Справа № 2-а-201/07
Суддя: Погрібний C.O.
Дата ухвалення: 2007-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-201/07
ПОСТАНОВА

Іменем УКРАЇНИ

"20" лютого 2007 року

Малиновський
районний суд міста Одеси як адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Погрібного C.O.

за
секретаря - Абергард І.В.,

адвоката - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Малиновського районного відділу
Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області про визнання незаконною бездіяльності відділу
громадянства, імміграції й реєстрації фізичних осіб Хмельницького ВМ
Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в реєстрації за місцем
проживання, та зобов'язання здійснити реєстрацію, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з вимогою про визнання незаконною бездіяльності
Відділу громадянства, імміграції й реєстрації фізичних осіб Хмельницького ВМ
Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в реєстрації за місцем
проживання та зобов'язання відповідача -Малиновського РВ ОМУ УМВС України в
Одеській області (надалі - ВГІРФО Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській
області) зареєструвати її за адресою постійного проживання у будинку АДРЕСА_1,
обґрунтовуючи це таким. Позивач проживає в гуртожитку по вказаній адресі з ІНФОРМАЦІЯ_1
року разом зі своєю неповнолітньою дочкою, іншого житла в них немає. У
ІНФОРМАЦІЯ_1 році ОСОБА_1. надана кімната АДРЕСА_1, де вона зі своєю
неповнолітньою дочкою нині проживає. У ІНФОРМАЦІЯ_2 року гуртожиток, в якому
проживає позивач, переданий на баланс КП ДЄЗ „Бугаївське"; у ІНФОРМАЦІЯ_3
року вона звернулася до відділу громадянства, імміграції й реєстрації фізичних
осіб Хмельницького ВМ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з
заявою, в якій просила зареєструвати її неповнолітню дочку на зазначеній площі,
але в реєстрації їй відмовлено. У якості підстави позову позивач посилається на
Конституцію України та Закон України „Про свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні", затверджений постановою Кабінету Міністрів України
від 11.12.2003, № 1382-IV.

Представник відповідача - Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській
області ОСОБА_3 - в судове засідання з'явився, вимоги адміністративного позову
не визнав, вважав, що вимога позивача про зобов'язання відповідача зареєструвати
її та її дочку за спірною адресою є необгрунтованою.

У судовому засідання позивачка уточнила свої вимоги, не підтримавши вимоги
про зобов'язання вчинити реєстрацію її неповнолітньої дочки.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов
таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі
фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених сторонами
письмових доказів.

Згідно ордеру від ІНФОРМАЦІЯ_4року НОМЕР_1, виданого
Відкритим акціонерним товариством „Одеський завод скловиробів", ОСОБА_1.
та членам її сім'ї в кількості двох чоловік було надано право на зайняття
відомчої житлової площі кімнатиАДРЕСА_1, в сімейному гуртожитку за адресою:
АДРЕСА_1, в якій позивач зі своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5
року народження, проживають на цей час. Відповідно до наданих суду
розрахункових книжок позивач щомісячно проводить оплату за комунальні та інші
послуги з розрахунку двох осіб, тобто всіх членів її сім'ї.

Згідно зі ст. З Закону України «Про свободу пересування
та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація визначається як
внесення відомостей у паспортний документ про місце проживання або місце
перебування із зазначенням адреси житла особи й внесенням цих даних у реєстраційний
облік відповідного органа спеціально вповноваженого центрального органа
виконавчої влади з питань реєстрації. У відповідності до ст. 6 зазначеного
Закону громадянин України

зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття на нове
місце проживання зареєструвати місце проживання. Отже, будь-яка особа, яка на
законним підставах перебуває на території певної адміністративно-територіальної
одиниці, має право на внесення в паспортний документ відомостей із зазначенням
адреси свого житла.

Згідно із зазначеним ордером споруда по АДРЕСА_1 має статус гуртожитку.
Розпорядженням міського голови м. Одеси від ІНФОРМАЦІЯ_6 року НОМЕР_2 р „Про
передачу жилих будинків, гуртожитку та інженерних мереж, що є комунальною
власністю територіальної громади м. Одеси" Управлінню мікрорайону
„Бугаївське" Малиновського району м. Одеси було вказано прийняти на баланс
зазначену споруду, а саме: гуртожиток, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
тому цей гуртожиток згідно ст. 6 ЖК УРСР відноситься до категорії житлових
будинків і житлових приміщень.

Позивач постійно проживає в зазначеній кімнаті, ця
обставина підтверджується й іншими зібраними по справі доказами у своїй
сукупності, зокрема, оплатою за комунальні послуги із розрахунку проживання
двох осіб тощо.

Враховуючи відсутність сформульованих належним чином заперечень зі сторони
КП ДЄЗ „Бугаївське", в обслуговуванні якого перебуває зазначений
гуртожиток, того факту, що позивач та її неповнолітня дочка проживають за
вказаною адресою, при вирішенні спору судом не можуть бути прийняті до уваги
міркування щодо права позивача на житлову площу в гуртожитку, за адресою якого
вона просить її зареєструвати, а лише встановлений судом факт її мешкання в
ньому. Оскільки судом не вирішується питання про право позивача на житлове
приміщення за адресою:АДРЕСА_1 в тому числі не вирішується питання про її
вселення або виселення в житлове приміщення, остання може бути виселена з цього
приміщення, їй може бути відмовлено у визнанні її права користування житловим
приміщенням на підставах і в порядку, установленому законом. Згідно п. 15
постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9
наявність або відсутність прописки (тут - реєстрації) самі по собі не можуть
бути підставою для визнання права користування житловим приміщенням за особою,
що там проживає або вселився туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення,
або ж для відмови йому в цьому.

У відповідно до ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична
особа, що досягла 14 років, вільно обирає собі місце проживання. При цьому
житлом фізичної особи відповідно до ст. 379 Цивільного кодексу України є
житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для
постійного проживання в них.

За таких обставин, оскільки наявність реєстрації у осіб
пов'язана з реалізацією численних прав позивача, пов'язаних з її житловими та
іншими правами та обов'язками, а відсутність такої реєстрації створює суттєві
перешкоди у їх реалізації, суд повинен зобов'язати відповідача зареєструвати
позивача за обраним нею місцем проживання.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 29 ЦК України, ст.ст.
З, 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання
в Україні», ст. ст. 11, 69, 71, 86, 98, 159-203, 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, СУД -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Малиновського районного відділу
Одеського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх
справ України в Одеській області про визнання незаконною бездіяльності відділу
громадянства, імміграції й реєстрації фізичних осіб Хмельницького ВМ Малиновського
РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в реєстрації за місцем проживання, та
зобов'язання здійснити реєстрацію - задовольнити.

Зобов'язати посадових осіб Відділу громадянства,
імміграції й реєстрації фізичних осіб Хмельницького ВМ Малиновський РВ ОМУ
ГУМВС України в Одеській області зареєструвати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 року
народження, за адресою: АДРЕСА_1

Постанова суду може бути оскаржена шляхом подання до
адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції заяви
про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у
повному обсязі та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після
подання постанови про апеляційне оскарження, або шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч. 5 ст. 186
КАС України.