Справа № 22-а-1372/07
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2007-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Рибачук А.І. Справа
№ 22-а-1372/07
Трускавецький міський суд Львівської обл. (№ 2а-17/07) Рядок статзвіту
№ 19
Доповідач: Шавель Р.М.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
вересня 2007 року Колегія суддів
Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Шавеля
суддів: Олендера
при секретарі - Поворознику
з участю: представника
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Трускавецького міського
суду Львівської обл. від 03.04.2007р. про відмову у відкритті провадження, -
в с т а н о в и л а:
Оскаржуваною ухвалою відмовлено у відкритті провадження в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу Державної виконавчої служби Трускавецького
міського управління юстиції про скасування постанови від 27.03.2007р. про
відкриття виконавчого провадження з виконання наказів № НОМЕР_1, оскарження дій
державного виконавця щодо відмови у виконанні рішення Личаківського районного
суду м. Львова від 23.01.2007р. та ухвали цього ж суду від 22.03.2007р., зняття
арешту з нежитлової будівлі на АДРЕСА_1 в м. Трускавець Львівської обл. і
квартири №АДРЕСА_2 в м. Трускавець Львівської обл.
В апеляційній скарзі позивачка просить ухвалу суду скасувати і направити
справу на новий розгляд до суду першої інстанції, покликаючись на порушення
судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело
до неправильної відмови у відкритті провадження.
Апелянт вважає, що аналіз вимог чинного законодавства (ст. 383 ЦПК України,
ст. 121-2 ГПК України, ст. 10 Закону України “Про виконавче провадження”)
вказує на те, що в порядку вказаних статей подавати скарги на дії державних
виконавців вона не вправі, оскільки не являється стороною виконавчого
провадження, через що, з метою захисту своїх прав, може звернутися до суду лише
в порядку адміністративного судочинства (ст.ст. 3 та 17 КАС України).
Спір між нею та відповідачем є публічно-правовим спором в розумінні ст. 3
КАС України та його вирішення належить до компетенції адміністративних судів.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивачки на
підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну
скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суддя виходив з того, що
позов ОСОБА_1. стосується оскарження дій державного виконавця, тому такий
згідно вимог ст. 383 ЦПК України повинен розглядатися в порядку цивільного, а
не адміністративного судочинства.
Однак, такий висновок судді слід вважати помилковим з наступних підстав.
Як слідує з позовної заяви ОСОБА_1., позивачка, яка не є стороною
виконавчого провадження, просить скасувати постанови державного виконавця від
27.03.2007р. про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на
майно боржника, визнати дії відділу державної виконавчої служби незаконними,
скасувати накладений арешт, оскільки такі порушують її права як власника майна,
на яке накладено арешт державним виконавцем. При цьому вимог про виключення
майна з опису і визначення його належності позивачка не заявляє.
Згідно ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які
залучаються до провадження виконавчих дій, мають право звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця
чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушені їхні права та
свободи.

Оскільки позивачка не є стороною виконавчого провадження і особою, яка
залучається до провадження виконавчих дій, то оскаржити вищевказані постанови
державного виконавця та дії відділу державної виконавчої служби в порядку ст.
383 ЦПК України вона не може.

Аналогічні положення містяться в ст. 181 КАС України.

Між тим, відповідно до ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового вирішення, а ст.6 цього Кодексу гарантує
кожному право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і
неупередженим судом.

В п.4 ст. 8 КАС України передбачено, що забороняється відмова в розгляді та
вирішення адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Ст. 104 КАС України вказує, що до адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Виходячи з системного аналізу вищезазначених норм, колегія суддів приходить
до переконання, що спір за позовом особи, яка не є учасником виконавчого
провадження, повинен розглядатися судом в порядку адміністративного
судочинства.

Згідно п.6 ч.1 ст. 199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд
апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу суду і направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суддею
постановлена з порушенням норм процесуального права, а відтак вона підлягає
скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд зі
стадії вирішення питання відкриття провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст. 195, п.6 ч.1 ст. 199,
п.4 ч.1 ст. 202, ст.ст. 205, 206 КАС України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Ухвалу судді Трускавецького міського
суду Львівської обл. від 03.04.2007р. про відмову у відкритті провадження скасувати
і направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд зі стадії
вирішення питання відкриття провадження в адміністративній справі.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.М.Шавель

Судді І.Я.Олендер

М.А.Пліш