Справа № 22-а-552/07
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2007-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуюча по 1-ій інст. Підлісна І.М. Справа
№ 22-а-552/07
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської обл. (№
2а-879/06) Рядок
статзвіту № 22
Доповідач: Шавель Р.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 серпня 2007 року Колегія суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Шавеля
Р.М.,

суддів: Улицького
В.З. та Обрізка І.М.,

при секретарі - Федаш
О.Л.,

з участю: позивачки
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської
області від 25.12.2006р. у справі за її позовом до Тернопільського обласного
військового комісаріату про проведення перерахунку та виплату пенсії, -

в с т а н о в и л а:

21.11.2006р. ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом (а.с. 3-5), в якому просить зобов'язати Тернопільський обласний військовий комісаріат провести перерахунок та
виплату раніше призначеної їй пенсії у разі втрати годувальника з урахуванням:

з 01.01.2003р. - щомісячної надбавки
грошового забезпечення у розмірі 100 відсотків, передбаченої Указом Президента
України № 173/2002 від 23.02.2002р. «Про посилення соціального захисту
військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх
справ»;

з 01.05.2003р. - щомісячної надбавки в
розмірі 70 відсотків за безперервну службу, передбаченої Указом Президента
України № 389/03 від 05.05.2003р. «Про надбавки військовослужбовцям Збройних
Сил України, МВС України, Адміністрації Державної прикордонної служби України
та Управління державної охорони України за безперервну службу»;

з 01.01.2001р. і по даний час - премії в
розмірі 33,3 відсотка, передбаченої п.3 постанови КМ України від 22.05.2000р. №
829 і п.34.5 «Положення про порядок виплати грошового забезпечення
військовослужбовцям Збройних Сил України», затв. наказом Міністра оборони
України від 05.03.2001р. № 75; врахувавши при перерахунку відсоткову інфляцію
за весь період неправомірного заниження пенсії.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 25.12.2006р. в задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 про проведення перерахунку та виплату пенсії відмовлено.

Не погоджуючись з винесеним судовим рішення, позивачка ОСОБА_1 вказану
постанову суду оскаржила у апеляційному порядку та просить її скасувати та
ухвалити нове рішення, яким заявлений позов задоволити, покликаючись на неповне
з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт вказує, що при нарахуванні їй пенсії відповідачем не були враховані
в повній мірі підвищення грошового забезпечення відповідних категорій
військовослужбовців, що відбулися у 2000-2003 роках.

Вважаючи хибними висновки суду першої інстанції, вказує, що в пенсійному
законодавстві немає прямої заборони на перерахунок призначеного розміру
пенсійного забезпечення військовим пенсіонерам, які звільнилися зі служби до
впровадження вказаних у позові додаткових видів грошового забезпечення
військовослужбовців.

Суд проігнорував вимоги ст. 24 Конституції України, ст. 63 Закону України
“Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб” та п.8 постанови
КМ України № 393 від 17.07.1992р. “Про порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і грошової допомоги та ін.”, а також неправильно
застосував норми п.118 Положення про порядок призначення та виплати в
Міністерстві оборони державних пенсій і допомоги військовослужбовцям та членам
їх сімей”, затв. наказом Міністра оборони України № 205 від 08.08.1994р.

Вважає помилковим покликання суду першої інстанції на те, що щомісячні
надбавки та премії, які були введені після його звільнення, приймаються у
розрахунок при нарахуванні пенсій лише тим особам, які отримували їх під час
проходження служби і звільнені після їх запровадження.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, пояснення позивачки на підтримання
апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах
наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст .200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції достовірно встановлено, що чоловік
позивачки ОСОБА_2. перебував на військовій службі в Збройних Силах СРСР і
ІНФОРМАЦІЯ_1. був звільнений з військової служби в запас, а з ІНФОРМАЦІЯ_2
виключений із списків особового складу (а.с. 6, 7).

До складу грошового
забезпечення, з якого чоловіку позивачки нарахована пенсія, увійшли: посадовий
оклад, оклад за військове звання, відсоткова надбавка за вислугу років, а також
додаткові види грошового забезпечення (а.с. 8-10).

