Справа № 22-а-173/07
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2007-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

по 1-й інстанції: Кунцік О.С.
Справа № 22-а-173/07 Самбірський міськрайонний суд Львівської
ряд.ст.зв. № 37
Доповідач: Олендер І.Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

18
червня 2007 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Багрія
В.М., Обрізка І.М.

при секретарі Федаш О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1на постанову Самбірського
міськрайонного суду Львівської області від 24 липня 2006 року в справі №
2а-1/2006 за адміністративним позом ОСОБА_1до Самбірської міської Ради, треті
особи на стороні відповідача Самбірське міське управління земельних ресурсів,
Відділ архітектури і містобудування виконкому Самбірської міської Ради, ОСОБА_2про
визнання рішення виконкому Самбірської міської Ради від 24.03.1997 року №
147/3(147/8) “Про передачу у приватну власність та надання у власність,
користування земельних ділянок”, рішення ХІV сесії Самбірської міської Ради від 17 березня 2004 року № 19 та рішення ХХ
сесії Самбірської міської Ради від 07 грудня 2004 року № 19 нечинними в окремих
їх частинах та визнання неправомірним пункту 1.12 рішення 24-ї сесії
Самбірської міської ради від 21 грудня 2005 року “Про передачу і надання у
власність та оренду земельних ділянок”, -

в с т а н о в и л
а :

24 липня 2006 року Самбірським міськрайонним судом
Львівської області прийнято постанову по справі №
2а-1/2006 за адміністративним позом ОСОБА_1до Самбірської міської Ради, треті
особи на стороні відповідача Самбірське міське управління земельних ресурсів,
Відділ архітектури і містобудування виконкому Самбірської міської Ради,
ОСОБА_2про визнання рішення виконкому Самбірської міської Ради від 24.03.1997
року № 147/3(147/8) “Про передачу у приватну власність та надання у власність,
користування земельних ділянок”, рішення ХІV сесії Самбірської міської Ради від 17 березня 2004 року № 19 та рішення ХХ
сесії Самбірської міської Ради від 07 грудня 2004 року № 19 нечинними в окремих
їх частинах та визнання неправомірним пункту 1.12 рішення 24-ї сесії
Самбірської міської ради від 21 грудня 2005 року “Про передачу і надання у
власність та оренду земельних ділянок”, якою в задоволені позову було
відмовлено.

Вказану постанову суду в апеляційному порядку оскаржив позивач ОСОБА_1.,
який в поданій апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова
суду першої інстанції прийнята з порушенням як процесуального, так і
матеріального права, в зв'язку з чим просить постанову скасувати та постановити
нову, якою повністю задовольнити його позовні вимоги.

Як на доводи в своїй апеляційній скарзі
позивач покликається на те, що суд першої інстанції не врахував, що про
порушення свого права, а саме про оспорене рішення відповідача від 24.03.1997
року, він взнав лише в червні 2005 року, тому ним не пропущено строк звернення
до суду. Судом не враховано, що відповідач
не повідомляв його про обов'язок звільнення лишків земельної ділянки та те, що
відповідач не подав документів, які свідчили б про підставність вилучення у
нього лишків земельної ділянки, також не обґрунтовано висновків, що земля, яка
вилучалась в 1979 році, є частково і лишками його земельної ділянки, та така
зарахована до міськземфонду.

Представники позивача в судовому засіданні апеляційну
скаргу підтримали та дали пояснення з покликанням на доводи, в ній зазначені.

Представник відповідача - Самбірської міської Ради в
судовому засіданні, як і в запереченнях на апеляційну скаргу, заперечив проти
доводів апеляційної скарги та вважає, що постанова суду прийнята на підставі
норм чинного законодавства без порушення норм процесуального та матеріального
права, а тому підстав для її скасування не вбачає.

Треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача
- Самбірське міське управління земельних
ресурсів, Відділ архітектури і містобудування виконкому Самбірської міської
Ради, ОСОБА_2в судовому засіданні, як і в запереченнях на апеляційну скаргу,
заперечили проти доводів апеляційної скарги, вважають, що постанова суду
прийнята на підставі норм чинного законодавства без порушення норм
процесуального та матеріального права, а тому підстав для її скасування не
вбачають.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача на
підтримання доводів апеляційної скарги, представника відповідача та третіх осіб
на заперечення проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Розглядаючи спір та приймаючи постанову про відмову в задоволені позову,
суд першої інстанції підставно і обґрунтовано виходив із вимог Закону України
“Про місцеве самоврядування в Україні”, вимог земельного законодавства та з
урахуванням предмету спору, дійшов до правильного висновку про правомірність
дій суб'єкту владних повноважень щодо прийняття оскаржуваних рішень.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що позивачу належить житловий будинок № АДРЕСА_2в м. Самборі
Львівської області, який розташований на земельній ділянці площею 910 кв.м., та
що станом на 18.10.1979 року за даним будинком крім вказаної вище норми
рахувались лишки землі в розмірі 854 кв.м., що стверджуються обмірами, які
проводились в зв'язку з затвердженням проекту розбивки кварталу під
індивідуальне житлове будівництво по вул. АДРЕСА_3на підставі рішення
Самбірської міської ради № НОМЕР_1року (а.с. 7-10, 51).

