Справа № 2-а-7783/07
Суддя: Федчук В.В.
Дата ухвалення: 2007-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-7783/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня
2007 року Вінницький окружний адміністративний суд

в складі: головуючого -
судді Федчука В.В.

при секретарі - Педорук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Головного управління Пенсійного
фонду України у Вінницькій області про зобов'язання розглянути заяву та надати
відповідь, стягнення матеріальної та моральної шкоди , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій області про зобов'язання розглянути заяву
та надати відповідь, стягнення матеріальної та моральної шкоди в сумі 1650
гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач письмово
звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області
із заявою про надання певних відомостей.

Однак, до 11.06.2007 року відповідач так і не розглянув
заяви позивача та не надав відповіді, як це передбачено Законом України «Про
звернення громадян».

В судовому засіданні представник позивача та позивач
підтримали позовні вимоги, викладені у позовній заяві та просили суд
задовольнити позов повністю.

Представник відповідача позов не визнав та надав суду письмове заперечення,
в якому зазначив, що 22.05.2007 року на адресу ОСОБА_1 була відправлена
відповідь на звернення з додатками на 19 аркушах за підписом заступника
начальника управління
- начальника управління пенсійного забезпечення
військовослужбовців та деяких інших категорій громадян, що підтверджується
записом в журналі вихідної кореспонденції.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов слід
задовольнити частково з наступних підстав.

25.04.2007 року позивач письмово звернувся до Головного
управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із зверненням про
надання відомостей щодо його служби в органах внутрішніх справ та звільнення на
пенсію. В судовому засіданні підтвердився факт отримання відповідачем
27.04.2007 року письмового звернення ОСОБА_1, про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення №27270.

Конституцією України (зокрема ст.40) передбачено, що усі
мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані
розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом
строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону
України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств,
установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати
рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань). Ч.3 даної статті передбачено, що
відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку
дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення
порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або
особи, яка виконує його обов'язки.

Статтею 20 вказаного Закону
передбачено, що звернення розглядаються і
вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а
ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше
п'ятнадцяти днів від дня їх
отримання.

Отже, Закон встановлює загальний
термін, в період якого необхідно дати відповідь на звернення громадянина (не
більше одного місяця). В деяких випадках Законом передбачено інші терміни для
надання відповіді.

Судом встановлено, що позивач не отримав відповіді на
своє звернення протягом одного місяця, як це передбачено ч. 1 ст. 20 Закону
України «Про звернення громадян».

Посилання представника відповідача на те, що 22.05.2007
року відповідь на звернення ОСОБА_1 було відправлено простим листом суд не бере
до уваги, оскільки суду не надано
підтвердження направлення відповіді до вузла поштового зв'язку, а також не
надано письмових доказів отримання особисто позивачем відповіді.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Оскільки
відповідач не надав достатніх доказів, які б підтверджували направлення
відповіді ОСОБА_1 до вузла поштового зв'язку, тому суд приходить до висновку,
що вимоги позивача в цій частині є
обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що ж стосується позовних вимог в
частині стягнення з відповідача 1000 гривень
моральної шкоди, то суд вважає, що позивачем не доведено мотивів, з яких
він виходив, визначаючи розмір шкоди. Також позивачем не надано суду доказів,
якими підтверджується саме такий розмір.

Відповідно до ч.4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями
чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

Ч.3 ст. 94 КАС України передбачено,
якщо адміністративний позов задоволено частково,
судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Таким чином, щодо стягнення з відповідача 650
гривень за надання юридичних послуг адвокатом, то суд вважає за доцільне задовольнити їх частково в сумі 300 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 11, 71, 94,
86, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України у
Вінницькій області розглянути заяву ОСОБА_1та надати вичерпну відповідь на
поставлені питання.

Стягнути з Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1державне мито в сумі 3 гривні 40 копійок та витрати на правову допомогу
в сумі 300 гривень.

В решті позову відмовити.

Відповідно до ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України
постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня ї проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до ст.160 цього Кодексу - з дня складення в повному
обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. При
цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя:

Станом на 05.10.2007 року постанова не набрала законної
сили

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: