Справа № К-1319/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року №К-1319/06 м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України в складі:

головуючого - судді:
Бутенко В.І.

суддів: Штульмана І.В., Лиски Т.О., Сороки
М.О., Панченка О.І.,-

при секретарі -
Пархоменко О.В.,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
касаційною скаргою Дніпропетровської МДПІ
(міжрайонної державної податкової інспекції) Дніпропетровської області на рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської області
від 06 травня 2004 року та на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2004 року у справі
за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність
Дніпропетровської МДПІ Дніпропетровської області,-

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2003 року ОСОБА_1. звернулась до суду зі
скаргою, в якій просила визнати неправомірною
відмову Дніпропетровської МДПІ Дніпропетровської області зберегти за нею раніше встановлену форму заліку платників
податків і інших обов'язкових платежів,
просила зобов'язати вказану податкову інспекцію внести в її паспорт відмітку про право на здійснення будь-яких
платежів без ідентифікаційного номера.

Рішенням Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 06 травня 2004 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2004 року, задоволено скаргу
ОСОБА_1. і визнано неправомірною бездіяльність
Дніпропетровської МДПІ Дніпропетровської області. Зобов'язано Дніпропетровську МДПІ Дніпропетровської області
зробити відмітку на одній із сторінок паспорта
ОСОБА_1, визначених для особливих відміток, запис такого змісту: «Має право здійснювати будь-які платежі
без ідентифікаційного номера», завіривши її гербовою
печаткою і підписом керівника Дніпропетровської МДПІ Дніпропетровської області. Зобов'язано Дніпропетровську
МДПІ Дніпропетровської області зберегти за
ОСОБА_1. раніше встановлену форму обліку, про що повідомити заявницю і суд в місячний строк після звернення
рішення на виконання.

Не
погоджуючись з цими судовими рішеннями, в.о. начальника Дніпропетровської МДПІ Дніпропетровської області подав касаційну
скаргу до Верховного Суду України, який
своїм листом від 13 жовтня 2005 року передав її для вирішення до Вищого адміністративного
суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23
лютого 2007 року касаційна скарга була
прийнята до провадження суду, по ній відкрито касаційне провадження.

У
касаційній скарзі в.о. начальника Дніпропетровської МДПІ Дніпропетровської області просить скасувати рішення
Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської
області від 06 травня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської
області від 28 липня 2004 року, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи
касаційної скарги та перевіривши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно
ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в
порядку і розмірах, встановлених законом.

Законом України від 16 липня 1999 р. N 1003 були внесені
зміни до Закону України "Про Державний
реєстр фізичних осіб - платників податків та інших платежів". Відповідно до доповненої ч.2 ст.1 цього Закону для
осіб, які через свої релігійні або інші переконання
відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше
встановлені форми обліку платників податків
та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права
здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про Державний
реєстр фізичних осіб -платників податків та
інших платежів" до державного реєстру не вноситься інформація про осіб, котрі через свої релігійні переконання
відмовляються прийняти ідентифікаційний номер і офіційно повідомили
про це відповідні органи.

Закон не передбачає обмежень застосування згаданої норми
щодо осіб, яким ідентифікаційний номер
вже було присвоєно. Водночас, ч.2 ст.1 та ст.5 Закону врегульовано
питання обліку осіб, які через релігійні або інші переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера.

Тобто, діючим законодавством визначено право громадян на
перераховані умови реєстрації фізичних осіб
- платників податків та на відмітку про це у паспорті, яке не може бути порушеним.

За таких обставин висновки судів першої та апеляційної
інстанцій про те, що скаржник має право на
звільнення від ідентифікаційного номера та внесення про це відмітки в паспорт є правильним.

Таким чином, суди не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень,
тому підстави для їх скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 223, 224, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу в.о. начальника Дніпропетровської
Державної податкової інспекції
Дніпропетровської області-залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області від 06 травня 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28 липня 2004 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Згідно ст.ст.236, 237 КАС України рішення суду касаційної
інстанції може бути оскаржено до Верховного
Суду України лише за винятковими обставинами протягом одного
місяця з дня відкриття таких обставин.

Судді: підписи

З оригіналом згідно:

Суддя І.В.Штульман