Справа № 22А-213/2007
Суддя: Юровська Г.В.
Дата ухвалення: 2007-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №22А- 213/2007 Головуючий у І інстанції Віговський С.І.
Категорія 39,41 Доповідач у 2 інстанції Яворський М.А.
УХВАЛА

іменем України

22 лютого 2007 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого - судді: Юровської Г.В.

суддів Яворського
М.А., Суханової Є.М..

при секретарі Якимець Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду
Київської області за апеляційною скаргою
голови Сквирської районної державної адміністрації Київської області Олійника Юрія Вікторовича на постанову
Сквирського районного суду Київської області від 21 листопада 2006 року в адміністративній справі за
позовом прокурора Сквирського району в інтересах ОСОБА_1 до голови Сквирської
районної державної адміністрації Олійника Юрія Вікторовича про
скасування розпорядження голови Сквирської РДА Київської області №293 від 30.06.2006 року «Про звільнення з посади ІНФОРМАЦІЯ_1 Сквирської РДА
ОСОБА_1.», -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор
звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1. із адміністративним позовом до голови
Сквирської райдержадміністрації Олійника Ю.В. та просив визнати незаконним та
скасувати розпорядження голови Сквирської районної державної адміністрації
Київської області Олійника Ю.В. НОМЕР_1від 30.06.2006 року, про
звільнення ОСОБА_1. з посади ІНФОРМАЦІЯ_1
Сквирської райдержадміністрації з 04.07.2006
року, за власним бажанням.

Постановою Сквирського районного суду Київської області від 21 листопада 2006 року адміністративний позов прокурора задоволено. Визнано незаконним та
скасовано розпорядження голови Сквирської
райдержадміністрації Київської області НОМЕР_1від 30.06.2006 року про звільнення ОСОБА_1. з посади ІНФОРМАЦІЯ_1
Сквирської райдержадміністрації Київської області.

В апеляційній скарзі Олійник Ю.В. просить вказану постанову суду скасувати
як таку, що ухвалена з порушенням норм процесуального законодавства, зокрема,
такими порушенням на його думку є розгляд судом справи у його
відсутність як відповідача по справі. Тому просив ухвалити нову
постанову у справі.

Прокурор Сквирського району подав заперечення на вказану апеляційну скаргу,
в яких просить апеляційну скаргу Олійника
Ю.В. залишити без задоволення, а постанову Сквирського районного суду від 21 листопада 2006 року залишити без змін, посилаючись при цьому на необґрунтованість поданої апеляційної скарга, та
дотримання судом норм процесуального законодавства,
а також наявність в матеріалах справи повідомлення про виклик відповідача до
суду в даній справі.

Сквирська районна державна адміністрація також подала по даній справі
заперечення на апеляційну скаргу Олійника Ю.В. та
просила залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Сквирського районного суду від 21 листопада 2006 року без змін, обґрунтовуючи свої доводи тим, що апелянт по справі як на час ухвалення
постанови суду так і на час апеляційного оскарження уже
не являвся головою Сквирської райдержадміністрації, та не був посадовою особою,
які надано право оскаржувати вказану постанову, а
особисті права інтереси Олійника Ю.В. як фізичної особи вказаною постановою
суду не порушуються.

Колегія судців, перевіряючи законність та обґрунтованість постанови суду в
межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, відповідно до
правил ст. 195 КАС України, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення,
а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи та
ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження голови Сквирської
районної державної адміністрації Київської області від 20 листопада 2003 року ОСОБА_1. призначено на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1 Сквирської райдержадміністрації (ас. 4).

Відповідно до розпорядження голови Сквирської районної державної
адміністрації Київської області Олійника Ю.В. НОМЕР_1від 30.06.2006 року, ОСОБА_1. звільнено з посади
ІНФОРМАЦІЯ_1 Сквирської райдержадміністрації з 04.07.2006 року, за власним бажанням згідно п.1 ст. 38 Кодексу законів про працю України ( ас. 5, 10). Підставами для звільнення ОСОБА_1.
стала подана ним заява про звільнення із займаної посади з 04.07.2006 року.

29.06.2006 року ОСОБА_1 подано заяву до голови Сквирської районної
державної адміністрації Київської області про
відкликання раніше поданої ним заяви про звільнення роботи з 04.07.2006 року за власним
бажанням (а.с. 9).

Відповідно до розпорядженням голови Сквирської райдержадміністрації від 19.06.2006 року НОМЕР_2 в період з 19.06.2006 року по 03.07.2006 року, ОСОБА_1 перебував у щорічній
відпустці (а.с. 8). З 30.06.2006 року по 08.07.2006 року, та на час звільнення із займаної посади, ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні у Сквирській
центральній районній лікарні, що підтверджується відповідним листком непрацездатності ( а.с. 6).