Після смерті ОСОБА_2., позивачка отримувала пенсію у разі
втрати годувальника на одного члена сім'ї в розмірі 30 відсотків з нарахованих
окладів (а.с. 11).

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої
інстанції вірно виходив з того, що до складу грошового забезпечення, з якого
чоловіку позивачки повинна обчислюватися пенсія, не повинні включатися:
надбавки, встановлені Указами Президента України № 173 від 23.02.2003р., №389/03 від 05.05.2003р., та премія в розмірі 33,3 відсотка, передбачена постановою КМ України №829 від
22.05.2000р. та п.34.5 «Положення про порядок виплати грошового забезпечення
військовослужбовцям Збройних Сил України», затв. наказом Міністра оборони
України від 05.03.2001р. № 75.

Згідно із ч.3 ст. 43 Закону України від
09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб», пенсії особам, які мають право на неї за цим законом, обчислюється із
урахуванням відповідного окладу за посаду, спеціального звання, процентної
надбавки за вислугу років, надбавки за вчене звання й вчену ступінь,
кваліфікацію і умови служби в порядку і розмірах, визначених Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до п.7 постанови КМ України від 17.07.1992р. за № 393 «Про
порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової
допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії названим особам обчислюються з таких видів грошового
забезпечення: окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;
окладу за військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу
років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки
за вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Щомісячні надбавки, запроваджені Указами Президента України
№ 173/2002 від 23.02.2002р. «Про посилення соціального захисту
військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх
справ» та № 389/03 від 05.05.2003р. «Про надбавки військовослужбовцям Збройних
Сил України, МВС України, Адміністрації Державної прикордонної служби України
та Управління державної охорони України за безперервну службу», відносяться до
додаткових видів грошового забезпечення і приймаються у розрахунок при
нарахуванні пенсій особам, які отримували їх під час проходження військової
служби та звільнені з лав Збройних Сил України після їх запровадження.

Оскільки ОСОБА_2. був звільнений зі служби до
01.01.2003р., то вказані надбавки як додатковий вид грошового забезпечення під
час проходження служби не отримував, через що дія вищеназваних Указів
Президента України на нього не поширюється.

Постановою КМ України від 06.04.1998р. № 452 «Про
упорядкування додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців»,
якою затверджені додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил України, премія, що виплачується військовослужбовцям, не віднесена
до додаткових вимог грошового забезпечення.

Зазначене преміювання військовослужбовців було
запроваджене на підставі Указу Президента України від 04.10.1996р. № 923 «Про
грошове забезпечення військовослужбовців» та здійснювалося на підставі
постанови КМ України від 22.06.2000р. № 829 «Про грошове забезпечення
військовослужбовців». Вказаними нормативними актами не визначено, що ці премії
віднесені до додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців і що
вони підлягають врахуванню при визначенні суми грошового забезпечення, з якого
обчислюється пенсія.

Оскільки, премія розміром 33,3 відсотки не віднесена до
додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій
військовослужбовцям, остання також не враховується при нарахуванні пенсії чи
проведенні перерахунку її розміру.

Крім цього, законодавство з питань пенсійного
забезпечення, яке діяло до 01.01.2005р., не передбачало можливості перерахунку
раніше призначених пенсій у зв'язку із запровадженням після звільнення
військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а
Закон України «Про внесення змін до ст. 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу
органів внутрішніх справ» вступив законну силу з 01.01.2005р. і на
правовідносини, що виникли раніше, не поширюється.

З врахуванням наведеного, колегія суддів
приходить до висновку про те, що при звільненні з дійсної військової служби в
запас чоловіку позивачки ОСОБА_2. була призначена пенсія у відповідності з
вимогами чинного на той час законодавства; підстав для проведення перерахунку
пенсії ОСОБА_1 та індексації її розміру немає, а тому відповідачем було
правомірно відмовлено позивачці в перерахунку її пенсії.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено
фактичні обставини справи, а судове рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків
рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає
і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України,
колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської
області від 25.12.2006р. - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: Шавель
Р.М.

Судді: Улицький
В.З.

Обрізко
І.М.