Справа № К-22780/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 лютого 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2006 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 на дії та бездіяльність Жовтневого
районного відділу Харківського міського управління УМВС України у Харківській
області, -

встановила:

В січні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним
позовом, в якому просив визнати неправомірними дії і бездіяльність Жовтневого
РВ Харківського міського управління УМВС України у Харківській області (далі
- Жовтневий РВ ХМУ УМВС України у Харківській області, відповідач) щодо
несвоєчасного направлення його історії хвороби до Харківського обласного бюро
судово-медичної експертизи з метою встановлення ступеня тяжкості, заподіяних
йому громадянином ОСОБА_2 тілесних ушкоджень.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 лютого 2005 року, залишеною
без змін ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 16 квітня 2006 року, в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1. було відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на неповне
з'ясування судами обставин справи, просить постановлені по справі судові
рішення скасувати.

Вивчивши доводи касаційної скарги та надавши їм оцінку
щодо відповідності матеріалам справи, колегія суддів приходить до висновку, що
касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що
01.04.2004 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про порушення
кримінальної справи відносно ОСОБА_2, посилаючись на те, що під час сварки
останній заподіяв йому тілесні
ушкодження.

01.04.2004 року МВМ-2 Жовтневого РВ ОСОБА_1 було надано
направлення до Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи для
встановлення ступеня тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень, де він 06.04.2004
року пройшов судово-медичне обстеження.

18.06.2004 року прокуратурою Жовтневого району м. Харкова
було скасовано постанову відповідача від 04.04.2004 р. про відмову в порушенні
кримінальної справи за заявою гр. ОСОБА_1., а матеріали справи 23.06.2004 року
повернуті для проведення додаткової перевірки із вказівкою про необхідність
вилучення з лікарні історії хвороби ОСОБА_1. та проведення судово-медичного
обстеження. У порядку виконання вказаної постанови відповідачем приймались
заходи до вилучення з лікарні № 31 історії хвороби ОСОБА_1. Однак, оскільки
відповідно до наказу Управління охорони здоров'я від 22.06.2004 року за №337
про закриття на ремонт лікувально-профілактичних закладів лікарня №31 з
01.07.2004 року до 01.08.2004 року була закрита на ремонт, історія хвороби
ОСОБА_1. не могла бути вилучена з лікарні
№31 у зазначений час. Лише 19.08.2004 року історію хвороби було вилучено
і 20.08.2004 року своєчасно направлено до Харківського обласного бюро
судово-медичної експертизи для встановлення ступеня тяжкості заподіяних ОСОБА_1
тілесних ушкоджень.

З 30.08.2004 року до 02.09.2004 року на підставі наданої
медичної документації та з урахуванням проведеного 06.04.2004 року первинного
судово-медичного обстеження було проведено додаткове судово-медичне обстеження
ОСОБА_1., відповідно до висновків якого зазначено, що яких-небудь тілесних
ушкоджень на тілі потерпілого не виявлено.

Таким чином, суд на підставі досліджених у судовому
засіданні доказів, дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність вимог
ОСОБА_1., оскільки відповідачем в порядку виконання постанови прокуратури
Жовтневого району м. Харкова від 18.06.2004 року своєчасно приймались заходи до
вилучення з лікарні № 31 історії хвороби заявника, але у зв'язку з поважною
причиною - закриттям на ремонт лікарні з 01.07.2004 року до 01.08.2004, а не у
зв'язку з бездіяльністю, історія хвороби не могла бути вилучена з лікарні у
зазначений час. Після її вилучення - 19.08.2004 року вона одразу ж була
направлена до Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи.

Згідно з ч. 3 ст. 211 КАС України, підставами касаційного
оскарження судового рішення є порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Касаційна скарга не містить доводів, які б спростували
висновки судів обох інстанцій. Постановлені по справі судові рішення винесені з
дотриманням норм матеріального і процесуального права, викладені достатньо
повно, з посиланням на норми закону, які регулюють спірні правовідносини.

За вказаних обставин доводи касаційної скарги є
безпідставними.

Відповідно до ч.3 ст. 2201 КАС України, суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а
постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 лютого 2005 року та
ухвалу апеляційного суду Харківської області від 16 квітня 2006 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає, крім випадків,
передбачених ст. 237 КАС України.

Судді: