Справа № К-10957/06
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2007-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВН
ИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2007 рок
у
м. Київ

Колегія суддів Вищого ад
міністративного суду Україн
и у складі:
Головуючого Бившево
ї Л.І.,
суддів: Костенка М.І., Мар
инчак Н.Є., Усенко Є.А., Шипуліно
ї Т.М.,
при секретарі Гончаре
нко Р.С.,
за участю:
представника відповідача
Патраш В.І.,
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні касаційну
скаргу Державної податко
вої інспекції у місті Алушта
Автономної Республіки Крим

на рішення господарськ
ого суду Автономної Республі
ки Крим від 25 січня 2005 року

та постановуСевастопол
ьського апеляційного господ
арського суду від 26 квітня 2005 р
оку
у справі№ 2-15/1283-2005 (2-15/5645-2004)
за позовом Спільного під
приємства по будівництву та
експлуатації пансіонату «Не
ва»
до Державної податково
ї інспекції у місті Алушта Ав
тономної Республіки Крим
про визнання недійсним
и податкових повідомлень - рі
шень, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2004 року СП по будів
ництву та експлуатації пансі
онату «Нева» звернулось до с
уду з позовом до ДПІ у м. Алушт
а АР Крим про визнання недійс
ними повідомлень рішень №
1/0/1324 та № /0/1321 від 16 вересня 200
3 року.
Заявою від 25 січня 2005 року № 13/1
позивач уточнив позовні вимо
ги та просив визнати недійсн
ими податкові повідомлення
рішення ДПІ у м. Алушта АР Кри
м № /0/1324 та № /0/1321 від 16 вересн
я 2003 року.
Рішенням господарського с
уду АР Крим від 25 січня 2005 року п
озов задоволено.
Визнано недійсними податк
ові повідомлення рішення
ДПІ у м. Алушта № /0/1324 та № /0/1
321 від 16 вересня 2003 року.
Стягнуто з ДПІ у м. Алушта на
користь СП по будівництву та
експлуатації пансіонату «Не
ва» витрати по сплаті держав
ного мита в сумі 85, 00 грн. та витр
ати на інформаційно техні
чне забезпечення судового пр
оцесу в сумі 118, 00 грн.
Постановою Севастопольськ
ого апеляційного господарсь
кого суду від 26 квітня 2005 року р
ішення господарського суду А
Р Крим від 25 січня 2005 року залиш
ено без змін.
В касаційній скарзі ДПІ у м.
Алушта АР Крим, посилаючись н
а порушення судами норм мате
ріального права, просить ска
сувати рішення господарсько
го суду АР Крим від 25 січня 2005 ро
ку та постанову Севастопольс
ького апеляційного господар
ського суду від 26 квітня 2005 рок
у, а в задоволенні позову відм
овити.
В письмових запереченнях н
а касаційну скаргу СП по буді
вництву та експлуатації панс
іонату «Нева» просить залиши
ти касаційну скаргу без задо
волення, а оскаржувані судов
і рішення - без змін.
В судовому засіданні предс
тавник відповідача підтрима
в доводи касаційної скарги т
а просив її задовольнити.
Представник позивача в суд
ове засідання не зявився, п
ро дату, час та місце розгляду
справи повідомлений належни
м чином, що відповідно до ч. 4 ст
. 221 Кодексу адміністративного
судочинства не перешкоджає
судовому розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді
- доповідача, пояснення при
сутнього у судовому засіданн
і представника відповідача,
перевіривши доводи касаційн
ої скарги щодо дотримання пр
авильності застосування суд
ами першої та апеляційної ін
станцій норм матеріального т
а процесуального права, прав
ової оцінки обставин у справ
і, колегія суддів вважає, що ка
саційна скарга задоволенню н
е підлягає з наступних підст
ав.
Судами попередніх інстанц
ій встановлено наступне.
ДПІ у м. Алушта АР Крим прове
ла комплексну документальну
перевірку дотримання вимог
податкового та валютного зак
онодавства СП по будівництву
та експлуатації пансіонату
«Нева» за період з 01 липня 2001 ро
ку по 31 березня 2003 року, за резул
ьтатами якої складено акт № 85/
23-2-8/16331118/2140 від 15 вересня 2003 року.
В акті перевірки зроблено в
исновок про порушення позива
чем п. 7 ст. 7, п. 3 ст. 12 Закону Украї
ни «Про плату за землю» з поси
ланням на те, що здача в оренду
нежилих приміщень, що розташ
овані на земельних ділянках,
які перебувають у користува
нні позивача, вважається ком
