Справа № 22а-263/2007р.
Суддя: Станкевич В.А.
Дата ухвалення: 2007-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2007 року.
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого -
Станкевича В.А. суддів - Варикаші О.Д.

- Ступакова
О.А. при секретарі - Переверзевій
Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеського міського управління
земельних ресурсів Одеської міської ради „Про визнання незаконним бездіяльності
Управління земельних ресурсів в процесі приватизації земельної ділянки та
визнання права на приватизацію земельної ділянки та про визнання права
власності", за апеляційною скаргою представника Одеської міської ради на
постанову Київського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2006
року, -

встановила:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання
незаконним бездіяльності Одеського міського управління земельних ресурсів в
процесі приватизації земельної ділянки та визнання права на приватизацію
земельної ділянки, згідно якого просила суд визнати незаконною бездіяльність
Управління земельних ресурсів Одеської міської ради відносно заяви заявниці та
визнати за нею право на приватизацію земельної ділянки площею 960 кв.м., яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись
на наступне.

У 2003
році позивачка згідно з договором купівлі - продажу від 9
жовтня 2003 року,
придбала у приватного підприємства "Хімсервіс СПб" незакінчений
будівництвом житловий будинок АДРЕСА_1.

Вищезазначений об'єкт купівлі - продажу
розташований на земельній ділянці загальною площею 960 кв.м. Продавець
гарантував, як вказано у пункті 6.1. вказаного договору, відсутність заборони
відчуження об'єкту купівлі - продажу, що підтверджується відповідною довідкою
від 09.10.2003 року, виданою „Інформаційним центром" Міністерства юстиції
України. Договір був зареєстрований нотаріально, реєстр НОМЕР_3.

На даний час позивачка закінчила будівництво вказаного
будинку, вселилась у нього та намагається приватизувати земельну ділянку.
Отримала узгодження всіх необхідних служб, сусідів, провела спеціальні
дослідження та звернулись 08.12.2005 року у Міське управління земельних
ресурсів разом з деякими сусідами, які не встигли ще приватизувати свої
земельні ділянки, як і позивачка.

Головуючий у першій інстанції Сватаненко І.В.

Доповідач Станкевич
В.А.

Справа №
22а - 263 /2007р.

Категорія: АП 38

Довгий час, а саме з 30.03.2005 року позивачка не займалась приватизацією, оскільки
прокуратурою Одеської області у зв'язку з розслідуванням кримінальних справ, де
підозрювались службові особи, був накладений арешт на великий масив земельних
ділянок, у тому числі і АДРЕСА_2.
Тепер позивачці стало відомо, що 19
жовтня 2005 року постановою
старшого слідчого Прокуратури Одеської області арешт знятий у зв'язку з
відсутністю необхідності. Таким чином, нема ніяких підстав для невиконання
вимог діючого законодавства про приватизацію вказаної земельної ділянки.

Представник відповідача - Управління земельних ресурсів позовні вимоги позивача не
визнав, з заявленими доводами не погодився, та пояснив суду, що на ім'я
Одеського міського голови був надісланий лист з доповідною запискою з проханням
вирішити питання відносно приватизації ділянок за адресою позивача, однак
відповіді від міського голови не було отримано.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволенні. Визнано незаконною бездіяльність Одеського міського
управління земельних ресурсів Одеської міської ради щодо приватизації земельної
ділянкиАДРЕСА_1 відносно заяви ОСОБА_1. Визнано за ОСОБА_1 право на
приватизацію земельної ділянки площею 960
кв.м., яка розташована АДРЕСА_1 та визнано за
нею право приватної власності на вказану земельну ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Не погодившись з цим рішенням Одеська міська рада подала
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування
постанови суду та прийняття нової постанови, якою у позовних вимогах ОСОБА_1
відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача,
доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість рішення
суду в межах скарги і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно договору
купівлі-продажу від 9.10.2003
року приватне підприємство „Хімсервіс СПб" продало, а позивачка купила
незакінчений житловий будинок АДРЕСА_1, (а.с. 5)

Позивачка по справі стверджує, що вона зверталась з
сусідами до відповідача з письмовою заявою щодо приватизації земельних ділянок 8.12.2005 року, згідно
якої просила дати згоду на приватизацію земельних ділянок, однак до цього часу
її заява не розглянута та їй не надана письмова відповідь про причину не
розгляду заяви, тому вона змушена була звернутися до суду.

Згідно вимог ст. 377
ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, переходить право
власності на земельну ділянку, на якій він розміщений, а якщо житловий будинок
розміщений на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі його
відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної
ділянки, на якій він розміщений, та частиною ділянки, яка необхідна для його
обслуговування.

Відповідно до ч. 1
ст. 120 ЗК
України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на
земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових
угод, а право користування -
на підставі договору оренди.

Право позивачки на приватизацію земельної ділянки також
передбачено вимогами ст. 118
Земельного кодексу України.

Відповідно до ст. 1
Закону України „Про звернення громадян" від 02.10.1996 року, громадяни
України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого
самоврядування з заявою або клопотанням, щодо реалізації своїх особистих прав
та законних інтересів.

Як передбачено ст. 20
вказаного Закону, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше 1 місяця від дня
їх надходження. Бездіяльність Управління земельних ресурсів при розгляді заяви
є суттєвим порушенням законних прав позивачки.

Відповідно до ст. 14
Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право
набувається та реалізується громадянами, юридичними особами та державою
виключно відповідно до закону.

Як регламентовано пунктом 1 Декрету Кабінету міністрів України від 26 грудня 1992 року, органи
місцевого самоврядування повинні забезпечити передачу громадянам України у
приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого
підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і
господарських будівель.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої
інстанції правильно визнав незаконною бездіяльність відповідача відносно
розгляду заяви ОСОБА_1 про приватизацію земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1
площею 960 кв.м.

Між тим з матеріалів справи вбачається, що позивачка в
позовній заяві просила суд: визнати незаконною бездіяльність Управління
земельних ресурсів Одеської міської ради АДРЕСА_1 відносно її заяви; визнати за
нею право на приватизацію земельної ділянки площею 960 кв.м., яка розташована
АДРЕСА_1.

Згідно ст. 137 КАС України позивач може змінити позовні
вимоги протягом всього часу судового розгляду, подавши письмову заяву, яка
приєднується до справи, суд за клопотанням відповідача оголошує перерву в
судовому засіданні та надає відповідачу строк, достатній для його підготовки до
справи у зв'язку зі зміною позивачем позивних вимог.

В матеріалах справи відсутні дані про те, що позивачка
відповідно до зазначеної ст. 137
КАС України змінювала свої позовні вимоги, але в протоколі судового
засідання (а.с. 29) вказано,
що вона просить суд з іншими вимогами визнати право на приватну власність на
земельну ділянку. Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1,
крім іншого вказав: визнати за нею право приватної власності на вказану
земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.

При таких даних судова колегія вважає, що суд першої
інстанції розглянув вимоги, які не були заявлені позивачкою, тому вважає
необхідним виключити їх з постанови Київського районного суду м. Одеси від 26
квітня 2006 року, змінивши постанову суду першої інстанції, виключивши з постанови:
визнати за нею право приватної власності на вказану земельну ділянку для
будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та
споруд, в іншій частині постанову - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 195,
198, 201, ч. 2
ст. 205, 206 КАС
України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника Одеської міської ради - задовольнити
частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2006 року змінити,
виключити з постанови: визнати за нею право приватної власності на вказану
земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, в іншій частині постанову - залишити без
змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого Адміністративного
Суду України протягом одного місяця з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: