Справа № К-22930/06
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2007-05-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Ліпського Д.В. -
головуючий,

Амєліна С.Є.
- суддя-доповідач,

Гуріна М.І.,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

при
секретарі Дашківській О.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову Докучаєвського міського суду Донецької області від 10
березня 2006 року та ухвалу судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Донецької області від 27 квітня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального захисту населення Докучаєвської міської ради
Донецької області про стягнення грошової допомоги на оздоровлення,

в с т а н о в и л а :

10 лютого 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним
адміністративним позовом.

Посилаючись на те, що відповідач в порушення вимог статті
48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» сплачує щорічну допомогу на оздоровлення в
розмірах, що не співвідносяться з мінімальною заробітною платою, встановленою
законами України, внаслідок чого за період з 2002 року по 2005 рік не сплачено
5139,9 грн., які просив стягнути.

Постановою Докучаєвського міського суду Донецької області
від 10 березня 2006 року, залишеною без
змін ухвалою судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької
області від 27 квітня 2006 року, в задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач зазначає, що судами
неправильно застосовані положення Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Посилаючись
на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати
судові рішення та постановити нове рішення про задоволення позову.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, про
розгляд справи повідомлені.

Перевіривши правильність застосування судами норм
матеріального й процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про
те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 є
учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії і
згідно зі статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на щорічну
допомогу на оздоровлення.

Абзацом четвертим частини четвертої статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» учасникам
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії була передбачена
щорічна допомога на оздоровлення, яка виплачувалася в розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат. При цьому, згідно з вимогами частини 7 даної статті розмір
мінімальної заробітної плати визначався на момент виплати. З 2006 року дію
приведених норм права призупинено.

Таким
чином, законом була передбачена кратність щорічної допомоги на оздоровлення в залежності від
розміру мінімальної заробітної плати, що склався на відповідний період, і не визначена
можливість встановлення
конкретних сум компенсацій і доплат, зокрема для осіб, які мають право
на щорічну допомогу на оздоровлення.

Законами
України в період 2002-2005 років встановлювався розмір мінімальної заробітної плати. Так з 01січня 2002 по 30 червня 2002 року її розмір становив 140
грн., з 01 липня 2002 по 31 грудня 2002
року - 165 грн., з 01 січня 2003 року по 30 листопада 2003 року - 185
грн., з 01 грудня 2003 року по 31 серпня
2004 року - 205 грн., з 01 вересня 2004
року по 31 грудня 2004 року - 237 грн., з 01 січня 2005 року по 31 березня 2005
року 262 грн. й т.д.

У порушення вимог
статей 86, 159,161, 163 Кодексу адміністративного судочинства України суди належним чином не визначилися з правовою нормою, що регулює спірні правовідносини, не
звернули увагу на зазначені положення закону і, як наслідок, не
перевірили можливості застосування положень постанови Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з огляду на їх невідповідність нормам Закону.

За таких обставин постановлені в справі судові рішення
підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд із підстав,
передбачених частиною 2 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 223, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Докучаєвського міського суду Донецької області
від 10 березня 2006 року та ухвалу судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області від 27 квітня 2006 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня відкриття обставин.

Судді:

Д.В. Ліпський С.Є. Амєлін М.І. Гурін М.Г. Кобилянський В.В. Юрченко

Помічник судді Т.В. Логойда