Справа № 2а-14/2007
Суддя: Синьогуб М.С.
Дата ухвалення: 2007-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2а-14/2007
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2007 року.

Нововоронцовський
районний суд Херсонської області

В складі
головуючого судді Синьогуб М.С.

При
секретарі Самойленко
О.С

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Нововоронцовка Справу за позовом ОСОБА_1

до Управління
праці та соціального захисту
населення Нововоронцовської
районної державної адміністрації Херсонської області

Про стягнення
недоплаченої щорічної разової грошової допомоги учаснику бойових дій та моральної
шкоди,

Ціна позову:
матеріальна 4123,45 грн. моральна - 1000 грн. ВСТАНОВИВ:

В січні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Управління праці та соціального захисту населення Нововоронцовської районної
державної адміністрації Херсонської області про стягнення недоплаченої щорічної
разової грошової допомоги учаснику бойових дій та відшкодування моральної
шкоди.

В позовній заяві позивач зазначив, що він є учасником бойових дій, що
підтверджується посвідченням серії ІНФОРМАЦІЯ_1 Згідно ст.12 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5
травня, він має право на отримання разової грошової допомоги у розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком. Але всупереч вимогам ст.2 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та п.З ст.22
Конституції України, призначена грошова допомога за 2000 - 2006 роки
виплачувалася не в повному обсязі.

Недоплата складала : у 2004 році 284,69 х 5 = 1423,45 - 120,00 = 1303,45
грн.; у 2005 році 332,00 х 5 = 1660,00 - 250,00= 1410,00 грн.; у 2006 році
332,00 х 5 = 1660,00 - 250,00 = 1410,00 грн.. Загальна сума недоплати за три
роки становить 4123,45 грн..

Позивач, посилаючись на порушення його права на отримання допомоги , просив
стягнути з відповідача недоплачену щорічну разову допомогу за період 2004 -2006
роки у розмірі 4123,45 грн..

Крім того, позивач зазначив, що неправомірна поведінка
відповідача є образливою для нього як громадянина України. Він, як сумлінний
громадянин виконував свій військовий обов'язок, поклав своє здоров'я, а в замін
отримав неповагу та приниження. Зазнав сильного морального хвилювання дивлячись
на те як гинуть співвітчизники. І тепер після пережитого халатна недбалість
відповідача, його бездіяльність принижує його як особистість, як людину яка не
отримуючи встановлені законодавством пільги не має коштів для проведення
гідного лікування свого здоров'я. Позивач просить стягнути з відповідача
моральну шкоду у розмірі 1000 грн..

В судовому засіданні позивач , посилаючись на обставини , зазначені в
адміністративному позові, просив задовольнити позов.

Представник відповідача Шмарковська О.О., завідуюча
відділом персоніфікованого обліку управління праці та соціального захисту
Нововоронцовської районної державної адміністрації - позов не визнала,
пояснила. До відповідача Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат (далі „Центр") щорічно до 1 квітня направляє до
управління списки всіх пільговиків, в тому числі учасників бойових дій, що
проживають в Нововоронцовському районі для звірки. Після перевірки уточненні
списки пільговиків направляються в „Центр", який проводить нарахування та
виплату щорічної грошової допомоги на особові рахунки пільговиків. Розмір
грошової допомоги передбачено Законом

України "Про Державний бюджет".
Відповідач просила в позові
відмовити, оскільки підставою для виплати щорічної грошової допомоги
учаснику бойових дій були суми встановлені Законом України „Про державний
бюджет України".

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується
посвідченням серії ІНФОРМАЦІЯ_1 і має право на пільги , встановлені
законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Згідно з вимогами ч.5 ст.12 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" учасники бойових дій мають право на
отримання до 5 травня щорічно одноразової допомоги в розмірі п'яти мінімальних
пенсій за віком.

Відповідно до ч.3 ст.2 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" нормативні акти органів
державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і
пільги ветеранів війни, а також осіб прирівняних до них, передбачені цим
Законом , є недійсними.

Мінімальна пенсія за віком складала: за 2004 рік - 284,69 грн.; за 2005 рік
- 332,00 грн.; за 2006 рік - 332,00 грн..

