Справа № К-2875/06
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2007-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня 2007 року м.
Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів: Бутенка В.І.,

Сороки М.О. (доповідача),

Штульмана
І.В.,

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.,

провівши в порядку касаційного провадження
попередній розгляд адміністративної справи за скаргою
ОСОБА_1 на бездіяльність Чечельницького відділення Бершадської міжрайонної
державної податкової інспекції (далі - МДПІ),

встановила:

У квітні 2004 року скаржниця звернулась
до суду із скаргою на бездіяльність МДПІ. Свої вимоги
мотивувала тим, що вона
звернулась із заявою до МДПІ у якій зазначала, що згідно своїх релігійних переконань і на підставі ст. 1 Закону
України "Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших
обов'язкових платежів" відмовляється
від присвоєного їй проти волі ідентифікаційного номера та просила
ліквідувати цей номер і залишити за нею раніше встановлену форму обліку платників
податків та обов'язкових платежів, але в задоволенні її заяви було відмовлено. Вважаючи
зазначені дії суб'єкта оскарження незаконними, такими, що порушують її конституційні права, просила задовольнити скаргу.

Рішенням Чечельницького районного
суду від 21 травня 2004 року скаргу задоволено. Визнано бездіяльність МДПІ
неправомірною. Зобов′язано МДПІ зробити в
паспорті ОСОБА_1 відмітку про те,
що вона має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.
Наданий ОСОБА_1 ідентифікаційний номер визнано недійсним.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької
області від 30 липня 2004 року рішення суду першої інстанції змінено.
Зобов'язано МДПІ подати інформацію в ДПА України про виключення ОСОБА_1 з
державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових
платежів. В іншій частині рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі МДПІ, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить судові рішення скасувати.

Згідно ч. 3
ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України)
підставами касаційного оскарження судового рішення є порушення судом норм
матеріального чи процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 220 КАС України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин
у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані рішення ухвалені з додержанням норм матеріального
і процесуального права та відсутні передбачені ст. 227 КАС України підстави для їх обов'язкового
скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 221,
223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу Бершадської міжрайонної
державної податкової інспекції залишити без задоволення, а ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 30 липня 2004 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судові рішення Вищого адміністративного суду
України, які ухвалені в порядку касаційного провадження, можуть бути оскаржені
лише за винятковими обставинами - з мотивів неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права; визнання судових
рішень міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, такими,
що порушують міжнародні зобов'язання України - протягом одного місяця з дня
відкриття таких обставин шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.

Судді: (підписи) з оригіналом згідно, суддя: