договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 Господ
арського кодексу України під
ставою для господарсько-прав
ової відповідальності учасн
ика господарських відносин є
вчинене ним правопорушення
у сфері господарювання.
Згідно ст. 250 Господарського
кодексу України адміністрат
ивно-господарські санкції мо
жуть бути застосовані до суб
єкта господарювання протя
гом шести місяців з дня виявл
ення порушення, але не пізніш
е як через один рік з дня поруш
ення цим субєктом встановл
ених законодавчими актами пр
авил здійснення господарськ
ої діяльності.
Судами першої та апеляційн
ої інстанції також вірно вст
ановлено, що до суду позивач з
вернувся 14.06.2005 року, перебіг стр
оку застосування до відповід
ача адміністративно-господа
рських санкцій почався з дня
виявлення порушення ( 6 місяці
в), таким днем вважає позивач ч
ас отримання звіту за Ф-10-ПІ 13.03.0
3р., однак не враховує, що з дня п
орушення відповідачем встан
овлених законодавчими актам
и правил здійснення господар
ської діяльності минуло біль
ш як один рік. Своїх зобов'язан
ь щодо здійснення заходів по
створенню робочих місць для
інвалідів відповідач не вик
онав у 2002 році, обовязок щодо
сплати штрафу до 15.04.03р. також не
виконав.
За таких обставин, суди перш
ої та апеляційної інстанції
дійшли вірного висновку про
пропуск Фондом строку в межа
х якого можна звернутись за з
ахистом порушеного права.
Відповідно до ст. 224 КАС Укра
їни суд касаційної інстанці
ї залишає касаційну скаргу б
ез задоволення, а судові ріше
ння без змін, якщо визнає, щ
о суди першої та апеляційної
інстанції не допустили пору
шень норм матеріального і пр
оцесуального права при ухвал
енні судових рішень чи вчине
нні процесуальних дій.
Колегія суддів вважає, що до
води касаційної скарги не да
ють підстав для висновку пр
о неправильне застосування с
удами норм матеріального чи
процесуального права, яке пр
извело або могло призвести д
о неправильного вирішення сп
рави.
З урахуванням викладеного
, суди першої та апеляційної
інстанції винесли законні і
обґрунтовані рішення, поста
новлені з дотриманням норм м
атеріального та процесуаль
ного права і підстав для їх с
касування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Код
ексу адміністративного судо
чинства України, колегія суд
дів Вищого адміністративног
о суду України, -

ухвалила:

Касаційну скаргу Донецько
го обласного відділення Фонд
у соціального захисту інвалі
дів відхилити.
Рішення господарського су
ду Донецької області від 25.08.2005 р
оку та постанову Донецького
апеляційного господарськог
о суду від 10.10.2005 року залишити б
ез змін.
Ухвала остаточна і оскарже
нню не підлягає.

Судді:
(підписи)

З оригіналом згідно
Суддя Вищого адміністрати
вного
суду України
К.
Г.Леонтович