Справа № К-22392/06
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2007-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

12 квітня 2007 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у
складі:

головуючого Ліпського
Д.В.

судді-доповідача Гуріна
М.І.

суддів Горбатюка С.А.

Кобилянського М.Г.

Юрченка
В.В.

секретар судового засідання Лелюк
О.П.

у відсутності сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Антрацитівського міського суду Луганської області від 11.12.2004 року
та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 26.02.2004 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Антрацитівського управління праці і соціального захисту
населення про стягнення одноразової компенсації, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до Антрацитівського управління праці і соціального захисту населення про
стягнення одноразової компенсації, передбаченої ст. 48 Закону України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Рішенням Антрацитівського міського суду Луганської
області від 11.12.2004 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від
26.02.2004 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями,
позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення
Антрацитівського міського суду Луганської області від 11.12.2004 року та ухвалу
апеляційного суду Луганської області від 26.02.2004 року, а у справі ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на неправильне застосування
судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши застосування судом норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі в межах, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач є потерпілим внаслідок
аварії на Чорнобильській атомній електростанції ІІ категорії.

Відповідно до абзацу 4 частини 4 статті 48 Закону України
“Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” щорічна допомога учасникові ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС ІІ категорії виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент
виплати (частина 7 статті 48 цього ж Закону).

Статтею 1 Закону України “Про встановлення мінімальної
заробітної плати на 2003 рік” від 26.12.2002 року розмір мінімальної заробітної
плати встановлений з 01.01.2003 року у розмірі 185 грн. на місяць, а з
01.12.2003 року - 237 грн. Зі змісту
статті 1 цього Закону не вбачається будь-яких обмежень щодо можливостей
застосування розміру мінімальної заробітної плати з метою реалізації норми
статті 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а навпаки, статтею 2 Закону
України “Про встановлення мінімальної заробітної плати на 2003 рік” передбачено
обов'язок Кабінету Міністрів України здійснювати застосування цих норм.

Слід зазначити, що встановлений в 1996 році постановою
КМУ № 836 розмір щорічної допомоги на оздоровлення протягом тривалих років не
змінювався і не відповідав розміру, встановленому законами України.

У порушення вимог статей 86, 159, 161, 163 Кодексу
адміністративного судочинства України суди належним чином не визначилися з
правовою нормою, що регулює спірні правовідносини, не звернули увагу на
зазначені положення закону і, як наслідок, не перевірили можливості
застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року
№ 836 “Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи” з огляду на їх невідповідність нормам Закону, а тому
колегія суддів вважає за необхідне скасувати всі ухвалені у справі рішення і
направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Антрацитівського міського суду Луганської області
від 11.12.2004 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від
26.02.2004 року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і не може бути оскаржена, крім
випадків, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий

(підпис)

Д.В. Ліпський

Судді

(підпис)

С.А. Горбатюк

(підпис)

М.І. Гурін

(підпис)

М.Г. Кобилянський

(підпис)

В.В. Юрченко

З оригіналом згідно

Суддя М.І.
Гурін