Вказані лишки земельної ділянки
позивача взяті на облік та залишені в користуванні до необхідності у них, на що
правильно звернув увагу суд першої інстанції.

Судом правильно встановлено, шляхом
огляду генерального плану та пояснень позивача, що прокладання вул.
АДРЕСА_3відбулось також і за рахунок частини земельної ділянки позивача, з чим
він погодився.

Крім того вірним є висновок суду, що
відповідно до рішення Самбірської міської ради № НОМЕР_2року позивачу за його
письмовою заявою було передано у власність для обслуговування житлового будинку
і господарських будівель земельну ділянку площею 910 кв.м. та цим же рішенням
припинено право користування земельними ділянками (лишки, самозахоплення)
громадян, до яких відносився позивач, в якого були лишки землекористування, та
що ним пропущено строк оскарження такого без поважних причин.

Щодо покликання позивача на
незаконність дій відповідача з огляду на те, що в нього була вилучена земельна
ділянка, яка була надана його батькам в 1946 році, то судом зроблено правильний
висновок, що доказів надання такої суду представлено не було.

Судом правильно встановлено, що вимоги позивача про
визнання нечинними рішення ХІV сесії
Самбірської міської Ради від 17 березня 2004 року № 19 та рішення ХХ сесії
Самбірської міської Ради від 07 грудня 2004 року № 19 в окремих їх частинах не підлягають задоволенню, оскільки такі в
частині, що стосується передачі земельної ділянки площею 0,10 га.ОСОБА_2.,
прийняті з дотриманням норм ст.ст. 118, 123 Земельного Кодексу України (2001
року).

Як встановлено судом першої інстанції, відповідач з
дотриманням норм ст. 124 ЗК України правомірно передав третій особіОСОБА_2. у
власність земельну ділянку площею 1000 кв.м., тому п. 10 рішення № 33 від
21.12.2005 року “Про передачу у приватну власність та надання у власність,
користування земельних ділянок” відповідає вимогам чинного законодавства і
прийнятий з дотриманням законодавчо встановлених норм.

Згідно
ст. 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве
самоврядування, а згідно ст. 144 Конституції України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які
є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Предметом даного публічно-правового
спору є оскарження дій Самбірської міської ради Львівської області як суб'єкта
владних повноважень.

Колегія суддів визнає, що відповідач у
справі, приймаючи оскаржуванні рішення, відповідно до п.п.34 п.1 ст. 26 Закону
України “Про місцеве самоврядування в Україні”,
станом на час їх прийняття, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією і чинними законами України, тобто правомірно.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку про те, що постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, відповідає
вимогам ст.ст. 2, 10, 11, 71, 72, 138, 143, 159, 161-163 КАС України, ст.ст. 7,
144 Конституції України, пп.34 п.1 ст. 26 Закону України “Про місцеве
самоврядування в Україні”, доводи апеляційної скарги її не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду першої інстанції не має.

Крім того, під час апеляційного розгляду до суду представником відповідача
подано копію рішення Самбірської міської ради Львівської області відНОМЕР_3,
згідно п. 1 якого було задоволено заяву ОСОБА_1. про надання земельної ділянки,
як компенсацію за земельну ділянку, вилучену в користь третьої особи ОСОБА_2.,
та погоджено місце розташування такої для позивача розміром 600 кв.м. по вул.
АДРЕСА_1в м. Самборі.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а постанову Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 24 липня 2006 року в справі № 2а-1/2006 за
адміністративним позовом ОСОБА_1до Самбірської міської Ради, треті особи на
стороні відповідача Самбірське міське управління земельних ресурсів, Відділ
архітектури і містобудування виконкому Самбірської міської Ради, ОСОБА_2про
визнання рішення виконкому Самбірської міської Ради від 24.03.1997 року №
147/3(147/8) “Про передачу у приватну власність та надання у власність,
користування земельних ділянок”, рішення ХІV сесії Самбірської міської Ради від 17 березня 2004 року № 19 та рішення ХХ
сесії Самбірської міської Ради від 07 грудня 2004 року № 19 нечинними в окремих
їх частинах та визнання неправомірним пункту 1.12 рішення 24-ї сесії
Самбірської міської ради від 21 грудня 2005 року “Про передачу і надання у
власність та оренду земельних ділянок” -
без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після проголошення.

Головуючий
суддя : І.Я.Олендер

Судді:
В.М.Багрій

І.М.Обрізко