Справа № К-20785/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОП
ІЯ
ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИ
Й СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду Укра
їни у складі:

Головуючого Співака В
.І.,
суддів Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,
Загороднього А.Ф.,

Заїки М.М.,

при секретарі Замезі Ю.І.,

за участю представника Про
куратури України Чубатенка В
.В.,
представника позивача Ш
ута О.М. та представників відп
овідача Кляшторного С.С. і
Чипаченка І.Б.

розглянувши в судовому зас
іданні касаційну скаргу Прив
атного підприємства «Складн
і сплави»на постанову Київсь
кого апеляційного господарс
ького суду від 23.05.2006р. по справі
за позовом Приватного підпр
иємства «Складні сплави» до
Державної податкової інспек
ції у Святошинському районі
м. Києва про визнання недійсн
им податкового повідомлення
-рішення ,-
встановила:

Постановою господарськог
о суду м. Києва від 09.12.2005р. було за
доволено позов Приватного пі
дприємства «Складні сплави»
(далі ПП «Складні сплави»)
до Державної податкової інсп
екції у Святошинському район
і м. Києва (далі ДПІ у Святош
инському районі м. Києва) про в
изнання недійсним податково
го повідомлення-рішення від
21.10.2005р. № про визначення пода
ткового зобовязання за пла
тежем податок на додану варт
ість в сумі 6 901 135, 08грн. Визнано н
едійсним податкове повідомл
ення-рішення ДПІ у Святошинс
ькому районі м. Києва № від
21.10.2005р.
Постановою Київського апе
ляційного господарського су
ду від 23.05.2006р. апеляційну скаргу
ДПІ у Святошинському районі
м. Києва було задоволено. Пост
анову господарського суду м.
Києва від 09.12.2005р. скасовано та п
рийнято нову постанову про в
ідмову у задоволенні позову
ПП «Складні сплави». Стягнут
о з ПП «Складні сплави» в дохо
д державного бюджету України
1,7грн. державного мита.
ПП «Складні сплави» подал
о касаційну скаргу, в якій п
росить постанову Київського
апеляційного господарськог
о суду від 23.05.2006р. скасувати, пос
илаючись на неправильне заст
осування судом апеляційної і
нстанції норм матеріального
права, та залишити в силі ріш
ення суду першої інстанції.

Перевіривши наведені дово
ди в касаційній скарзі, рішен
ня судів щодо застосування с
удами першої та апеляційної
інстанції норм матеріальног
о та процесуального права, ко
легія суддів вважає, що кас
аційна скарга підлягає задов
оленню з наступних підстав.

При розгляді справи судам
и першої та апеляційної інст
анції було встановлено, що за
результатами позапланової в
иїзної перевірки дотримання
вимог податкового законодав
ства з питань відшкодування
податку на додану вартість п
риватному підприємству «Скл
адні сплави» за період з 01.01.2005р.
по 01.06.2005р. ДПІ у Святошинському
районі м. Києва було складено
акт № 283/23-50 від 21.10.2005р. та винесено
оскаржуване податкове повід
омлення-рішення. Актом перев
ірки було встановлено, що між
позивачем та підприємством
ТОВ «Феррит» було укладено у
году від 04.01.2005р. щодо придбання
першим продукції з титану. Зг
ідно умов договору ТОВ «Ферр
ит» зобовязується передат
и товар в асортименті, кілько
сті і по ціні, зазначеній в спе
цифікаціях, а позивач зобов
язується прийняти товар та о
платити його. В період здійсн
ення поставок ТОВ «Феррит» б
ули складені та передані поз
ивачу податкові накладні, як
і відображалися останнім в к
низі обліку продажу товарів
(робіт, послуг), відповідні сум
и податку на додану вартість
включені до складу податков
ого кредиту та внесені до под
аткової декларації з податку
на додану вартість за січень
, березень, квітень, травень 2005р
. Факт виконання зобовязан
ь позивачем підтверджується
перерахованими грошовими ко
штами на розрахунковий рахун
ок ТОВ «Феррит» та передані в
рахунок оплати векселя, які в
подальшому були повністю по
гашені. При проведенні орган
ами податкової служби зустрі
чних перевірок по ланцюгу бу
ло встановлено, що постачаль
никами ТОВ «Феррит» є ТОВ «Ер
матекс» та ТОВ «Катех 3». Рішен
ням Подільського районного с
уду м. Києва від 04.08.2005р. було визн
ано недійсними Статут, устан
овчий договір ТОВ «Ерматекс»
з моменту їх реєстрації та ви
знано недійсним свідоцтво пр
о реєстрацію платника податк
у на додану вартість ТОВ «Ерм
отекс» з моменту внесення в р
еєстр платників податку на д
одану вартість. Рішенням Сол
омянського районного суду
м. Києва від 20.09.2005р. було визнано
недійсними Статут, установч
ий договір ТОВ «Катех 3» з моме
нту їх реєстрації та визнано
недійсним свідоцтво про реє
страцію платника податку на
додану вартість ТОВ «Катех 3»
з моменту внесення в реєстр п
латників податку на додану в
артість. Посилаючись на те, що
ТОВ «Ерматекс» і ТОВ «Катех 3»
є кінцевими платниками пода
тку на додану вартість, але в п
еріод розрахунків з ТОВ «Фер
рит» податку на додану варті
сть до Державного бюджету во
ни не сплачували, органи пода
ткової служби дійшли висновк
у, що позивач безпідставно за
явив до відшкодування з бюдж
ету суму податку на додану ва
ртість у розмірі 8 758 665грн.