ерційним використанням земл
і, а тому ці земельні ділянки в
ідносяться до земель комерці
йної забудови, в результаті ч
ого був донарахований земель
ний податок із застосуванням
підвищеного коефіцієнту для
земель комерційного викорис
тання.
Крім того, в акті перевірки
встановлено, що в порушення в
имог ст. ст. 7, 18 Декрету Кабінет
у Міністрів «Про місцеві под
атки і збори» СП по будівницт
ву та експлуатації пансіонат
у «Нева» в періоді, що перевір
явся, продавало за готівку пу
тівки та окремо проживання о
собам, які прибули в пансіона
т, але курортний збір з цих осі
б не стягувався і розрахунки
по даному збору до податково
ї інспекції не подавались.
16 вересня 2003 року ДПІ у м. Алуш
та АР Крим на підставі акту пе
ревірки прийняла податкове п
овідомлення рішення № /0
/1324, яким визначено податкове з
обовязання з плати за земл
ю в сумі 14 196, 78 грн., у тому числі 9
464, 52 грн. основний платіж та 4 732, 26
грн. штрафні (фінансові) санкц
ії, та податкове повідомленн
я рішення № /0/1321, яким визн
ачено податкове зобовязан
ня з курортного збору в сумі 4
413, 20 грн., у тому числі 1 013, 20 грн. осн
овний платіж та 3 400, 00 штрафні (ф
інансові) санкції.
Визнаючи недійсним податк
ове повідомлення рішення
№ /0/1324 від 16 вересня 2003 року, суд
и попередніх інстанцій виход
или з того, що позивач в період
і, що перевірявся, подавав роз
рахунки земельного податку,
в яких визначав суму земельн
ого податку з урахуванням гр
ошової оцінки земельних діля
нок та їх функціонального пр
изначення суспільна забуд
ова. Посилаючись на те, що відп
овідно до положень ст. 20 Земел
ьного кодексу України зміна
цільового призначення землі
, від якого диференціюється с
тавка земельного податку, пр
овадиться органами виконавч
ої влади або органами місцев
ого самоврядування, які прий
мають рішення про передачу ц
их земель у власність або над
ання у користування, вилучен
ня (викуп) земель і затверджую
ть проекти землеустрою або п
риймають рішення про створен
ня об'єктів природоохоронног
о та історико-культурного пр
изначення, суди дійшли висно
вку про відсутність у відпов
ідача повноважень для зміни
цільового призначення земел
ьних ділянок позивача та про
неправомірність донарахува
ння у звязку з цим земельно
го податку.
Суди попередніх інстанцій
, задовольняючи позовні вимо
ги в частині визнання недійс
ним податкового повідомленн
я рішення № /0/1321 від 16 верес
ня 2003 року, посилались на те, що
позивач відповідно до полож
ень ст. 7 Декрету Кабінету Міні
стрів України «Про місцеві п
одатки і збори» та Порядку на
рахування та сплати місцевих
податків та зборів, які стягу
ються на території м. Алушта в
1999 році, затвердженого рішенн
ям Алуштінської міської ради
VIII сесії XXIII скликання № 8/2 від 31 бе
резня 1999 року, не підпадає під п
ерелік субєктів, на яких по
кладено обовязок утримува
ти та перераховувати курортн
ий збір.
Колегія суддів погоджуєть
ся з рішеннями судів поперед
ніх інстанцій з огляду на нас
тупне.
Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону
України «Про плату за землю»
ставки земельного податку з
а земельні ділянки (за винятк
ом сільськогосподарських уг
ідь) диференціюють та затвер
джують відповідні сільські,
селищні, міські ради виходяч
и із середніх ставок податку
, функціонального використан
ня та місцезнаходження земел
ьної ділянки, але не вище ніж у
два рази від середніх ставок
податку з урахуванням коефі
цієнтів, встановлених части
ною другою і третьою цієї ста
тті.
Як встановлено судами, ріше
нням VI сесії XXXIII скликання Алуш
тінської міської ради від 23 гр
удня 1998 року № 6/1 були визначені
, зокрема, вартість одного ква
дратного метру земельної діл
янки у відповідності з її фун
кціональним використанням п
о земельно оціночним райо
нам міста Алушта, категорії з
емель в залежності від їх фун
кціонального використання, а
також коефіцієнти в залежно
сті від функціонального вико
ристання земельної ділянки,
зокрема, для земель суспільн
ої забудови був встановлений
коефіцієнт 0,7, а для земель ком
ерційного використання 2,5.

