Справа № 4-2429/05/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
квітня 2007 року м. Київ
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
головуючого - судді -
суддів : Лиски Т.О.,
при секретарі Пархоменко О.В.,
за участю представника Генеральної прокуратури України Семененка В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за скаргою ОСОБА_1, представника ОСОБА_2, на
бездіяльність Керченського транспортного прокурора, -
У липні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій
просив визнати неправомірною бездіяльність Керченського транспортного
прокурора, який на протязі 6 місяців з дня прийняття до свого провадження у
ОСОБА_2 від 17 травня 2002 року про порушення кримінальної справи відносно
лікарів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та капітана промислового судна “Капітан
Бурмістров” жодного із рішень, передбачених ст. 97 КПК України.
Рішенням Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 25
жовтня 2004 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 15 лютого 2005 року, в задоволенні скарги ОСОБА_1
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_1 подав касаційну
скаргу, в якій просить їх скасувати та направити справу на новий судовий
розгляд.

При цьому в скарзі вказується на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами як першої, так і апеляційної інстанцій було повно встановлено
фактичні обставини справи, визначені спірні правовідносини та правильно
застосовано норми матеріального і процесуального права.

Так, судами встановлено, що суб'єктом оскарження після прийняття 17 січня
2004 року до свого провадження кримінальної справи № 51538 було проведено ряд
процесуальних дій, тобто призначена та проведена додаткова комісійна
судово-медична експертиза в Одеському науково-дослідному інституті морської
медицини, допитані лікарі ОСОБА_4 і ОСОБА_3.

При цьому питання, поставлені скаржниками у своїй заяві від 17 травня 2002
року, також виступали предметом досудового слідства, за результатами якого в
діях лікарів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не знайдено ознак злочину, передбаченого
ч.2 ст. 139 КК України.

В подальшому 13 серпня 2004 року Керченським транспортним прокурором
Волинкіним С.І. вказана кримінальна справа була закрита на підставі п.2 ст. 6
КПК України.

Як було правильно зазначено судами, дії суб'єкта оскарження під час
досудового слідства не виходили за межі повноважень, наданих йому кримінальним
процесуальним законодавством.

Слід зазначити, що згідно ст. 2482 ЦПК України (в редакції 1963 року),
посадові, службові особи чи органи, зазначені в частині четвертій статті 2481
цього Кодексу, несуть відповідальність за невиконання лише тих обов'язків, які
було на них покладено законами або іншими нормативно-правовими актами.

При цьому ч.3 ст. 2487
ЦПК України (в редакції 1963 року) встановлено, що якщо оскаржувані рішення
чи дії було вчинено відповідно до закону, в межах повноважень органу державної
влади, органу місцевого самоврядування, посадової або службової особи і права,
свободи чи законні інтереси заявника не було порушено, суд постановляє рішення
про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, встановивши, що Керченській транспортний прокурор діяв
відповідно до закону і в межах своїх повноважень, судами зроблено обґрунтований
висновок про відмову ОСОБА_1 у задоволенні його скарги.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судами прийняті законні і
обґрунтовані рішення, під час розгляду справи порушень норм матеріального та
процесуального права ними допущено не було.

Доводи касаційної скарги зроблених судами висновків не спростовують, а тому
оскаржувані судові рішення повинні залишатися без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 230 КАС України, колегія суддів -

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, представника ОСОБА_2, залишити
без задоволення, а рішення Керченського міського суду Автономної Республіки
Крим від 25 жовтня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Автономної Республіки
Крим від 15 лютого 2005 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду касаційної інстанції може
бути оскаржено до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :