Справа № К-3920/07
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Головуючого Співака В.І.

суддів:
Білуги С.В.

Гаманка
О.І.

Гуріна М.І.

Заїки М.М.

при
секретарі
Міненку І.М.,

за участю
позивача, представника Міністерства внутрішніх справ України
Заїки Н.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 06.06.06 року та
постанову апеляційного суду м. Києва від 29.01.07 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Міністерства закордонних справ України, Міністерства внутрішніх
справ України про визнання незаконними дій, -

в с т а
н о в и л а :

У лютому 2006 року ОСОБА_1. звернувся
до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до
Міністерства закордонних справ України, Міністерства внутрішніх справ України
про визнання незаконними дій, що його звільнено під час його хвороби і
знаходження на лікарняному.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.06.06 року позовні вимоги
ОСОБА_1 було задоволено частково, наказ про його звільнення визнано
неправомірним, частково стягнуто кошти за час вимушеного прогулу.

Постановою апеляційного суду м. Києва
від 29.01.07 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було
залишено без задоволення, апеляційну скаргу Міністерства закордонних справ
України задоволено. Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від
06.06.06 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою ОСОБА_1. відмовлено у
задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись на допущені
судами порушення норм матеріального права, просить скасувати постанову Шевченківського
районного суду м. Києва від 06.06.06 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 29.01.07 року та постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши наведені доводи в
касаційній скарзі, заперечення на неї, рішення судів щодо застосування судами
першої та апеляційної інстанції норм матеріального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з рішень судів першої
та апеляційної інстанції позивач перебуваючи на лікарняному з 09.01.06 року по
31.03.06 року, наказом від 14.02.06
року Міністерства закордонних справ України НОМЕР_1 був звільнений з посади консула Генерального
консульства України у Франкфурті-на-Майні з 14.01.06 року.

Відповідно до частини 2 статті 40 Кодексу законів про працю України не
допускається звільнення
працівників з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за
пунктом 5 цієї статті), а також у період
перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної
ліквідації підприємтства, установи, організації.

Відповідно до статті 235 Кодексу
законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або
незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення
про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає
рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш
як за один рік.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Враховуючи те, що Міністерством закордонних справ України не було доведено, що
наказ про звільнення позивача було видано у відповідності до норм чинного
законодавства, а навпаки судом встановлено, що позивача було звільнено в період
його тимчасової непрацездатності, що є грубим порушенням трудового
законодавства, а тому даний наказ вірно скасований судом першої інстанції.

Колегія суддів не може погодитися з
висновком судів першої та апеляційної інстанції, що виплати в іноземній валюті
є компенсаційними виплатами і не підлягають стягненню, оскільки відповідно до
статті 2 Закону України «Про оплату праці» компенсаційні виплати відносяться до
додаткової заробітної плати, а отже також підлягають стягненню.

Відповідно до Інструкції про порядок
видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян затверджений наказом Міністерства
охорони здоров'я України № 455, документи які підтверджують тимчасову втрату працездатності громадян України, які
тимчасово перебувають за кордоном, підлягають обміну на листок непрацездатності
згідно з рішенням лікарсько-консультаційної комісії лікувального закладу за
місцем проживання чи роботи. Вимогу даної Інструкції позивачем було виконано і
замінено лікарську довідку видану в лікарем ОСОБА_2 на листок непрацездатності
сімейним лікарем Амбулаторії сімейної медицини МП «Мединар» НОМЕР_2.

Відповідно до пункту 7 постанови
Кабінету Міністрів України «Про затвердження норм та розміру відшкодування
витрат в іноземній валюті на місяць працівникам дипломатичної служби,
направленим у довгострокове відрядження» № 261 від 04.03.04 року, працівникам закордонних дипломатичних установ
України (в тому числі тимчасово прийнятих на роботу (за трудовою угодою) у разі
їх тимчасової непрацездатності в період перебування за кордоном
відшкодовуються витрати в іноземній валюті на місяць разом із затвердженими
цією постановою надбавками за відповідною посадою протягом всього часу
непрацездатності, але не більше чотирьох місяців.

Оскільки ОСОБА_1. перебував у вимушеному
прогулі з 14.01.06 року по 01.12.06 року, з яких з 14.01.06 року по 09.04.06
року (2 місяці 25 днів) за кордоном та з 10.04.06 року по 01.12.06 року (7
місяців 20 днів) в Україні, грошове утримання складало при перебуванні за
кордоном 3083 долари США та 675 грн. на місяць, а перебуваючи в Україні 1350
грн., то на його користь підлягає відшкодуванню заробітна плата в національній
валюті України та компенсаційні виплати в доларах США.

Враховуючи, що вимога позивача в
частині стягнення на його користь безпідставно нарахованої заборгованості за
користування квартирою у сумі 2560 євро мають розглядатися в порядку цивільного
судочинства, то провадження в цій частині підлягає закриттю відповідно до
статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зважаючи на те, що у справі не
вимагається збирання або додаткова перевірка доказів, судом першої інстанції
обставини справи встановлені повно і правильно, але допущено помилку в
застосуванні норм матеріального права, то судове рішення апеляційної інстанції
підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції - зміні.

Керуючись статтями 157, 220, 221,
223, 225, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

у х
в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову апеляційного суду м.
Києва від 29.01.07 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства закордонних
справ України, Міністерства внутрішніх справ України про визнання незаконними
дій скасувати.

Постанову Шевченківського
районного суду м. Києва від 06.06.06 року
змінити.

Доповнити резолютивну частину
постанови Шевченківського районного суду
м. Києва від 06.06.06 року. «Зобов'язати Міністерство закордонних справ
України виплати ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період
з 14.01.06 року по 09.04.06 року у національній валюті України та в доларах
Сполучених Штатів Америки, а за період з 10.04.06 року по 01.12.06 року у
національній валюті України».

Провадження в частині стягнення на
користь ОСОБА_1 безпідставно нарахованої
заборгованості за користування квартирою у сумі 2560 євро закрити.

В іншій частині постанову
Шевченківського районного суду м. Києва від 06.06.06 року залишити без змін.

Ухвал
оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І.
Співак

судді : С.В.
Білуга

О.І. Гаманко

М.І.
Гурін

М.М. Заїка

Згідно з оригіналом суддя В.І. Співак