Крім того, судами було встан
овлено, що земельні ділянки, н
а які відповідачем був донар
ахований земельний податок,
перебували у позивача на пра
ві користування у періоді, що
перевірявся, і відносилися д
о земель суспільної забудови
, з яких позивач сплачував зем
ельний податок відповідного
розміру, застосовуючи коефі
цієнт у відповідності з функ
ціональним призначенням зем
ельних ділянок відповідно до
рішення VI сесії XXXIII скликання А
луштінської міської ради від
23 грудня 1998 року № 6/1.
ДПІ у м. Алушта АР Крим здійс
нила донарахування на підста
ві акту перевірки СП по будів
ництву та експлуатації пансі
онату «Нева» земельного пода
тку, застосувавши коефіцієнт
, який використовується для р
озрахунку земельного податк
у з земельних ділянок комерц
ійної забудови, мотивувавши
це тим, що позивачем укладали
сь договори оренди нежилих п
риміщень, що розташовані на в
казаних земельних ділянках,
що змінило їх функціональне
використання.
Відповідно до ч. 2 ст. 20 Земель
ного кодексу України зміна ц
ільового призначення земель
провадиться органами викона
вчої влади або органами місц
евого самоврядування, які пр
иймають рішення про передачу
цих земель у власність або на
дання у користування, вилуче
ння (викуп) земель і затверджу
ють проекти землеустрою або
приймають рішення про створе
ння обєктів природоохорон
ного та історико-культурного
призначення.
Враховуючи те, що укладення
позивачем договорів оренди
нежилих приміщень не є підст
авою для зміни функціонально
го використання земельної ді
лянки, на якій розташовані ці
нежилі приміщення, податков
им органом, який не наділений
такими повноваженнями, та пі
дставою для відповідного дон
арахування у звязку з цим з
емельного податку із застосу
ванням підвищеного коефіціє
нту, суди попередніх інстанц
ій дійшли обґрунтованого вис
новку про неправомірність до
нарахування земельного пода
тку податковим повідомлення
м рішенням № /0/1324 від 16 вере
сня 2003 року.
Колегія суддів також погод
жується з висновками судів п
опередніх інстанцій щодо неп
равомірності нарахування ку
рортного збору податковим по
відомленням рішенням № /0/1321 від 16 вересня 2003 року, які пра
вильно виходили з того, що від
повідно до ст. 7 Декрету Кабіне
ту Міністрів України «Про мі
сцеві податки і збори» від 20 т
равня 1993 року № 56-93 курортний збі
р справляється спеціальними
субєктами: адміністрацією
готелю та іншими установами
готельного типу під час реєс
трації прибулих, квартирно - п
осередницькими організація
ми при направленні осіб (крім
прибулих за путівками турис
тично-екскурсійних установ і
організацій) на поселення в б
удинки (квартири), що належать
громадянам на праві власнос
ті, - до яких СП по будівництву
та експлуатації пансіонату
«Нева» згідно статуту та дов
ідки про включення до Єдиног
о державного реєстру підприє
мств та організацій України
не відноситься. Крім того, суд
ами попередніх інстанцій бул
о встановлено, що позивач над
авав послуги особам, які приб
ули до СП по будівництву та ек
сплуатації пансіонату «Нева
», згідно путівок, які придбав
ались на місці, а тому ці особи
звільнялись від сплати куро
ртного збору, а позивач від об
овязку його нараховувати в
ідповідно до ч. 3 ст. 7 Декрету Ка
бінету Міністрів України «Пр
о місцеві податки і збори» ві
д 20 травня 1993 року № 56-93 незалежно
від того чи придбавались ці п
утівки у посередницьких орга
нізацій або в санаторії безп
осередньо при прибутті.
Таким чином, висновки судів
попередніх інстанцій визнаю
ться колегією суддів обґрунт
ованими.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 Кодекс
у адміністративного судочин
ства України суд касаційної
інстанції залишає касаційну
скаргу без задоволення, а суд
ові рішення - без змін, якщо ви
знає, що суди першої та апеляц
ійної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального
і процесуального права при у
хваленні судових рішень чи в
чиненні процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене,
касаційна скарга ДПІ у м. Алуш
та АР Крим підлягає залишенн
ю без задоволення, а рішення г
осподарського суду АР Крим в
ід 25 січня 2005 року та постанова
Севастопольського апеляцій
ного господарського суду від
26 квітня 2005 року підлягають за
лишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 160, 167, 220, 221, 223, ч.
1 ст. 224, ст. ст. 230, 231, ч. 5 ст. 254 Кодексу а
дміністративного судочинст
ва України, колегія

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Держав
ної податкової інспекції у м
істі Алушта Автономної Респу
бліки Крим залишити без задо
волення, рішення господарськ
ого суду Автономної Республі
ки Крим від 25 січня 2005 року та по
станову Севастопольського а
пеляційного господарського
суду від 26 квітня 2005 року без
змін.
Ухвала набирає законної с
или з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верхо
вного Суду України за винятк
овими обставинами протягом о
дного місяця з дня відкриття
таких обставин.

Голов
уючий: (підпис) Л.І. Бившева

Судді:
(підпис) М.І. Костенко

(підпис) Н.Є. Маринчак

(підпис) Є.А. Усенко

(підпис) Т.М. Шипуліна

З оригінал
ом згідно
Суддя

Л.І. Бившева