Справа № 22-а-208
Суддя: Суханова Є.М.
Дата ухвалення: 2007-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-a-208. Головуючий
у 1-й інстанції- Медвідь Н.О.
Доповідач-Суханова Є.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого
2007 року колегія суддів судової
палати з
цивільних справ Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого-Юровської Г.В.,

суддів-Суханової Є.М., Данілова
О.М.,

при секретарі- Якимець Ю.В.,

розглянула матеріали з апеляційною скаргою виконавчого комітету Вишневої міської Ради на постанову Киево-Святошинського районного
суду від 28 листопада 2006 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вишневої міської ради про
визнання неправомірною бездіяльності виконкому Вишневої міської ради;

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Києво-Святошнського районного суду Київської області від 28 листопада
2006 року було задоволено позов ОСОБА_1.

Визнано
незаконною та неправомірною бездіяльність Вишнівського виконавчого комітету, а саме: ненаданя ОСОБА_1 житла 28.03.2002 року, неповідомлення його про зняття з
квартирного обліку та непоновлення
його на квартирний облік з моменту взяття на облік.

Визнано незаконним рішення Вишнівського виконавчого комітету від 28.03.2002
року НОМЕР_1 в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку.

Зобов"язано Вишневській виконавчий комітет прийняти рішення, яким поновити ОСОБА_1 на квартирний облік з 20.05.1985 року та
виділити йому житло згідно вказаної черги.

Не погодившись з висновками, наведеними в постанові суду, апелянт звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просить постанову
суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити в
задоволені позовних вимог позивача.

Колегія суддів вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторони, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
вважає, що вона не обгрунтвоана та задоволенню не підлягає.

Судом, на підставі зібраних по справі доказів, було встановлено, що згідно
рішення виконавого комітету Вишнівської міської ради від 20.05.1985 року
НОМЕР_2 позивача, було взято на квартирний облік,
по місцю проживання на загальну чергу в складі сім"ї 3 чоловіка (він,
дружина та син).

11 січня 1995 року шлюб між ним та його дружиною був розірваний, однак вони
продовжували проживати в одній квартирі.

28.03.2002 року рішенням - міськвиконкому НОМЕР_1 його, без будь-якого
повідомлення, було знято з квартирного обліку, а його колишня дружина отримала двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на склад сім"ї
2 особи (вона та син).

Про те, що він не перебуває на квартирному обліку він дізнався випадково, однак направив відповідачу понад 10-ти заяв з вимогою про
поновлення його на квартирному обліку згідно з рішенням
виконкому м. Вишневого НОМЕР_3 від 23.12.2004

року за місцем проживання як особа,
що проживає в комунальній квартирі та включений в
список на першочергове отримання житла, як учасник бойових дій, під номером
718.

Позивачу відмовлено в поновленні на квартирному обліку, з підстав того, що нібито його житлові умови були покрашені після відселення
дружини та сина.

Суд, на підставі
зібраних по справі доказів безспірно встановив, що відповідачем були допущені порушення норм житлового законодавства, а
саме:

П.30 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання жилих приміщень в Українській РСР від 11.12.1984
року № 470, які регулюють питання розділу облікової
справи у разі розірвання шлюбу між подружжям .
Тобто облікову справу повинно розділити та поставити дружину на окремий квартирний облік з врахуванням періоду
перебування на обліку з чоловіком.

На підставі ст. 7 п. 7 Закону України „Про основні засади соціального
захисту ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні" від 15 грудня 1995 року з відповідними
змінами та доповненнями, позивач мав право на переважне забезпечення жилою
площею.

Згідно ст. 45 ЖК України позивач мав право на першочергове забезпечення житлом
як ветеран праці.

Виконавчий комітет при вирішенні питання про зняття його з квартирного обліку повинен був керуватися нормою ст. 34 ЖК України,
де визначено перелік громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Крім цього, при взятті позивача на квартирний облік 23.12.04 року виконком допустив порушення норми п. 20 Правил обліку громадян, де
вказано, що рішення щодо взяття на квартирний облік
повинно бути винесено у місячний строк з дня подання громадянином необхідних документів. Але позивачеві про це рішення
стало відомо через рік.

Суд правомірно визнав в діях відповідача бездіяльність, якій незаконно не надав йому житло у 2002 році, без повідомлення незаконно
зняв його з квартирного обліку як особу, якій нібито
покращали житлові умови, а тому повинен бути поновлений в
черзі з 20.05.1985 року.

Намагаючись спростувати висновки суду, апелянт посилається на те, що посилання позивача є голослівними, бо апелянт вважає, що
ініціатива про розподіл особової справи після розірвання шлюбу зі своєю
дружиною, повинна належите позивачу, а не виконкому.

Разом з тим, з такою позицією не може погодитись колегія суддів, бо матеріалами справи підверджується факт неповідомлення
позивача про надання квартири дружині та сиину, крім того, позивач дізнався
про зняття його з квартирного обліку
випадково, неодноразово звертався до апелянта з заявами, на які не
отримував належних відповідей.

Крім того, відповідач наполягає на тому, що позивач самостійно погіршив
свої житлові умови, розділивши особовий рахунок ,
залишивши своїй дружині кімнату 17 кв. м., а собі
залишивши з сім"єю 10,2 кв.м. Така позиція апелята не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, бо прийняття рішення про
розподіл особових рахунків віднесено до компетенції виконкому
та не може вирішуватись самостійно фізичною
особою ( в даному випадку-позивачем), а тому не може розглядатись колегією, як те, що позивач штучно погіршив свої житлові
умови, крім того, ця

обставина не зазначена в рішенні виконкому, яким
позивач був знят з квартирного обліку, тому є надуманою, з метою
ввести суд в оману.

Апелянт також посилається на те, що
позивач забезпечений житлом так як має одну кімнату в
комунальній квартирі площею 10,2 кв.м , що не дає йому право на

як постановку на квартирний облік, цей довід не
заслуговує на увагу колегії суддів, так як спростовується рішенням виконкому,
якім на цих же підставах позивач був поставлений
на квартирний облік 23.12.2004 року.

Інших
підстав для скасування постанови суду, апелянт не навів, підстав для скасування її колегія суддів не встановила, апеляційна
скарга не обґрунтована та задоволенню не підлягає. На
підставі наведеного, керуючись ст. 189-194 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Вишневої міської ради відхилити.
Постанову Києво-Святошинського районного суду Вишневої
міської Ради відхилити.

постанову Києво-Святошинського районного суду від
28 листопада 2006 року по

справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Вишневої

міської ради про визнання неправомірною
бездіяльності виконкому Вишневої міської

ради залишити без змін,

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення
та може бути оскаржена
протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України..