Згідно з Законом України „Про державний бюджет України" (на певний
рік) позивачу виплачено допомогу : за 2004 рік - (ст. 44)-120 грн.; за 2005 рік
- (ст. 34)-250 грн.;за 2006 рік - (ст. 30)-250 грн., що підтверджується
довідкою НОМЕР_1 управління праці та соціального захисту населення
Нововоронцовської районної державної адміністрації.

Недоплата
разової грошової допомоги учаснику бойових дій складає: у 2004 році 284,69 х 5
=1423,45 - 120,00 = 1303,45 грн.; у 2005 році 332,00 х 5 =1660,00-250,00
=1410,00грн.; у 2006 році 332,00 х 5 =1660,00 - 250,00 = 1410,00 грн.;

Загальна сума
недоплати за три роки становить 4123,45 грн..

Суд визнає, що відсутність коштів на виплату грошової
допомоги не позбавляє учасника бойових дій права на таку допомогу.

Судом також враховується, що Законом України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" не передбачено обмеження таких виплат
наявності певних коштів чи фінансування.

Право позивача
на отримання грошової допомоги не заперечується відповідачем.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що вони не є належним
відповідачем по справі і визнає їх безпідставними, оскільки статтею 17-1 Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
визначено, що щорічну виплату разової грошової допомоги здійснюють органи праці
та соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи
банків ( шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача).

Суд визнає, що Державне казначейство України, як юридична
особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, прав та охоронюваних
законом інтересів позивача не порушувало, тому , правових підстав вирішувати
питання про взаємовідносини між позивачем та Державним казначейством немає.

Суд дійшов до висновку про стягнення на користь позивача
недоплаченої суми лише за 2006 рік в розмірі 1410,00 гривень, так як Кодексом
адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду
за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлено річний строк.

Суд виходив із того, що спірні правовідносини між
сторонами виникли до набрання чинності КАС України. Однак у випадку не набрання
чинності КАС України позивач хоча б і звертався в порядку позовного
провадження, але при цьому суд мав би брати до уваги двомісячний строк на
звернення до суду за захистом свого права передбачений Главою 31-А ЦПК України
в редакції 1963 року. Отже, КАС України не обмежив, а навпаки поширив право
громадян щодо строків на звернення до суду за захистом свого права.

Суд не знаходить підстав для задоволення позову про відшкодування моральної
шкоди, оскільки не встановлено, що відповідач - Управління праці та соціального
захисту населення Нововоронцовської районної державної адміністрації
Херсонської області своїми діями завдавав таку шкоду позивачеві.

При з'ясуванні фактів, з якими закон пов'язує відшкодування моральної
шкоди, слід виходити з вимог ст.1167 ЦК
України, яка визначає підстави покладання обов'язку по відшкодуванню такої
шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.

Відповідно до роз'яснень , даних в п.5 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов'язковому з'ясуванню
при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність
такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку
між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її
заподіянні. Зокрема, суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за
яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій
сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Суд вважає, що в діях відповідача відсутні протиправність
дій, вина та причинний зв'язок з можливим спричиненням моральної шкоди
позивачеві, про що зазначено вище.

Керуючись ст.2, 12, 17-1,22 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", ст.1166, 1167, 1173, 1175 Цивільного
Кодексу України, ст.ст. 10,11,86,160 ч. 1,2,3, 162 ,163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Нововоронцовської районної державної
адміністрації Херсонської області - про стягнення недоплаченої щорічної разової
грошової допомоги учаснику бойових дій в сумі 4123,45 грн. та відшкодування
моральної шкоди в розмірі 1000 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення
Нововоронцовської районної державної адміністрації Херсонської області на
користь ОСОБА_1 - 1410 грн. (одну тисячу чотириста десять гривень) -
недоплаченої щорічної разової допомоги учаснику бойових дій за 2006 рік.

В решті позову
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до
адміністративного суду

апеляційної інстанції через Нововоронцовський районний
суд шляхом подачі протягом

десяти днів з дня проголошення постанови заяви про
апеляційне оскарження і поданням

після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги,
або в порядку ч.5 ст. 186 КАС

України.