Справа № 2-а-23/2007рік
Суддя: Красовський О.О.
Дата ухвалення: 2007-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-23
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2007 року Рівненський
районний суд

Рівненської області (як адміністративний суд) в особі:

судді Красовського О.

при секретарі Хрусюк Л.

з участю представника відповідача - Ганова О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Рівненської районної
державної адміністрації Рівненської області про визнання відмови у видачі
сертифіката на земельну частку (пай) протиправною, зобов'язання відповідача
видати сертифікат на земельну частку (пай), -

встановив:

Позивачка
звернулася з позовом до Рівненської районної державної адміністрації
Рівненської області про визнання відмови у видачі сертифіката на земельну
частку (пай) протиправною, зобов'язання відповідача видати сертифікат на
земельну частку (пай). В обгрунтування позовних вимог зазначає, що згідно
рішення Новоукраїнської сільської ради Рівненського району Рівненської області НОМЕР_1 від 18.08.05 р. „Про
виділення земельних часток (паїв)" їй вирішено виділити земельну частку
(пай) розміром 2,45 умовних
кадастрових гектари з земель запасу сільської ради. Проте Рівненська районна
державна адміністрація відмовляється видавати сертифікат на цю земельну частку
(пай). Позивачка вважає дії відповідача протиправними, просить задоволити
заявлений позов.

В судовому
засіданні позивачка підтримала позов, пояснила про обставини, описані вище.

Представник
відповідача позов не визнав і пояснив, що відповідачка не представила доказів
того, що вона є колгоспним пенсіонером. А тому в оформленні відповідних
документів позивачці було відмовлено. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Відповідно до
статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Відповідно до
статті ч.З ст. 72 КАС
України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед
судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо
достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Відповідно до
частини 1 статті 11 КАС України,
розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні
перед судом їх переконливості.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням
Новоукраїнської сільської ради

Рівненського району Рівненської області НОМЕР_1 від 18.08.05 р. „Про
виділення земельних

часток (паїв)" позивачці вирішено виділити земельну
частку (пай) розміром 2,45
умовних

кадастрових гектари із земель запасу сільської ради. Дане
рішення було прийняте, виходячи

з положень Указу Президента України «Про порядок паювання
земель, переданих у

колективну власність сільськогосподарським підприємствам
і організаціям» від 08.08.95
р. №

720, пункту 2: „Право на
земельну частку (пай) мають члени колективного

сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу,

сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому
числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами
зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що
додається до державного акта на право колективної власності на землю".

Відповідно до
ст.8 Конституції
України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до
вимог ст. 13 ЦК
України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй актами цивільного
законодавства, при здійсненні яких особа зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб, а також додержуватися моральних засад
суспільства. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які
встановлені цією статтею суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми
правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідач не
представив суду доказів того, що позивачка не має права на отримання земельної
частки (паю). За таких обставин дії відповідача щодо відмови у видачі позивачці
сертифіката на земельну частку (пай) -
не можна визнати правомірними. Отже, позов є законним і обґрунтованим.

З відповідача
підлягають до стягнення судові витрати, виходячи з положень статтей 89, 94 КАС України.

Керуючись ст.ст.
2, 6; ч.1 ст. 18; ст.ст. 69-72; ч.ч. 1, 2 ст. 90; ч.1 статті 91; ст.ст. 158-163 КАС України;
ст.8 Конституції України; положень Указу Президента України «Про порядок
паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським
підприємствам і організаціям» від 08.08.95
р. № 720, суд, -

вирішив.

Адміністративний
позов задоволити.

Визнати
протиправною відмову Рівненської районної державної адміністрації Рівненської
області у видачі ОСОБА_1 сертифіката на земельну частку (пай).

Зобов'язати
Рівненську районну державну адміністрацію Рівненської області відновити
порушені права землекористувача ОСОБА_1, видавши їй сертифікат на земельну
частку (пай) встановленого в Україні зразка - на земельну частку (пай) розміром 2,45 умовних
кадастрових гектари із земель запасу Новоукраїнської сільської ради
Рівненського району Рівненської області, згідно рішення Новоукраїнської
сільської ради Рівненського району Рівненської області НОМЕР_1 від 18.08.05 р. „Про
виділення земельних часток (паїв)".

Стягнути з
Рівненської районної державної адміністрації Рівненської області на користь
ОСОБА_1 16 грн. - судові витрати.

Про апеляційне
оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява.
Обгрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції
викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про
апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі
відповідно до статті 160
КАС України - з дня
складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява про
апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків,
встановлених КАС України, залишається без розгляду, якщо суд апеляційної
інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення
строку, про що постановляється ухвала.