Справа № К-10628/06
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2007-05-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

Іменем України

“08”
травня 2007 р. Справа № 38/282

к/с № К-10628/06

Вищий адміністративний суд України у складі
колегії суддів:

Головуючого
Голубєвої Г.К.

Суддів
Брайка А.І.

Маринчак Н.Е.

Рибченка А.О.

Федорова М.О.

при секретарі судового засідання: Каліушко Ф.А.,

розглянувши
касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім
«Галичина»

на
постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.02.2005 року

та
рішення Господарського суду Дніпропетровської області
від 19.11.2004 року

у
справі №
38/282

за
позовом Товариства з обмеженою відповідальністю
«Торговий дім «Галичина»

до
Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська

про
визнання недійсними податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю
«Торговий дім «Галичина» в липні 2004 року звернулося з позовною заявою до
господарського суду Дніпропетровської області про визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська №
/0/109/7/26-27 від 15.01.2004 року та № /0/108/7/26-27 від
15.01.2004 року.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 19.11.2004 року в позові відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 28.02.2005 року вказане рішення залишено без змін.

Згадані рішення мотивовані тим, що
відповідачем оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті з дотриманням
вимог чинного законодавства, оскільки позивачем в порушення пп.. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» занижено податок на додану вартість у травні 2003 року на суму
26579,00 грн. та в порушення п. 3.1 ст. 3, пп.. 11.3. п. 11.3 ст. 11 Закону
України «Про оподаткування прибутку підприємств» занижено податок на прибуток
за І півріччя 2003 року на суму 39870,00 грн. Вказані порушення сталися через
те, що господарська операція по відвантаженню дизпалива по накладній № 951/1 не
знайшла відображення в бухгалтерському обліку позивача, сума по накладній
(132896,83 грн., без ПДВ) до складу валового доходу не включена та сума
26579,37 грн. не включена до складу податкових зобов'язань по ПДВ за травень 2003 року.

В касаційній скарзі ТОВ «Торговий дім
«Галичина» просить скасувати
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 28.02.2005 року й рішення Господарського суду Дніпропетровської області
від 19.11.2004 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх вимог посилається на
порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального
права. Зокрема, зазначає, що суд апеляційної інстанції неправомірно не врахував
при прийнятті рішення оборотно-сальдову відомість по рахунку № 281 за перше
півріччя 2003 року та за весь 2003 рік, оскільки відповідно до п. 5.9 ст. 5
Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» фактичні залишки
товарних запасів на кінець кожного податкового періоду є підставою для
визначення бази оподаткування податком на прибуток. Крім того, вважає, що
судами першої та апеляційної інстанції безпідставно враховано вирок Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2004 року, яким визнано винним в
ухиленні від сплати ПДВ та податку на прибуток ІНФОРМАЦІЯ_1 ТОВ «Торговий дім
«Галичина» ОСОБА_1

Перевіривши правильність застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, юридичної
оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судами встановлено, що за результатами
позапланової перевірки ТОВ «Торговий дім «Галичина» з питань дотримання вимог
податкового законодавства України по взаємовідносинах з ПП «Енергоекс» за
період з 01.10.002 року по час, на який проводилася перевірка, складено акт №
3807 від 15.01.004 року.

Перевіркою було встановлено порушення
позивачем пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 року (з
відповідними змінами та доповненнями), оскільки останнім у книзі обліку продажу
товарів (робіт, послуг) за травень 2003 року не відображено податкову накладну
від 26.05.2003 року та відповідно не включено до складу податкових зобов'язань
у декларацію по ПДВ за травень 2003 року суму ПДВ у розмірі 26579,37 грн. при
відвантаженні ПП «Енергоекс» дизпалива згідно накладної № 951/1 від 26.05.2003
року на загальну суму 159476,20 грн.

Крім того встановлено, що позивачем в
порушення пп. 11.3.1 п. 11.3 ст. 11 Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону
України «Про оподаткування прибутку підприємств» від 22.05.1997 року (з
відповідними змінами та доповненнями) не включено до складу валового доходу у
декларацію про прибуток за І півріччя 2003 року суму у розмірі 132896,83 грн.
при відвантаженні ПП «Енергоекс» дизпалива згідно вищезгаданої накладної на
загальну суму 159476,20 грн., в тому числі ПДВ - 26579,37 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем
15.01.2004 року були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № /0, яким позивачу визначено
суму податкового зобов'язання за платежем «податок на прибуток підприємств» в
розмірі 51831,00 грн., з яких 39870,00 грн. - основний платіж та 11961,00 грн.
- штрафні (фінансові) санкції;

- №
/0, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання за
платежем «податок на додану вартість» в
розмірі 39868,50 грн., з яких 26579,00 грн. - основний платіж та 13289,50 грн.
- штрафні (фінансові) санкції.

За наслідками апеляційного оскарження
оспорювані податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх
інстанцій, що позивач порушив підпункт 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» та підпункт 11.3.1 п. 11.3 ст. 13 Закону України
«Про оподаткування прибутку підприємств» та з тим, що судом апеляційної
інстанції правомірно при прийнятті рішення не враховано оборотно-сальдову
відомість по рахунку № 281 за відповідний період, оскільки дати збільшення
валового доходу та виникнення податкових зобов'язань встановлені саме
наведеними положеннями законодавства, а не п. 5.9 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств».

Як вбачається з матеріалів справи,
встановлені законодавством вимоги щодо термінів збільшення валового доходу та
виникнення податкових зобов'язань позивачем дотримані не були.

Що стосується доводів скаржника про
неправомірність врахування судами попередніх інстанцій вироку Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2004 року по обвинуваченню ОСОБА_1
в скоєнні злочину, передбаченого ст. 212 ч. 2 КК України, оскільки судами не
було встановлено, чи має цей вирок причинний зв'язок з даним спором, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, якою керувався суд на
час вирішення спору, вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили,
є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали
місце певні дії та ким вони вчинені.

Згаданим вироком було встановлено, що ОСОБА_1 в період з
жовтня 2002 року умисно ухилився від сплати податку на додану вартість та
податку на прибуток, зокрема і по господарській операцій з ПП «Енергоекс», що
підтверджується актом перевірки від 15.01.2004 року № 3807.

За таких обставин встановлений Жовтневим районним судом
м. Дніпропетровська факт ухилення від
сплати податків, є обставиною, що має значення для даної справи, й з
врахуванням наведених положень законодавства є обов'язковою для суду при
прийнятті рішення.

З огляду на викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України погоджується з висновком судів, що
податковою інспекцією правомірно донараховано позивачу податкові зобов'язання з
податку на прибуток, податку на додану вартість та застосовано штрафні санкції
відповідно до пп. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами».

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові
рішення - без змін, якщо визнає, що суди
першої та апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних
дій.

Отже, постанова Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 28.02.2005 року та рішення Господарського суду Дніпропетровської області
від 19.11.2004 року прийняті з правильним застосуванням норм матеріального та
процесуального права, суди дали правильну оцінку обставинам справи, тому суд
касаційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до зміни чи
скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції у справі № 38/282.

Керуючись ст.ст. 160, 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім «Галичина» залишити без задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.02.2005 року та
рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2004 року по
справі № 38/28 - без змін.

Справу № 38/282 повернути до Господарського
суду Дніпропетровської області.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-238
Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

підпис

Голубєва
Г.К.

Судді

підпис

Брайко
А.І.

підпис

Маринчак
Н.Е.

підпис

Рибченко А.О.

підпис

Федоров
М.О.

З оригіналом згідно

Суддя
Голубєва Г.К.