Справа № К-10775/06
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2007-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ С
в, вул. Московська, 8
УХВАЛА
Іменем України

“25” червня 2007 року

Справа № 2-7/400-2005

к/с № К-10775/06

Вищий адміністративний су
д України у складі колегії су
ддів:
Головуючого
Голубєвої Г.К.
Суддів
Брайка А.І.
Карася О.В.
Рибченка А.О.
Федорова М.О.

розглянувши у поперед
ньому судовому засіданні
касаційну скаргу Державн
ої податкової інспекції у м. Я
лта Автономної Республіки Кр
им
на постанову Севасто
польського апеляційного гос
подарського суду від 04.07.2005 року

та рішення господарсь
кого суду Автономної Республ
іки Крим від 14-21.04.2005 року

у справі № 2-7/400-2005
за позовом
Адміністрації парків пам
ятників садово-паркового м
истецтва загальнодержавног
о значення “Місхорський”, “М
асандрівський”, “Лівадійськ
ий”

до Держ
авної податкової інспекції у
м. Ялта Автономної Республік
и Крим

про ви
знання недійсним податковог
о повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Адміністрація парків
памятників садово-парк
ового мистецтва загальнодер
жавного значення “Місхорськ
ий”, “Масандрівський”, “Ліва
дійський” звернулася до госп
одарського суду Автономної Р
еспубліки Крим із позовом до
Державної податкової інспек
ції у м. Ялта Автономної Респу
бліки Крим (далі ДПІ у м. Ялт
а) про визнання недійсним под
аткового повідомлення-рішен
ня від 10.09.2003 року № 5071/26-00, яким дона
раховано позивачу податкове
зобовязання із земельного
податку у сумі 168687,38 грн., у тому ч
ислі основний платіж 114558,79 гр
н., штрафні (фінансові) санкції
54128,59 грн.

Рішенням господарського с
уду Автономної Республіки Кр
им від 14-21.04.2005 року, залишеним без
змін постановою Севастополь
ського апеляційного господа
рського суду від 04.07.2005 року, поз
овні вимоги задоволено.
Судові рішення мотивовані
тим, що позивачем на підставі
рішення органу місцевого са
моврядування правильно визн
ачено розмір податку на земл
ю. Надання в оренду субєкта
м господарювання приміщень д
ля здійснення їх статутної д
іяльності, розташованих на з
емлях, які не відносяться до з
емель рекреаційного признач
ення, не змінює призначення ц
их земельних ділянок.

Не погоджуючись із зазнач
еними рішеннями, ДПІ у м. Ялта
подало касаційну скаргу до В
ищого адміністративного суд
у України, в якій просила ріше
ння судів попередніх інстанц
ій скасувати та прийняти нов
е, яким у задоволенні позовни
х вимог відмовити,мотивуючи
тим, що судами не застосовані
норми матеріального права, я
кі підлягають застосуванню д
о спірних правовідносин, зок
рема ст. 12 Закону України “Про
плату за землю”.

Перевіривши правильність
застосування судами поперед
ніх інстанцій норм матеріаль
ного та процесуального права
, юридичної оцінки обставин с
прави, колегія суддів Вищого
адміністративного суду Укра
їни дійшла висновку, що касац
ійна скарга не підлягає задо
воленню з наступних підстав.

Рішеннями судів першої та а
пеляційної інстанцій встано
влено, що відповідно до Полож
ення про адміністрацію паркі
в-памяток садово-паркового
мистецтва загальнодержавно
го значення “Місхорський”, “
Масандрівський”, “Лівадійсь
кий” позивач належить до суб
єктів, які на підставі п. 1 ст
. 12 Закону України “Про плату з
а землю”, звільняються від сп
лати податку за землю.
Державним актом на право по
стійного користування земле
ю Адміністрації парків па
мятників садово-паркового
мистецтва загальнодержавно
го значення “Місхорський”, “
Масандрівський”, “Лівадійсь
кий” надана в постійне корис
тування земельна ділянка для
обслуговування частини тери
торії Лівадійського парку.

ДПІ у м. Ялта проведено поза
планову документальну перев
ірку позивача, за результата
ми якої складено акт від 10.09.2003 р
оку № 5004/26-00. Перевіркою встановл
ено порушення позивачем вимо
г ч. 6 ст. 7 Закону України “Про п
лату за землю”. Підставою для
такого висновку слугував фа
кт здачі позивачем в оренду н
ежитлових будівель субєкт
ам господарювання для здійсн
ення їх статутної діяльності
. В звязку з чим для земель, н
а яких розміщені ці будівлі, з
позиції контролюючого орган
у, застосуванню підлягав 5-кра
тний коефіцієнт, оскільки зм
інено призначення цих земель
.
На підставі зазначеного ак
та винесено податкове повідо
млення-рішення, яким позивач
у донараховано земельний под
аток у розмірі 114558,79 грн. та заст
осовані штрафні (фінансові) с
анкції у розмірі 54128,59 грн.
Порядок нарахування та сп
лати земельного податку вста
новлюється та регулюється Зе
мельним кодексом України, За
конами України “Про плату за
землю”, “Про оцінку земель”.

Відповідно до ст. 2 Закону
України “Про плату за землю”
плата за землю справляється
у вигляді земельного податк
у або орендної плати, що визна
чається залежно від грошової
оцінки земель. Власники земе
льних ділянок, земельних час
ток (паїв) та землекористувач
і, крім орендарів та інвестор
ів учасників угоди про роз
поділ продукції, сплачують з
емельний податок.
Юридичні особи самостійно
обчислюють суму земельного
податку за формою, встановле
ною Головною державною подат
ковою інспекцією України, що
року за станом на 1 січня і до 1 л
ютого подають дані відповідн
ій державній податковій інсп
екції. Своєчасно не внесені д
о бюджетів суми цих платежів
вважаються податковим борго
м та стягуються до бюджету в п
орядку, визначеному законода
вством (ч. 1 ст. 14 Закону України
“Про плату за землю” в редакц
ії чинній на момент виникнен
ня спірних правовідносин).
Згідно ст. 1 Закону України “
Про систему оподаткування” в
становлення і скасування под
атків і зборів (обовязкови
х платежів) до бюджетів та до д
ержавних цільових фондів, а т
акож пільг їх платникам здій
снюються Верховною Радою Укр
аїни, Верховною Радою Автоно
мної Республіки Крим і сільс
ькими, селищними, міськими ра
дами відповідно до цього Зак
ону, інших законів України пр
о оподаткування.
Статтею 23 Закону України “П
ро плату за землю” передбаче
но, що грошова оцінка земельн
их ділянок проводиться Держа
вним комітетом України по зе
мельним ресурсам за методико
ю, затвердженою Кабінетом Мі
ністрів України.
Відповідно до ст. 20 Земель
ного кодексу України віднесе
ння земель до тієї чи іншої ка
тегорії здійснюється на підс
таві рішень органів державно
ї влади та органів місцевого
самоврядування відповідно д
о їх повноважень.
Крім того, ст. ст. 5, 6 Закону Укр
аїни “Про оцінку земель” пер
едбачено, що нормативна грош
ова оцінка земельних ділянок
використовується, зокрема, д
ля визначення розміру земель
ного податку; субєктами оц
іночної діяльності у сфері о
цінки земель є органи викона
вчої влади та органи місцево
го самоврядування, які здійс
нюють управління у сфері оці
нки земель.
З аналізу зазначених пра
вових норм вбачається, що нор
мативна грошова оцінка земел
ьних ділянок, яка використов
ується для визначення розмір
у земельного податку, встано
влюється органами виконавчо
ї влади та органами місцевог
о самоврядування, які здійсн
юють управління у сфері оцін
ки земель.
Рішенням Ялтинської місь
кої ради від 14.09.1998 року № 4 було пр
оведено грошову оцінку земел
ь.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону
України “Про плату за землю”
ставки земельного податку з
земель, грошову оцінку яких в
становлено, встановлюються у
розмірі одного відсотка від
їх грошової оцінки.
Відповідно до статті 13 Зако
ну України “Про плату за земл
ю” підставою для нарахування
земельного податку є дані де
ржавного земельного кадастр
у. Відповідно до пункту “г” ст
. 196 Земельного кодексу Україн
и грошова оцінка земельних д
ілянок є частиною державного
кадастру.

Таким чином, судами поперед
ніх інстанцій встановлено, щ
о позивач при визначенні зем
ельного податку використову
вав оцінку земель, затвердже
ну Ялтинською міською радою
з коефіцієнтом їх функціонал
ьного використовування.

Колегія суддів Вищого адмі
ністративного суду України п
ідтримує позицію судів попер
едніх інстанцій стосовно тог
о, що здача приміщень в оренду
субєктам господарювання д
ля здійснення ними підприємн
ицької діяльності не змінює
призначення цих земельних ді
лянок.

Відповідно до ч.2 ст. 71 Кодекс
у адміністративного судочин
ства України обовязок дока
зування правомірності свого
рішення покладено на відпов
ідача, якщо він заперечує про
ти позову.
Однак, як вбачається з матер
іалів справи, ДПІ у м. Ялта під
час розгляду справи в судах п
опередніх інстанцій не надан
о доказів, які б підтверджува
ли використання позивачем зе
млі за комерційним призначен
ням.

З огляду на викладене, колег
ія суддів вважає, що порушень
судами першої та апеляційно
ї інстанцій норм матеріально
го та процесуального права п
ри вирішенні цієї справи не д
опущено. Правова оцінка обст
авин у справі дана вірно, а том
у касаційну скаргу слід зали
шити без задоволення, а судов
і рішення без змін.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 220, 2201, 224, 230, 231 КАС Ук
раїни, Вищий адміністративни
й суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Держ
авної податкової інспекції у
м. Ялта Автономної Республік
и Крим на постанову Севастоп
ольського апеляційного госп
одарського суду від 04.07.2005 року т
а рішення господарського суд
у Автономної Республіки Крим
від 14-21.04.2005 року у справі № 2-7/400-2005 за
позовом Адміністрації паркі
в памятників садово-пар
кового мистецтва загальноде
ржавного значення “Місхорсь
кий”, “Масандрівський”, “Лів
адійський” до Державної пода
ткової інспекції у м. Ялта Авт
ономної Республіки Крим про
визнання недійсним податков
ого повідомлення-рішення зал
ишити без задоволення.
Постанову Севастопольсько
го апеляційного господарськ
ого суду від 04.07.2005 року та рішен
ня господарського суду Автон
омної Республіки Крим від 14-21.04
.2005 року без змін.

Ухвала набирає законної си
ли з моменту проголошення і о
скарженню не підлягає, крім в
ипадків, встановлених статте
ю 237 Кодексу адміністративног
о судочинства України.

Головуючий

підпис
Голубєва Г.К.

Судді

підпис
Брайко А.І.

підпис
Карась О.В.

підпис

Рибченко А.О.

підпис
Федоров М.О.

З оригіналом згідно
Суддя

Голубєва Г.К.