Справа № 4-3093/05/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2007-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України у складі:

головуючого: Смоковича М.І.

суддів:
Весельської Т.Ф.

Горбатюка С.А.

Мироненка О.В.

Чумаченко Т.А.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну
скаргу Державної податкової
адміністрації України на рішення Білоцерківського міського суду
Київської області від 13 січня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 11 травня 2004 року у справі за
скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 на
бездіяльність Державної податкової адміністрації України, -

в с т а н о в и л а:

Заявники звернулись
до суду зі скаргою на бездіяльність Державної податкової адміністрації
України.

Рішенням Білоцерківського міського суду
Київської області від 13 січня 2004 року скаргу задоволено. Зобов'язано
Державну податкову адміністрацію України звільнити ОСОБА_1. та ОСОБА_2. від
присвоєних ідентифікаційних номерів платників податків та інших
ідентифікаційних платежів. Зобов'язано Державну податкову адміністрацію України
звільнити ОСОБА_3., ОСОБА_4 ОСОБА_5. та
ОСОБА_6. від прийняття ідентифікаційного номеру платника податків та інших
обов'язкових платежів та зобов'язано виконати в паспортах заявників відмітку
про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного
номера. Стягнуто з Державної податкової адміністрації України на користь
держави мито в розмірі 8,50 грн.

Ухвалою апеляційного суду Київської області
від 11 травня 2004 року рішення Білоцерківського міського суду Київської
області від 13 січня 2004 року залишено без зміни..

Не погоджуючись з постановленими у справі
рішеннями судів, Державна податкова адміністрація України звернулась до Вищого
адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на
неправильне застосування судами норм матеріального права, просить скасувати
рішення судів першої та апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин,
необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи
касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та
застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно зі статтею 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до вимог частини
2 статті 1 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових платежів» для осіб, які через свої релігійні або
інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше
встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів. У
паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права
здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Разом з тим, механізм
виконання вищенаведених відміток у паспортах громадян України діючим
законодавством не визначений.

Але відсутність такого механізму не може
бути підставою для невиконання вимог діючого законодавства.

Крім того, згідно з пунктом 13 статті 8
«Про державну податкову службу» та
статтею 3 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників
податків та інших обов'язкових платежів» надання ідентифікаційних номерів
фізичним
особам-платникам податків та створення державного реєстру фізичних
осіб-платників податків віднесено до
компетенції Державної податкової адміністрації України.

За таких обставин, суди дійшли вірного висновку, що заявники
мають право виконувати конституційний обов'язок щодо сплати податків та інших
обов'язкових платежів без присвоєння ідентифікаційного номера за альтернативною
формою обліку платників податку, і обґрунтовано зобов'язали податковий орган,
на який покладені функції з контролю за
дотриманням податкового законодавства та обліку платників податку, виконати
відповідний запис у паспорті заявників.

Доводи касаційної скарги не дають підстав
для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які зазначені у статтях 225-229 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що судові рішення у справі постановлені відповідно до вимог
матеріального та процесуального права і підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201,
223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

у х в а
л и л а:

Касаційну скаргу Державної податкової адміністрації України залишити без
задоволення.

Рішення Білоцерківського міського суду Київської
області від 13 січня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Київської області
від 11 травня 2004 року у справі за
скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 на
бездіяльність Державної податкової адміністрації України - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає, крім як у порядку та з підстав,
передбачених статтями 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді:(підписи)

З оригіналом згідно: суддя