Справа № 22-а-1000/07
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2007-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2007 року
м. Харків

Справа № 22-а-1000/07

Категорія: скасування розпорядження Головуючий 1 інстанції: Гудима
В.Д.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий
суддя Філатов Ю.М.,

Суддя
Водолажська Н.С., Суддя Шевцова Н.В.

при секретарі
Волошиній Я.В.

з викликаних та повідомлених осіб у судове
засідання ніхто не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною скаргою Сумського обласного сектора з
питань банкрутства на постанову Господарського суду Сумської області від
21.05.2007 року по справі № АС-5/202-07

за
позовом ПП
ОСОБА_1

до Сумського
обласного сектора з питань банкрутства

про скасування
розпорядження від 16.03.07р., -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, приватний підприємець - керуючий
санацією Державного підприємства завод «Штурм» ОСОБА_1, звернувся до
Господарського суду Сумської області з позовом, в якому просив скасувати
розпорядження Сумського обласного сектора з питань банкрутства від 16.03.07 р.
про усунення порушень ліцензійних умов провадження господарської діяльності
арбітражного керуючого.

Постановою Господарського суду Сумської
області від 21.05.07 р. по справі № АС 5/202-07 позовні вимоги були задоволені.

Відповідач з даною постановою суду не
погодився і звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати
вищевказану постанову та закрити провадження по справі.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що
постанова винесена з порушенням норм чинного матеріального права України,
посилаючись на положення Закону України «Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом», Порядку контролю за додержанням
ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого спільним
наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та
підприємництва і Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції
України № 22/35 від 13.02.02 р., Закону
України „Про введення мораторію на примусову реалізацію майна". Крім того,
апелянт наполягає на свідомому порушенні позивачем норм чинного законодавства.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти
доводів апелянта заперечує, просить залишити її без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши
судове рішення, дослідивши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї,
колегія суддів дійшла до висновку стосовно того, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що
30.06.05 р. Господарським судом Сумської області була порушена справа про
банкрутство Державного підприємства заводу «Штурм» і з 03.05.06 р. розпочата
процедура санації підприємства, в межах якої за рекомендацією Міністерства економіки
України керуючим санацією підприємства-боржника був призначений гр. ОСОБА_1.

На виконання обов'язків керуючого санацією
позивачем була розроблена концепція (попередній план) санації ДП «Завод
«Штурм», яка 31.08.2006 р. була погоджена Міністерством промислової політики
України. На підставі концепції плану санації позивачем був розроблений план
санації боржника, який 26.09.06 р. був наданий до Мінпромполітики України на
розгляд і погодження.

В свою чергу, комітет кредиторів схвалив
03.10.06 р. план санації з урахуванням зауважень Міністерства промислової
політики України та був поданий позивачем до Господарського суду Сумської
області на відповідне затвердження.

Ухвалою Господарського суду Сумської області
від 12.10.06 р. план санації був затверджений та 07.12.06 р. був також
погоджений Мінпромполітики України.

Підставою для прийняття оскарженого
розпорядження був акт від 15.03.07 р. позапланової перевірки Сумським обласним
сектором з питань банкрутства за дорученням Державного департаменту з питань
банкрутства з питань додержання позивачем ліцензійних умов провадження
господарської діяльності.

Під час проведення вказаної перевірки
перевіряючими були виявлені факти порушення позивачем вимог абз.5 п.5 ст. 18
Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом», пов'язані з тим, що арбітражним керуючим план санації підприємства
був направлений на погодження до Господарського суду Сумської області без
попереднього погодження Міністерством промполітики України.

Оскарженим розпорядженням відповідач
попередив позивача про недопустимість подібних порушень в подальшій роботі та
повідомив про те, що в разі невиконання розпорядження ліцензія арбітражного
керуючого буде скасована на підставі ст. 21 Закону України „Про ліцензування певних
виді господарської діяльності".

В запереченні проти апеляційної скарги та
поясненнях в судовому засіданні позивач вказує на те, що ним був дотриманий
порядок узгодження та затвердження плану санації та строки, передбачені Законом
України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом».

Проте, даний Закон також містить положення
щодо якого план санації попередньо має погоджуватися з органом, уповноваженим
управляти державним майном.

До матеріалів справи надані документи, які свідчать
про те, що позивач 26.09.06 р., тобто до передачі до Господарського суду
Сумської області, направив на затвердження до Мінпромполітики України (лист №
НОМЕР_1р.) план санації, який був в подальшому схвалений комітетом кредиторів
від 03.10.06 р.

Ухвалою від 12.10.06 р. Господарського суду
Сумської області план санації був погоджений, тоді як Мінпромполітики України
погодило план тільки 07.12.06 р., тобто після погодження його судом.

Апелянт наполягає на тому, що суд першої
інстанції безпідставно вказував на наявність колізії правових норм, оскільки
абз. 5 п. 5 ст. 18 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом» не суперечить, а навпаки, цілком узгоджується з
абз. 4 п. 5 цієї статті, доповнює і уточнює його зміст.

Колегія суддів, погоджуючись з висновками
суду першої інстанції, вважає необхідним відмітити, що в п. 3.1 Ліцензійних
вимог провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників
майна, ліквідаторів, керуючих санацією) встановлено, що при здійсненні своїх
повноважень арбітражний керуючий зобов'язаний діяти відповідно до вимог чинного
законодавства, що регулює діяльність арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Підстави та порядок господарської діяльності
арбітражних керуючих (розпорядників майна, ліквідаторів, керуючих санацією)
врегульовані спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

У вказаному Законі передбачено, що план
санації розглядається комітетом кредиторів, який скликається керуючим санацією
в чотиримісячний строк з дня винесення господарським судом ухвали про санацію,
якщо інше не передбачено цим Законом. Керуючий санацією письмово повідомляє
членів комітету кредиторів про дату і місце проведення засідання комітету і за
два тижні до проведення комітету кредиторів надає можливість попередньо
ознайомитися з планом санації. Схвалений комітетом кредиторів план санації та
протокол засідання комітету кредиторів подаються керуючим санацією в
господарський суд на затвердження не пізніше п'яти днів з дня проведення
засідання комітету кредиторів.

Тобто Законом чітко визначені обмежені строки
для розгляду плану санації комітетом кредиторів та подачі його до суду.

Даною нормою також передбачено, що керуючий
санацією зобов'язаний попередньо погоджувати план санації боржника з органом,
уповноваженим управляти державним майном, стосовно підприємства-боржника, у
майні якого частка державної власності перевищує п'ятдесят відсотків.

Слід відмітити, що Законом не встановлені
строки для узгодження плану санації з відповідним органом і відсутні
застереження щодо дій суду, або керуючого санацією в разі затримки розгляду
органом, уповноваженим управляти державним майном своєчасно (попередньо
направленню до суду) направленого на погодження такого плану.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач дотримався визначених Законом термінів скликання комітету кредиторів,
попереднього направлення плану санації до Мінпромполітики України та передачі
схваленого комітетом кредиторів плану санації до суду. Розглядаючи питання про
погодження плану санації, Господарський суд Сумської області не встановив
порушень чинного законодавства з боку позивача по даній справі, про що свідчить
зміст ухвали по справі № 12/73-05 від 12.10.06 р.

Керуючись приписами п. 8 ч. 3 ст. 2 КАС
України, судова колегія вважає необхідним відмітити, що при прийнятті
оскарженого розпорядження відповідачем не було взято до уваги те, що дії
позивача були направлені, перш за все, на запобігання банкрутства підприємства
та відновлення його платоспроможності шляхом здійснення заходів санації
боржника.

Зважаючи на досліджені колегією суддів
обставини, не встановлені підстави для скасування постанови Господарського суду
Сумської області від 21.05.07 р. по справі № АС 5/202-07.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Сумського обласного сектора
з питань банкрутства на постанову Господарського суду Сумської області від
21.05.2007 року по справі № АС-5/202-07 залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Сумської
області від 21.05.07 р. по справі № АС 5/202-07 за позовом ПП ОСОБА_1 до
Сумського обласного сектора з питань банкрутства про скасування розпорядження
від 16.03.07р. - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання
касаційної скарги протягом 30 днів з моменту виготовлення повного тексу.

Головуючий Ю.М. Філатов

Судді Н.С. Водолажська

Н.В. Шевцова

Повний текст ухвали виготовлено та підписано
07.09.2007 року.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду
Н.С. Водолажська