Справа № 22а-19/07
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2007-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

__ ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а -192007 р. Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - інстанції - Ясенова Т.І.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

“25” червня 2007 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Сафронової С.В. (доповідача)

суддів: Поплавського
В.Ю.

Уханенко С.А.

при секретарі

судового засідання: Портненко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії на постанову Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської області
від 21 лютого 2007 року

у адміністративній справі № 2а-86/07 за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії та третьої особи без
самостійних вимог Олександрійської теплоцентралі „про перерахунок пенсії та
стягнення недоплаченої пенсії”, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 1998 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління праці
та соціального захисту населення Олександрійської міськради про зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії по інвалідності, нарахованої йому в вересні 1997
року відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та про виправлення допущеної
відповідачем помилки при визначені розміру середньомісячного та середньоденного
заробітку.

При розгляді справи судом першої інстанції Управління праці та соціального
захисту населення Олександрійської міськради замінено на належного відповідача
Управління Пенсійного фонду України в в м.Олександрії, а також залучено до
участі у справі третьою особою без самостійних вимог Олександрійську
теплоцентраль.

Позивачем неодноразово доповнювалися позовні вимоги, і остаточно ОСОБА_1
просив суд на підставі висновків судово-бухгалтерської експертизи № 16 від
30.11.2005 р. стягнути суму заборгованості по виплатам пенсії по інвалідності
за період з 01.02.1997 р. по 01.04.2004 р. в розмірі 23260, 97 грн.,
компенсацію заборгованості пенсії по інвалідності за період з 01.01.1997 р. по
01.04.2004 р. в сумі 2281,14 грн., 800,00 грн понесених ним витрат за
проведення судово-бухгалтерської експертизи, а також зобов'язати відповідача в
подальшому нараховувати (перераховувати) йому пенсію в ручному режимі, з
підписом інспектора і виконати перерахунок зазначених ним сум з врахуванням
інфляційних процесів в Україні з 30.11.2005 р., які стягнути з відповідача або
третьої особи.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської
області від 28 лютого 2007 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто на його користь з відповідача
заборгованість по виплатам пенсії по інвалідності за період з 01.02.1997 р. по
01.04.2004 р. в сумі 23260,97 грн. та компенсацію заборгованості пенсії по
інвалідності за період з 01.01.2001 р по 01.04.2004 р. в сумі 2281,00 грн. і
витрати на проведення судово-бухгалтерської експертизи в сумі 800,00 грн. З
управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії стягнуто на користь держави
судовий збір в розмірі 1700, 00 грн. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 30,00 грн.

В апеляційній скарзі управління Пенсійний фонд України в м.Олександрії
ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції та закриття
провадження у справі, оскільки судом не були з'ясуванні обставини, які мають
значення для справи, неправильно були застосовані норми матеріального та
процесуального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам
справи, що призвело до неправильного її вирішення.

В обґрунтування скарги апелянт посилається на те, що управління соціального
захисту населення діяло в визначених чинним законодавством межах повноважень,
та проводило перерахунок пенсії позивачу на підставі довідок про заробітну
плату, наданих підприємством на якому працював позивач. Крім того, вказує на
те, що суд безпідставно розглянув позов ОСОБА_1 в порядку адміністративного
судочинства, оскільки у даному випадку існує спір про право та всупереч вимог ст..94 КАС України і п.34 ст.4
Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” неправомірно стягнув з
управління ПФУ на користь позивача витрати
на проведення експертизи та на користь держави судовий збір і витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представники апелянта підтримали
скаргу з викладених у ній мотивів, позивач проти задоволення скарги
заперечував, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Вислухавши
пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та правильність застосування
судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, а також
правову оцінку судом першої інстанції обставин у справі, колегія суддів
доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом про
зобов'язання здійснити перерахунок його пенсії по інвалідності, оскільки вона
була нарахована з порушенням вимог Закону України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” та про
виправлення допущеної помилки при визначені розміру середньомісячного та середньоденного
заробітку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів
поширюється на: спори фізичних чи
юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної
дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п.7 ст.3 КАС України,
суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при здійсненні
ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в
тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Положенням
про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах N 8-2
від 30.04.2002 р., затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України
та зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 21 травня 2002 р. за N
442/6730 передбачено, що Управління
Пенсійного фонду України
у районах, містах і районах у містах є органами Фонду, підвідомчими
відповідно головним управлінням, що разом з цими управліннями утворюють систему
органів Фонду, саме на які покладені функції призначення (здійснення перерахунку)
і виплати пенсії, та
інших соціальних виплат відповідно до чинного законодавства.