Відповідно до підпункт
у 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону Ук
раїни «Про податок на додану
вартість» податковий кредит
звітного періоду складаєтьс
я із сум податків, сплачених (н
арахованих) платником податк
у у звітному періоді у звяз
ку з придбанням товарів (робі
т, послуг), вартість яких відно
ситься до складу валових вит
рат виробництва (обігу) та осн
овних фондів чи нематеріальн
их активів, що підлягають амо
ртизації.
Відповідно до підпункту 7.2.3,
підпункту 7.2.5 пункту 7.2 статті 7 З
акону України «Про податок н
а додану вартість» податкова
накладна складається в моме
нт виникнення податкових зоб
овязань продавця у двох пр
имірниках і надається покупц
ю на його вимогу продавцем то
варів (робіт, послуг). Податков
а накладна є звітним податко
вим документом і одночасно р
озрахунковим документом.
Відповідно до під
пункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 вище
вказаного Закону не дозволяє
ться включення до податковог
о кредиту будь-яких витрат по
сплаті податку, що не підтвер
джені податковими накладним
и чи митними деклараціями, а п
ри імпорті робіт (послуг) ак
том прийняття робіт (послуг) ч
и банківським документом, як
ий засвідчує перерахування к
оштів в оплату вартості таки
х робіт (послуг).
Отже, підтвердженням
обґрунтованості віднесення
до складу податкового креди
ту сум податку на додану варт
ість є податкові накладні, на
дані позивачем, які не мали бу
дь-яких недоліків та порядок
заповнення яких відповідав
нормам чинного законодавств
а.
Крім того, відповідн
о до пункту 1.3 статті 1 Закону Ук
раїни «Про податок на додану
вартість» платник податку - о
соба, яка згідно з цим Законом
зобов'язана здійснювати утр
имання та внесення до бюджет
у податку, що сплачується пок
упцем, або особа, яка імпортує
товари на митну територію Ук
раїни.
Пунктом 10.2 статті 10 вищ
езазначеного закону платник
и податку, визначені у підпун
ктах "а", "в", "г", "д" пункту 10.1 цієї ст
атті, відповідають за дотрим
ання достовірності та своєча
сності визначення сум податк
у, а також за повноту та своєча
сність його внесення до бюдж
ету відповідно до закону.
Отже, як випливає з ви
щенаведеного, сама по собі не
сплата податку продавцем (у т
ому числі в разі ухилення від
сплати) при фактичному здійс
ненні господарської операці
ї не впливає на податковий кр
едит покупця та суму бюджетн
ого відшкодування.
Таким чином судом пер
шої інстанції правова оцінка
обставин по справі дана вірн
о, а постанова суду скасована
помилково, томукасаційну с
каргу слід задовольнити, пос
тановуапеляційного суду с
касувати, а постанову суду пе
ршої інстанції залишити в си
лі.
Керуючись ст.ст. 212, 220, 221, 223, 226, 230 К
одексу адміністративного су
дочинства України, колегія с
уддів -

ухвалила:

Касаційну скаргуПриватно
го підприємства «Складні спл
ави» задовольнити.
Постанову Київського апел
яційного господарського суд
у від 23.05.2006р. скасувати.
Постанову господа
рського суду м. Києва від 09.12.2005р
.по справі за позовом Прива
тного підприємства «Складні
сплави» до Державної податк
ової інспекції у Святошинськ
ому районі м. Києва про визнан
ня недійсним податкового пов
ідомлення-рішення залишити в
силі.
Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий

В.І.Співак
Судді

С.В. Білуг
а
О.І. Гам
анко
А.Ф. Заго
родній
М.М. Заїк
а

Згідно з оригіналом Су
ддя
С.В. Білуга