Справа № 2-а-4339/07
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2007-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
№2 - а - 4339/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27
серпня 2007 року

12:40

м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд

у складі:

головуючого - судді Сапальової Тетяни Валентинівни,

за участю секретаря судового засідання Галянт Ілони Миколаївни,

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Стратович Світлани
Володимирівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у Вінницькому районі Вінницької області про визнання дій управління неправомірними
щодо недоплати позивачу пенсії як учаснику війни та стягнення з відповідача
суми недоплаченого підвищення до пенсії учасникам війни у розмірі 791,64
гривень,

в с т а н о в и
в:

ОСОБА_2
звернувся до суду з вищезазначеними позовними вимогами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є учасником війни і має
право на пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» в редакції 1996 року. Відповідно до п. 20 ст.
14 зазначеного Закону пенсії учасника війни підвищуються на 10% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Позивачем зазначено, що
підвищення до пенсії нараховувалось всупереч передбаченому Законом розміру,
виходячи з встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 3 січня
2002 року «Про підвищення розміру пенсій та інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету» розміру 19,91 грн.

Не
погоджуючись з такими виплатами підвищення до пенсії, вважає дії відповідача
неправомірними та просить стягнути недоплачені суми за 2004-2006 роки.

Під
час попереднього судового засідання у
справі, суд виконавши всі процесуальні дії, передбачені ч. ч. 3, 4 ст. 11 КАС
України, перейшов до судового розгляду справи.

У судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просила суд
задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач у 2002-2006
роках не отримував підвищення до пенсії, що встановлене йому як учаснику війни.

Представник
відповідача Стратович С. В. позовні вимоги не визнала. У судовому засіданні
пояснила, що управління Пенсійного фонду у Вінницькому районі Вінницької
області, здійснюючи розрахунок зазначеного підвищення, керувалося положеннями
постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03 січня 2002 року №1.
Розрахунок доплат до пенсій учасникам війни згідно із Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» здійснювався, виходячи
із розміру 19 грн. 91 коп., встановленого
вищезазначеною постановою Кабінету Міністрів України.

Крім цього, у
судовому засіданні представник відповідача подала заяву, в яких просила
відмовити у задоволенні позовних вимог також у зв'язку з пропущенням позивачами строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
ст. 99 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Заслухавши
пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні
позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом
встановлено наступне.

Позивач у своїй позовній заяві вказує на те,
що він з 2004 по 2006 роки має право на пільги, передбачені Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції 1996
року, а саме на підвищення пенсії на 10% прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Вищезазначені обґрунтування є помилковими, оскільки на
час виплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 3 2004 р. по 1 січня
2007 року діяла редакція зазначеного Закону, відповідно до якої учасникам війни
пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка
виплачується замість пенсії, підвищується в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

ОСОБА_2
є учасником війни, що підтверджується посвідченнями (а.с. 6), та має право на
пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захист» (в ред. з останніми змінами від
08.09.2005 року) учасникам війни пенсії
або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка
виплачується замість пенсії, підвищується в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.

Стосовно розміру мінімальної пенсії, яка служить базою
для обчислення надбавок та підвищень до пенсій особам, які мають статус
ветерана війни, Кабінет Міністрів України постановою № 1 від 3 січня 2002 року
«Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного
бюджету» встановив, що підвищення до пенсії, передбачені Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», починаючи з 01 січня
2002 року, здійснюються виходячи з розміру 19,91 грн.

Відповідно
до ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений ч. 1 ст. 28
цього Закону, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій,
призначених згідно з цим Законом.

Як
вбачається з матеріалів пенсійної справи, оглянутої у судовому засіданні,
доплати до пенсії за 2004-2006 роки нараховувались і виплачувались позивачу у
встановленому законодавством обсязі.

Згідно
із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту» №2939-IV від 5
жовтня 2005 року до частини четвертої статті 14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» були внесені зміни, а саме: «
Учасникам війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна
допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 10% прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність».

Відповідно
до прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №2939-IV від 5
жовтня 2005 року пункт 4 цього Закону набирає чинності з 1 січня 2007 року.

З
урахуванням внесених змін з 1 січня 2007 року позивачу виплачується щомісячно
підвищення до пенсії як учаснику війни, обчислюване з встановленого законами
України прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що
підтверджується матеріалами пенсійної справи, оглянутої в судовому засіданні.

На підставі
вищевикладеного суд вважає, що управління Пенсійного фонду України у
Вінницькому районі Вінницької області здійснюючи нарахування та виплату доплат
до пенсії за 2004-2006 роки, виходячи з розміру 19,91 грн. відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України № 1 від 3 січня 2002 року, діяло на
підставі, у межах повноважень передбачених нормативно-правовими актами, які
діяли на той час.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі ОСОБА_2
щодо здійснення перерахунку підвищення до пенсії згідно із Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Судові витрати
компенсуються за рахунок держави, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений відповідно
до ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» та п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Керуючись
ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 94, 158-163, 186, 254 КАС України, суд,

п о с т
а н о в и в:

у задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовити повністю.

Відшкодування
судових витрат віднести за рахунок держави.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження або
після розгляду апеляційної скарги у випадку її подання будь-якою зі сторін.

Постанова може
бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції шляхом подання
заяви про оскарження постанови до Вінницького окружного адміністративного суду
в 10-денний строк з дня складання постанови у повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Суддя