Справа № 22-114/2007р.
Суддя: Ломейко В.О.
Дата ухвалення: 2007-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №22-114/2007 р. Головуючий
у 1 інстанції: Дуда Т.М.
Суддя-доповідач:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2007 року М.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької

області у складі:

Головуючого: ЛомейкаВ.О.

Суддів: Коваленко
А.І.

Денисенко Т.С.

При секретарі: Степановій
Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою

Управління
праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради
(далі - УПСЗтЖС
Мелітопольської міської ради)

на постанову Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від "10"
листопада 2006 року по
справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПСЗтЖС Мелітопольської міської
ради про стягнення недоплаченої одноразової щорічної разової грошової допомоги
учаснику бойових дій та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПСЗтЖС Мелітопольської міської ради про
стягнення недоплаченої одноразової щорічної разової грошової допомоги учаснику
бойових дій та моральної шкоди.

В позові зазначав, що він є учасником бойових дій. Згідно
з ч.5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" щорічно до 5 травня, як учасник бойових дій він має
право на отримання разової грошової допомоги у розмірі 5-ти мінімальних пенсій
за віком. Такі виплати проводилися не в повному обсязі. Сума недоплаченої
допомоги за 1999-2006 роки 9004 грн.60 коп., яку
позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь, а також моральну
шкоду у розмірі 2000 грн..

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від "10"
листопада 2006 року
позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з УПСЗтЖС Мелітопольської міської ради на
користь ОСОБА_1 заборгованість по разовій грошовій допомозі, як учаснику
бойових дій за 2004 -
2006 роки у розмірі 4123 грн.45коп.
В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі УПСЗтЖС Мелітопольської міської ради
посилаючись на порушення судом норм матеріального процесуального права,
невідповідність висновків

2

суду
фактичним обставинам справи, просить постанову суду першої інстанції скасувати
та ухвалити нову постанову, не передаючи справи на новий розгляд.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 2 частини 1 статті 198 КАС України
передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції апеляційний суд має право змінити постанову суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України
підставами для зміни постанови суду першої інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального
чи процесуального права.

Судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 учасником бойових дій, що
підтверджено посвідченням НОМЕР_1
від 10 січня 1996 року (а.с.5).
Його право на отримання щорічної грошової допомоги не оспорюється відповідачем,
між тим посилаючись на ЗУ
"Про державний бюджет України" він просив суд в позові
відмовити.

Згідно ч.5 ст. 12
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» учасники бойових дій мають право на щорічну одноразову допомогу до 5 травня в розмірі
п'яти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 2
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» нормативні акти органів державної влади та органів місцевого
самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, а також осіб
прирівняних до них, передбачені цим Законом, є недійсними.

Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" також не передбачено обмеження таких виплат наявністю певних
коштів чи фінансування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції правильно застосував положення ч. 3 ст. 2 Закону при
вирішенні позову і обґрунтовано визнав, що відсутність коштів на виплату
грошової допомоги не позбавляє учасника бойових дій права на таку допомогу.

Разом з тим, суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги
заперечення відповідача проти позову, в частині пропуску позивачем строку
позовної давності на звернення до суду за захистом свого порушеного права, без
поважних причин. Суд вважав таке заперечення безпідставним оскільки спірні
правовідносини між сторонами виникли до набрання чинності КАС України. Однак у
випадку не набрання чинності КАС України позивач хоча б і звертався в порядку
позовного провадження, але при цьому суд мав би брати до уваги двомісячний
строк на звернення до суду за захистом свого права передбачений Главою 31-А ЦПК України в
редакції 1963 року.
Отже КАС України не обмежив, а навпаки поширив право громадян щодо строків на
звернення до суду за захистом свого права.

В зв'язку з цим судова колегія приходить до висновку про стягнення на
користь позивача недоплаченої суми лише за 2006 рік в розмірі 1410
грн., тому судове рішення підлягає зміні.

Доводи апелянта в тій частині, що вони не є належним
відповідачем по справі безпідставними, оскільки ст. 17-1 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
визначено, що грошові допомоги виплачуються органами праці та соціального
захисту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 198, 201, 205, 207 КАС
України, колегія суддів,

3

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці, соціального захисту
та житлових субсидій Мелітопольської міської ради задовольнити частково.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від "10" листопада 2006 року по цій
справі змінити:

"Стягнути
з Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської
міської ради на користь ОСОБА_1 1410 грн. (одну
тисячу чотириста десять) в рахунок погашення заборгованості по несплаченій
щорічній грошовій допомозі, як учаснику бойових дій за 2006 рік".

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду протягом одного
місяця.