06.07.2006 року на розпорядження голови Сквирської райдержадміністрації НОМЕР_1від 30.06.2006 року було внесено протест прокурора
Сквирського району з вимогою скасувати розпорядження
НОМЕР_1від 30.06.2006 року про звільнення ОСОБА_1. як
таке, що суперечить вимогам чинного законодавства (ас. 11-12) Згідно відповіді
голови Сквирської райдержадміністрації
Олійника Ю.В. НОМЕР_3 від 03.08.2006 року, протест прокурора відхилений (а.с. 13).

Вказані
обставини встановлені дослідженими письмовими доказами.

Суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов прокурора
Сквирського району виходив з того, що вказані вимоги відповідають ст.
24, 36 КЗпП
України, та роз'ясненням викладених в п. 12
Постанови Пленуму Верховного суду України „Про практику розгляду судами
трудових спорів" №
9 від 06.11.1992 р.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до
висновку щодо незаконності розпорядження голови
Сквирської районної державної адміністрації НОМЕР_1від 30.06.2006 року про звільнення ОСОБА_1.,
виходячи з наступних обставин.

Так, ст. 30 Закону України „Про державну
служу" передбачено, що крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України,
державна служба припиняється у разі:

1)
порушення умов реалізації права на
державну службу (стаття 4 цього Закону);

2) недотримання пов'язаних із проходженням державної служби
вимог, передбачених статтею 16
цього Закону;

3) досягнення державним службовцем
граничного віку проходження державної служби

(стаття 23 цього Закону);

4) відставки державних службовців, які займають посади
першої або другої категорії (стаття

31 цього Закону);

5)
виявлення або виникнення обставин,
що перешкоджають перебуванню державного службовця на державній службі
(стаття 12 цього
Закону);

6)
відмови державного службовця від
прийняття або порушення Присяги, передбаченої статтею 17 цього Закону;

7)
неподання або подання державним
службовцем неправдивих відомостей щодо його доходів,
передбачених статтею 13 цього
Закону.

Тобто вказаною
статтею Закону України „Про державну службу" закріплено гарантії державних службовців на звільнення в порядку
визначеному Кодексом Законів про працю України.

Статтею 38 ч.2 КЗпП України передбачено, що
якщо працівник після закінчення строку попередження
про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити
його за поданою раніше заявою, крім випадків,
коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до
законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 до закінчення строку
попередження про звільнення не залишив роботи, а
навпаки подав заяву про відкликання своєї ж заяви про звільнення тому відповідач по справі станом на ЗО червня 2006 року не мав підстав видавати оскаржуване
розпорядження НОМЕР_1від 30.06.2006 року.

Безпідставними на думку колегії суддів є доводи апелянта щодо порушення
судом норм процесуального законодавства, а саме розгляд справи у
його відсутність.

Так, з наявних матеріалів справи вбачається, що Олійник Ю.В. був належним
чином повідомлений про час, місце та дату слухання
справи, що підтверджується відповідним повідомленням
(ас. 21).
Що ж до заяви апелянта про поважність неявки в
судове засідання (ас. 34) від 15 листопада 2006 року, то вказана заява не може бути
такою підставою, оскільки апелянтом не була надано до суду першої інстанції
належного доказу тимчасової непрацездатності, що давало б суду підстави
вважати вказану неявку з поважних причин.

Крім того колегія суддів вважає, що станом на час ухвалення оскаржуваної
постанови 21 листопада 2006 року Олійник Ю.В., уже не був головою Сквирської районної
державної адміністрації, тобто посадовою
особою ( суб'єктом владних повноважень)
розпорядження, якого оскаржується, вказаною постановою
його особисті права як фізичної особи не порушуються, а Сквирська районна державна адміністрації указану постанову не оскаржувала а
навпаки подала заперечення на апеляційну скаргу
Олійника Ю.В., в якій повністю погодилася з вказаною постановою суду та просить залишити її без змін, тому колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга Олійника Ю.В. повинна бути залишена
без задоволення, а постанова Сквирського районного суду від 21 листопада 2006 року без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200,
205, 207 Кодексу Адміністративного
Судочинства України, колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Олійника Юрія Вікторовича залишити без задоволення.

Постанову Сквирського районного суду Київської області від 21 листопада 2006 року залишити без
змін.

Ухвала колегії
суддів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом одного місяця.