З врахуванням вищенаведених обставин та вимог закону, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно визначився з тим, що
позов ОСОБА_1 підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому
доводи апелянта в цій частині скарги є безпідставними.

Мотивуючи своє рішення суд першої
інстанції, виходив з того, що позивач з 1992 року отримує пенсію по
інвалідності 3 групи, призначену відповідно до Закону України„Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи” і оскільки він приймав участь в
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС у період з 25.05.2986 р.-
28.05.1986 р. та 01 червня 1986 р., на нього розповсюджуються правила
розрахунку, встановленого ст.54 Закону України„Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

Зазначені висновки суду першої інстанції ґрунтуються на матеріалах справи в
їх сукупності та зокрема на рішенні Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 09.06.2003 р., яке набрало законної сили та на
виконання якого підприємством ОТЕЦ 1-2 (на якому працював позивач) на особливий
рахунок позивача була внесена недоплачена сума в розмірі 207,12 крб СРСР та
надані для розрахунку нового розміру пенсії довідки про перераховану заробітну
плату період 25.05.2986 р.-
28.05.1986 р. та 01 червня 1986 р., коли він знаходячись на військових зборах приймав участь в ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЄС.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що
позивач має право на перерахунок пенсії, раніше призначеної йому у
відповідності до вимог Закону України„Про статус і
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”.

З огляду на те, що за висновками проведеної в процесі розгляду справи
судово-бухгалтерської експертизи, які сторонами по справі не оспорюється,
встановлено розмір недоплати пенсії за період з 01.02.1997 р. по 01.04.2004 р.
у сумі 23260,97 грн, колегія судів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано
визначив про стягнення на користь позивача зазначеної суми з управління ПФУ,
оскільки у даному випадку йдеться мова не про стягнення спричиненої позивачу
шкоди, а про стягнення недоплаченої суми
пенсії, на що державою уповноважений саме Пенсійний Фонд України, який при
наявності на те підстав має право звернутися з регрес ним позовом до
підприємства, яке своєчасно не видало позивачу довідку про заробітну плату.

На думку колегії суддів,
суд першої інстанції правильно оцінив фактичні обставини справи та дав їм належну
правову оцінку.

Одночасно, враховуючи положення ст.ст.87, 92, 94 КАС України, колегія судів
вважає, що постанова суду першої інстанції в частині стягнення з управління ПФУ
витрат на проведення експертизи та судового збору і витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи - підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Статтею 87 КАС України, якою визначено склад судових витрат при розгляді
адміністративної справи, не передбачено взагалі витрати інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.92 КАС України передбачено, що ... у
разі звільнення від сплати судових витрат ... відповідні витрати
компенсуються за рахунок
Державного бюджету України в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Пенсійний фонд України, його підприємства, установи й організації
звільняються від сплати державного мита на підставі п.34 ст.4 Постанови
Кабінету Міністрів України „Про державне
мито”

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі здійснені
нею документально підтверджені
судові витрати з Державного бюджету України.

У відповідності до вимог до п.2 ч.1 ст.198 та ст.201 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити
судове рішення у разі правильного по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням
норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись п.2 ч.1 ст.198, ст.201,
ст.205 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії задовольнити
частково та змінити постанову Олександрійського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 21 лютого
2007 року.

Скасувати постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської
області від 21 лютого 2007 року в
частині стягнення з Управління Пенсійного фонду України в м.Олександрії на
користь ОСОБА_1 витрат на проведення судово-бухгалтерської експертизи в сумі
800,00 грн., та стягнення на користь держави судового збору в розмірі 1700, 00
грн. і витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у
сумі 30,00 грн.

Понесені ОСОБА_1 витрати на проведення судово-бухгалтерської експертизи в
сумі 800,00 грн. стягнути на його користь з Державного бюджету України.

Судовий збір віднести за рахунок Державного бюджету України, а у стягненні
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у сумі
30,00 грн. - відмовити.

Постанова
в повному обсязі буде складена 02 липня 2007 року.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з часу виготовлення
повного тексту.

Судді: