Справа № 22-ас-942007року
Суддя: Буцяк З.І.
Дата ухвалення: 2007-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-ас-94 2007 року Головуючий суддя у І інстанції - Куцоконь Ю.П.
Суддя-доповідач в Апеляційному суді
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2007 року
місто Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Рівненської області у складі:
головуючого Буцяка 3.1.

суддів Шимківа С.С., Ковалевича С.П.

з участю секретаря судового
засідання Колесової Л.В.

сторін

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду в м. Рівному адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду від 26 грудня 2006 року
у справі за ад­міністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Рівному про перерахунок пенсії,

встановила:

Постановою
Рівненського міського суду від 26 грудня 2006 року ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю у задоволенні його
адміністративного позову до Управ­ління Пенсійного фонду України в м. Рівному про
перерахунок пенсії, який позивач просив
відповідача провести за правилами частини 4 ст. 42 Закону України "Про
загаль-нообов"язкове державне пенсійне страхування".

В поданій на це
судове рішення апеляційній скарзі позивач, вважаючи такий ви­сновок місцевого
суду незаконним, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить апеляційний суд
його скасувати й ухвалити у справі нове рішення про задоволення його
позову.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши подані
докази та доводи апелянта, колегія су­ддів приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких під­став.

Судом встановлено, що позивачу, який після виходу на пенсію продовжував пра­цювати
до 16 лютого 2004 року, на підставі Закону України "Про пенсійне
забезпечен­ня" з 31 січня 1997 року була призначена пенсія за віком, яка
25 листопада 2003 року була перерахована
йому на підставі поданої заяви по стажу, азі січня 2004 року пере­рахована у зв"язку з набранням чинності
Законом України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування".

7 і 31 липня 2006 року позивач, посилаючись на ч. 4 ст. 42 Закону України
"Про загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування" і на спільний лист-роз"яснення Міністерства праці та
соціальної політики України і Пенсійного фонду України від 23 березня 2006 року, зазначаючи, що останній перерахунок
його пенсії був проведений бі­льше двох років тому, просив відповідача
провести черговий перерахунок раніше при­значеної
йому пенсії у зв"язку із збільшенням його страхового стажу у зв"язку
з тим, що

2

він продовжив працювати після останнього перерахунку пенсії, який був
здійснений 1 січня 2004 року, - до 16 лютого 2004 року.

Відмовляючи позивачу у задоволенні цієї його заяви, відповідач виходив з
того, що згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування"
кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням
страхового стажу після призна­чення пенсії. Оскільки позивач
після попереднього перерахунку пенсії повних два роки не відпрацював, то права
на черговий перерахунок пенсії не набув.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що
таке застосування зазначеної норми закону є правильним,
у зв"язку з чим позовні вимоги по­зивача
підлягають відхиленню з підстав, які викладені в постанові місцевого суду.

Правильність такого застосування ч. 4 ст. 42 згаданого Закону в подальшому
була підтверджена Верховною Радою України в Законі
України "Про державний бюджет України на
2007 рік", згідно зі ст. 102 якого перерахунок пенсії відповідно до
частини 4 ст. 42 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" про­вадиться з урахуванням не менше ніж 24 місяців страхового
стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Тому з урахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку про те,
що суд першої інстанції, повно і всебічно
з"ясувавши всі дійсні обставини справи, при­йшов до цілком правильного висновку про необхідність відмови ОСОБА_1 у задо­воленні його позову.

Керуючись ст.ст. 11, 138, 195, 198,
200, 205 КАС України, колегія суддів

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Рівненського міського суду від 26 грудня 2006 року залишити без
змі­ни.

Ухвала Постанова Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прого­лошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця
з дня набрання нею законної сили.