Справа № К-15744/06
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24
травня 2007 року у м. Києві колегія суддів Вищого адміністративного суду
України в складі:

головуючого-судді: Цуркана М.І.,

суддів: Амєліна С.Є., Гуріна М.І.,
Ліпського Д.В., Юрченка В.В..

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії посадових осіб
управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Сімферополя Автономної Республіки Крим на рішення Київського районного суду м.
Сімферополя від 17 червня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 30 листопада 2005 року,

в с т а н о в и л а:

Управління
Пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим звернулося з касаційною скаргою на рішення Київського районного
суду м. Сімферополя від 17 червня 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 30 листопада 2005 року у справі за скаргою
ОСОБА_1 на дії посадових осіб управління Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Сімферополя Автономної Республіки Крим.

Зазначає,
що ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеною скаргою, яку мотивувала тим, що
вона є пенсіонеркою із числа науковців, одержує пенсію відповідно до
Закону України «Про наукову й науково-технічну діяльність». У грудні 2004 року
проводився перерахунок пенсії і їй була
нарахована пенсія в розмірі 779 грн. 99 коп. Згодом їй стало відомо, що
вона має право на перерахунок пенсії за інший період роботи - за 5 років із
останніх 10 років, передуючих виходу на пенсію. За таким розрахунком її пенсія
збільшується на 140 грн. Вона звернулася
із заявою про перерахунок пенсії, але їй було відмовлено з посиланням на ст. 24
Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність». Вона вважає таку
відмову неправомірною, просила суд
визнати таку відмову відповідача
неправомірною та зобов»язати відповідача
провести їй перерахунок пенсії.

Рішенням
Київського районного суду м. Сімферополя від 17 червня 2005 року скаргу ОСОБА_1
було задоволено.

Ухвалою
апеляційного суду Автономної Республіки
Крим від 30 листопада 2005 року
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополя було відхилено, а
рішення Київського районного суду м.
Сімферополя від 17 червня 2005 року залишено без змін..

Вказуючи
на допущені, на думку управління Пенсійного фонду України в Київському районі
м. Сімферополя Автономної Республіки Крим
, судами першої та апеляційної
інстанцій неповне з'ясування обставин, які мають значення у справі, та
порушення норм чинного матеріального законодавства, що призвело до
неправильного вирішення даного спору, відповідач просить скасувати постановлені
судами першої та апеляційної інстанції рішення та постановити нове рішення,
яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги.

Заслухавши
суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами
першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи по суті встановлено, що
позивачка є пенсіонеркою по віку з вересня 1999 року та їй була призначена та
нарахована пенсія на підставі Закону України «Про наукову і науково-технічну
діяльність».

У
зв»язку з набранням чинності з 1 січня 2004 року Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», ОСОБА_1
була призначена пенсія у відповідності з положеннями зазначених законів та на
підставі наданих нею довідок про заробітну плату.

В
січні 2005 року позивачка звернулась до відповідача з заявою про проведення
перерахунку призначеної пенсії та надала довідки про заробітну плату за вибрані
нею інші п»ять років роботи перед виходом на пенсію, оскільки при такому
розрахунку розмір її пенсії повинен бути вищим від призначеного.

Управління
Пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим на підставі рішення відділу пенсійного забезпечення від 11
березня 2005 року відмовило позивачці в проведенні перерахунку пенсії,
зазначивши, що перерахунок пенсії на підставі Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» може бути проведений через 24 місяці після
призначення пенсії лише для працюючих пенсіонерів, для непрацюючих пенсіонерів
перерахунок пенсії по заробітній платі законом не передбачений.

Проте
з таким висновком управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.
Сімферополя Автономної Республіки Крим погодитись не можна.

Відповідно
до положень ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність»
від 13 грудня 1991 року зі змінами, внесеними Законом України«Про внесення змін
до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 20 листопада
2003 року пенсії науковим (науково-педагогічним) працівникам призначаються у
розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати наукового (науково-педагогічного)
працівника, яка визначається відповідно до частини другої статті 23 цього
Закону та статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" ( 1058-15 ) та на яку відповідно до законодавства
нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування (внески).

Статтею
40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна
плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу
починаючи з 1 липня 2000 року. У разі якщо страховий стаж становить менший
період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна
плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за
пенсією, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення
пенсії, виключається період до 60 календарних місяців підряд за умови, що
зазначений період становить не більше ніж 10 відсотків тривалості страхового
стажу.

Частиною
2 ст.43 цього Закону встановлено, що для перерахунку пенсій, призначених до
набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої
було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або
за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом
першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього
Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у
галузях економіки України, за 2002 рік.

Тобто
право вибору заробітної плати за визначені ст..40 цього Закону періоди належить
особі, яка звернулась за призначенням або перерахунком пенсії.

Твердження
відповідача про те, що особа, яка звернулась за призначенням (перерахунком)
пенсії може скористатися зазначеним правом лише один раз і в подальшому не
вправі вимагати усунути допущену при призначенні (перерахунку) пенсії помилку,
не ґрунтується на положеннях чинного пенсійного законодавства та суперечить
принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи
визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Виходячи
з наведеного, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано прийшли до
висновку про наявність у позивачки права у відповідності з вимогами закону на повторний перерахунок пенсії з метою
усунення допущеної при попередньо проведеному перерахунку пенсії помилку.

Відповідно
до вимог ч. 1 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати
докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені
в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу.

Згідно
з ч.3 ст.210 КАС України підставами касаційного оскарження є порушення судами
норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що
суди першої та апеляційної інстанції не
допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні процесуальних дій. Не може бути скасовано судове
рішення з мотивів порушення норм процесуального права, якщо це не призвело і не
могло призвести до неправильного вирішення справи.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові
рішення постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги висновки, викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
ст.ст.210, 220, 220-1, 223, 224, 230,231 КАС України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Сімферополя
від 17 червня 2005 року та ухвали апеляційного суду Автономної Республіки Крим
від 30 листопада 2005 року - без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім
випадків, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Цуркан М.І.

Судді:
Амєлін С.Є.

Гурін М.І.

Ліпський Д.В.

Юрченко В.В.

З
оригіналом звірено:

Суддя:
Юрченко В.В.