Справа № К-1695/06
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

27 червня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді Цуркана М.І.

суддів: Амєліна С.Є.,Федорова М.О.,
Юрченка В.В., Ліпського Д.В.

розглянувши
у попередньому розгляді справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії посадових
осіб Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської
області за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області на
рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 20 травня 2005
року та на ухвалу апеляційного суду Луганської області від 1 серпня 2005
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2005 року ОСОБА_1. звернувся до суду зі скаргою на неправомірні
дії посадових осіб Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському
районі Луганської області та просив визнати незаконними дії відповідача щодо
відмови у призначенні йому пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «в» ч.1
ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і зобов'язати відповідача
призначити йому цю пенсію, посилаючись на те, що він має право на призначення
пільгової пенсії.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 1 серпня 2005 року
залишено без змін рішення Білокуракинського районного суду Луганської області
від 20 травня 2005 року, яким позовні вимоги було задоволено.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями відповідач звернувся з
касаційною скаргою до Верховного Суду України, який направив її до Вищого
адміністративного суду України.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої та
апеляційної інстанції, оскільки вважає, що суди першої та апеляційної
інстанції неправильно застосували норми
матеріального права.

Заслухавши
доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши за матеріалами
справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального закону, правової
оцінки обставин у справі у межах, визначених ч.2 ст.220 КАС України, колегія
суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної
скарги та скасування ухвалених по справі судових рішень.

Судами
встановлено, що ОСОБА_1. працював з 10 березня 1967 року по 28 лютого 2003 року
працював трактористом і був безпосередньо зайнятий у виробництві
сільськогосподарської продукції в колгоспі. Загальний стаж роботи позивача в
якості тракториста-машиніста складає
більш ніж 36 років та він досяг 55-річного віку.

Відповідно
до п.»в» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсію за віком
на пільгових умовах мають право отримати, незалежно від місця останньої роботи
трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах. Інших підприємств сільського господарства - чоловіки
після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з
них не менше 20 років на зазначеній роботі. Інших вимог для призначення
пільгової пенсії відповідно до цієї норми зазначений Закон не містить.

Суд
апеляційної інстанції правильно зазначає, що відповідачем не надано доказів
щодо спростування доводів позивача. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про протиправність дій суб'єкта владних повноважень
обов'язок доказування правомірності свого рішення чи дії покладається на
відповідача. З оглядом на зазначене положення Закону, судами обгрунтовано
відновлено порушене право позивача на отримання пенсії на пільгових умовах.

Відповідач не
надав суду доказів, які б спростували записи у трудовій книжці ОСОБА_1. та
архівних довідок про його роботу в якості тракториста-машиніста.

Оскільки
доводи касатора ні підтверджуються матеріалами справи, колегія суддів приходить
до висновку про те, що судами обгрунтовано задоволено позовні вимоги ОСОБА_1.

Оскаржувані судові рішення постановлено
з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а тому колегія суддів
вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення
- без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 224, 230 , ч.5 ст.254 КАС
України, колегія суддів -

У Х В
А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Білокуракинському
районі Луганської області відхилити, а ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 1 серпня 2005 року та рішення Білокуракинського районного суду
Луганської області від 20 травня 2005 року по
справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії посадових осіб Управління
Пенсійного фонду України в Білокуракинському районі Луганської області залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.ст. 237
КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ : М.І. Цуркан

СУДДІ
: С.Є.
Амєлін

М.О. Федоров

В.В. Юрченко

Д.В. Ліпський