Справа № К-1755/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
червня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

суддів : Бутенка В.І.(доповідач),

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.,

Сороки
М.О.,

Штульмана
І.В.

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну
справу за скаргою ОСОБА_1на неправомірну бездіяльність Корсунь-Шевченківської
міжрайонної державної податкової інспекції Черкаської області , -

в с т а
н о в и л а :

У березні 2004 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною скаргою.

У скарзі посилалася на те, що у грудні 2003 року звернулась до
Корсунь-Шевченківської МДПІ Черкаської області з заявою про відміну
ідентифікаційного номеру, проханням зробити їй у паспорті відмітку про право
здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру, проте та
Корсунь-Шевченківської МДПІ їй у цьому відмовила.

Просила зобов'язати Корсунь-Шевченківську МДПІ, залишити за нею раніше
встановлену форму сплати податків та інших обов'язкових платежів, зробити в її
паспорті відмітку про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного
номеру, як це передбачено ч.2 ст.1 Закону України "Про внесення змін в
Закон України "Про державний реєстр фізичних осіб-платників податків та
інших обов'язкових платежів" від 16 липня 1999 року.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27
квітня 2004 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 26 липня 2004 року рішення
районного суду залишено без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями,
Корсунь-Шевченківська міжрайонна державна податкова інспекція Черкаської
області подала касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та постановити
нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1, суди першої та апеляційної
інстанцій обґрунтовано виходили з того,
що за змістом ч. 2 ст. 1 Закону України "Про Державний реєстр фізичних
осіб - платників податків та інших платежів" ( зі змінами внесеними Законом України від 16
липня 1999 року №1003 ) для осіб, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовляються від прийняття ідентифікаційного номеру та офіційно повідомляють
про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку
платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб
робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру, а відповідно із ч. 2 ст. 5 цього Закону до Державного
реєстру не вноситься інформація про осіб,
які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номеру та офіційно повідомляють про це відповідні державні
органи.

Посилання про відсутність, на час
розгляду справи, механізму внесення відповідного запису в паспорт громадянина
за умови врегулювання питання обліку платників податків та інших обов'язкових
платежів наведеними правовими нормами не могли бути підставою для невиконання
вимог Закону податковими органами.

Доводи касаційної скарги зроблених судами висновків не спростовують, а тому
підстав для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень не вбачається.

За правилами ч.1 ст. 222, ч.1 ст.224 КАС України, якщо
суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при
ухваленні оскаржуваних судових рішень, то суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230 КАС України,
колегія суддів -

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу Корсунь-Шевченківської міжрайонної державної податкової
інспекції Черкаської області залишити без задоволення, а рішення Корсунь-Шевченківського районного
суду Черкаської області від 27 квітня 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Черкаської області від 26 липня 2004 року без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Згідно
ст. ст. 236, 237 КАС України рішення суду касаційної інстанції може бути
оскаржено до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами протягом
одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :