Справа № К-667/07
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
Справа № К-667/07
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. - головуючий,

Амєліна С.Є. - суддя-доповідач,

Кобилянського М.Г.,

Ліпського Д.В.,

Юрченка В.В.,

при
секретарі Дашківській О.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 20
квітня 2004 року та на ухвалу судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Запорізької області від 29 липня 2004 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Запорізького обласного управління статистики про визнання нечинними рішень,
поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

В касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права, позивачка просила скасувати судові
рішення, якими відмовлено в позові, та постановити нове рішення про задоволення
позову.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачка
займала посаду начальника відділу торгівлі Запорізького обласного управління
статистики, з якої наказом начальника Запорізького обласного управління
статистики від 25 вересня 2003 року №98-к
звільнена з роботи на підставі пункту 2 частини 1 статті 30 Закону
України «Про державну службу» за недотримання пов'язаних із проходженням
державної служби вимог, передбачених статтею 16 цього Закону, а саме за
неодноразове вчинення страйку та перешкоджання нормальному функціонуванню
державного органу, невиконання службових обов'язків, перевищення повноважень,
порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку.

Перевіривши правильність застосування судами норм
матеріального й процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про
те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а провадження у справі
закриттю з таких підстав.

Вирішуючи спір районний суд, з висновками якого погодився
апеляційний суд виходили з того, що
позивачка не дотрималася пов'язаних із проходженням державної служби
вимог, передбачених статтею 16 Закону України «Про державну службу», і її звільнення
є законним.

З такими висновками судів неможна погодитися, оскільки
вони зроблені на неповно з'ясованих обставинах справи, які мають значення для
правильного вирішення спору.

Як вбачається з обставин справи, позивачка звільнена з
роботи на підставі пункту 2 частини 1 статті 30 Закону України «Про державну
службу» за недотримання пов'язаних із проходженням державної служби вимог,
передбачених статтею 16 цього Закону, а саме за неодноразове вчинення страйку
та перешкоджання нормальному функціонуванню державного органу, невиконання
службових обов'язків, перевищення повноважень, порушення Правил внутрішнього
трудового розпорядку.

Згідно з вимогами ст. 30 Закону України «Про державну
службу» державна служба припиняється, зокрема,
у разі недотримання пов'язаних із проходженням державної служби вимог,
передбачених статтею 16 цього Закону, якою встановлені обмеження, пов'язані з
проходженням державної служби відповідно до яких державні службовці не можуть
брати участь у страйках та вчиняти інші дії, що перешкоджають нормальному
функціонуванню державного органу.

Суди обґрунтовано прийшли до висновку про те, що страйку
позивачка не вчиняла, і що таке посилання в наказі про звільнення є
неправомірним.

Разом з тим районний суд в порушення вимог чинного на час
розгляду справи процесуального закону належним чином не дослідив і в судовому
рішенні не обґрунтував факти вчинення позивачкою дій, що перешкоджали
нормальному функціонуванню Запорізького обласного управління статистики.

Доводи апеляційної скарги відносно приведених обставин
апеляційним судом не спростовані.

Порушення судами норм процесуального права могли
призвести до неправильного вирішення справи й не можуть бути усунені судом
касаційної інстанції, що відповідно до вимог ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України
є підставою для скасування судових рішень.

При перегляді
справи у касаційному порядку було встановлено, що позивачка померла 17 вересня
2005 року. Її смерть підтверджена копією
актового запису про смерть №8584 від 20 вересня 2005 року.

Викладені обставини відповідно до вимог пункту 5 частини
1 статті 157, статті 228 Кодексу
адміністративного судочинства є підставою для скасування судових рішень в
касаційному порядку і закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 223, 227, 228, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста
Запоріжжя від 20 квітня 2004 року та ухвалу судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Запорізької області від 29 липня 2004 року скасувати, провадження у справі
закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня відкриття обставин.

Судді:

М.І. Цуркан С.Є. Амєлін М.І. Гурін Д.В. Ліпський В.В. Юрченко