Справа № К-29330/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
квітня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів

Вищого адміністративного
суду України в складі:

головуючого-судді Бутенка В.І.,

суддів: Лиски Т.О., Панченка О.І., Мироненка О.В.,
Штульмана І.В.,

при секретарі Мацюк Т.С.,

за участю позивача ОСОБА_1, його
представника ОСОБА_2 та представника відповідача Чайки І.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку касаційного провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судової колегії судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 26 липня 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської
обласної державної адміністрації про визнання розпорядження голови Одеської
обласної державної адміністрації недійсним, поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати, -

встановила:

У лютому 2006 року ОСОБА_1 звернувся
до суду із зазначеним позовом до голови
Одеської обласної державної адміністрації Цушка В.П про визнання недійсним його
розпорядження від 19 січня 2006 року "Про звільнення ОСОБА_1 з посади
ІНФОРМАЦІЯ_1", поновлення на роботі з виплатою заробітної плати за час
вимушеного прогулу.

09.03.2006 року позивач уточнив
позовні вимоги, вказавши належним відповідачем Одеську обласну державну
адміністрацію, а у якості третьої особи голову Одеської облдержадміністрації
Цушка В.П.

В обґрунтування позову посилався на
те, що заява про звільнення з 19.01.2006 р. за власним бажанням була подана ним
12.01.06 р. на прохання голови облдержадміністрації Цушка В.П., що 18.01.06 р.
останній же переконав його не поспішати зі звільненням і таким чином він
відкликав заяву, виконуючи свої обов'язки по 21 січня 2006 року.

Вважає, що при звільненні було
порушено постанову Кабінету Міністрів України від 29.07.1999 року № 1369
"Про порядок призначення на посади та звільнення з посад перших
заступників, заступників голів та керівників апарату обласних, Київської і
Севастопольської міської державних адміністрацій", яка вимагає погодження
при звільненні з роботи з відповідним Віце-прем'єр-міністром України.

Оскільки такого погодження не було,
вважає, що його звільнення з роботи відбулося з порушенням законодавства.

Постановою Приморського районного
суду м. Одеси від 18 квітня 2006 року
адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено та визнано незаконним
розпорядження голови Одеської обласної державної адміністрації від
19.01.2006 р. №НОМЕР_1 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади
ІНФОРМАЦІЯ_1". Позивача поновлено на попередній посаді та стягнуто з
відповідача на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з
19.01.06 по 18.04.06 р. у розмірі 24 946,08 гривень, і на користь держави судові витрати у розмірі
249,46 грн.

Постановою судової колегії судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 26 липня 2006 року, зазначена постанова суду першої інстанції скасована з ухваленням
нової, якою в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Одеської обласної
державної адміністрації - відмовлено.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати постанову апеляційної інстанції, посилаючись на допущені судом порушення
норм матеріального і процесуального права при вирішенні спору і залишити в силі
постанову Приморського районного суду м.
Одеси від 18 квітня 2006 року .

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю-доповідача, доводи касаційної скарги та заперечення на неї, перевіривши
законність і обґрунтованість постанови в межах доводів касаційної скарги,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій і це витікає з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 22.03.2005 р. працював на
посаді ІНФОРМАЦІЯ_1, на що було отримано згоду Секретаріату Президента України
21.03.2005 р.

12.01.2006 р. позивачем була подана
заява про звільнення його з займаної посади з 19.01.2006 року.

Розпорядженням голови обласної
державної адміністрації від 19 січня 2006 року ОСОБА_1 звільнено із займаної
посади.

21 лютого 2006 року у вищевказане
розпорядження було внесено зміни розпорядженням голови облдержадміністрації про
звільнення ОСОБА_1 з 13 лютого 2006 року з посиланням на узгоджувальний лист
Секретаріату Президента України від 10 лютого 2006 року .

Згідно зі статтею 38 КЗпП України,
працівник має право розірвати трудовий договір укладений на невизначений строк,
попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

У разі коли заява працівника про
звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати
роботу власник або уповноважений ним
орган повинен розірвати трудовий
договір у строк, про який просить працівник.

Заява позивачем про звільнення була
написана власноручно. Позивач у судовому засіданні підтвердив, що ним ця заява не відкликалась.

Також встановлено і це вбачається з
табелю робочого часу, що з 19.01.2006 року ОСОБА_1 не працював, що підтверджено
також доповідними записками посадових осіб про хід робочих документів, якими
займався ОСОБА_1, що з 19.01.2006 р. вони йому не надавались. Аналогічне
засвідчується також і копією витягу з журналу документів заступникам голови
облдержадміністрації.

Таким чином, звільнення ОСОБА_1 було
здійснено з дотриманням трудового законодавства, а також процедури встановленої
постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1999 року № 1369 "Про
порядок призначення на посади та звільнення з посад перших заступників,
заступників голів та керівників апарату обласних, Київської і Севастопольської
міської державних адміністрацій".

Більш того, розпорядження голови ОДА
від 21.02.2006 року "Про внесення змін до розпорядження голови обласної
державної адміністрації від 19.01.2006 р. №НОМЕР_1" позивачем не
оскаржувалось і відповідні позовні вимоги не заявлялися, що свідчить про його
згоду на звільнення з 13 лютого 2006 року і отримання ним відповідних грошових виплат.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, районний
суд виходив з того, що при звільненні позивача з роботи за власним бажанням,
фактично була відсутня його воля на це, про що свідчить продовження ним
виконання посадових обов'язків після 19.01.06 р.

Скасовуючи зазначену постанову та
приймаючи нову - про відмову в задоволенні позову, апеляційна інстанція з таким
висновком районного суду правомірно не погодилась, оскільки останнім при
вирішенні трудового спору

були порушені норми матеріального
права та неповно з'ясовані обставин, що мають значення для справи.

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши
їм належну правову оцінку, суд
апеляційної інстанції ухвалив постанову, що відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими
доказами .

Приведені в касаційній скарзі
доводи зазначений висновок суду
апеляційної інстанції не спростовують, зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду .

Відповідно до ст. 86 КАС України,
виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм
внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись
законом.

При вирішенні справи апеляційним судом правильно застосовані норми
матеріального права, порушень норм процесуального права, які б могли призвести
до неправильного вирішення справи , колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС
України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд не допустив порушень норм
матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Одеського
апеляційного суду 26 липня 2006 року - без змін.

Ухвала є остаточною і не може бути
оскаржена, крім випадків, передбачених ст. 237 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно

Суддя