Справа № 2-а-7775/07
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2007-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул. Островського, 14
Справа №2-а-7775/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2007 року м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд

в складі головуючого: судді Мельник-Томенко Ж.М.

при секретарі Пивовар І.М.

за участю:

позивача - в судове засідання не з'явився. Проте надав суду заяву від
14.08.2007 р. про розгляд справи без його участі.

відповідача - Каленюк Т.А.- представник за довіреністю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у Липовецькому районі
Вінницької області про стягнення недоплачених щомісячних підвищень до пенсії -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду подано позов про стягнення
з Управління пенсійного фонду у Липовецькому районі Вінницької області 791,64
грн. заборгованості, що виникла внаслідок недоплати позивачу щомісячних
підвищень до пенсії за період з 01.01.2004 року по 01.10.2006 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що оскільки вона є
ветераном війни, що підтверджується посвідченням виданим 20.12.2004 року, то
відповідно до вимог ст.14 Закону України
«Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» як учасникові
війни пенсія або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога,
яка виплачується замість пенсії, повинна була бути підвищена на 10 відсотків.
При цьому у позовній заяві позивач, посилаючись на норми Конституції України як
норми прямої дії, зазначив, що розрахунок даного підвищення необхідно
здійснювати, беручи до уваги розмір мінімальної пенсії за віком, що
передбачений законами України, зокрема, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне страхування», Законом України «Про Державний
бюджет України на 2006 рік».

Разом з цим позивач також вважає, що Постанова Кабінету Міністрів України
«Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного
бюджету» від 03.01.2002 року №1, на підставі якої відповідач здійснював
нарахування та вплати зазначеного підвищення, виходячи із розміру 19,91 грн. за
2004-2005 роки, не відповідає ч.3 ст.22
Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів чи внесенні
змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав
і свобод, а тому є незаконною.

Крім того, позивач просить суд поновити пропущений нею строк звернення до
суду в порядку адміністративного судочинства на тій підставі, що позивач
дізнався про порушення свої прав 02.07.2007 року.

Позивач в судове засідання не з'явився. Проте надав суду заяву від
14.08.2007р., про розгляд справи без його участі. Заява додається до матеріалів
справи.

Представник відповідача проти позову заперечила, мотивуючи тим, що
Управління пенсійного фонду України, здійснюючи розрахунок зазначеного підвищення
правомірно користувався положеннями п.2 Постанови Кабінету Міністрів України
«Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного
бюджету» від 03.01.2002 року №1, відповідно до якого розрахунок підвищення, що
передбачений Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» повинен провадитись, виходячи із розміру 19,91 грн.,
оскільки зазначена Постанова не визнана у встановленому законом порядку
неконституційною. Окрім цього, відповідач стверджує, що посилання позивача на
Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є
неправомірним, оскільки мінімальний розмір пенсії за віком згідно положень
ст.28 зазначеного Закону не може бути використаний для розрахунку підвищень, а
лише виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно цього Закону.
Крім того, позивач з січня 2004 року отримує підвищення на 10% від прожиткового
мінімуму для осіб, що втратили працездатність згідно ст.14 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Також відповідачем подано заяву з вимогою про те, що він вважає, що
позивачем відповідно до ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений річний строк звернення до
адміністративного суду, а тому просить суд на підставі ст.100 Кодексу
адміністративного судочинства України відмовити у задоволенні адміністративного
позову.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кодекс адміністративного судочинства України набрав чинності з 01.09.2005
року. До набрання чинності зазначеного кодексу судовий захист порушених
органами влади прав здійснювався у порядку, передбаченому Главою 31-А ЦПК
України 1963 року, статтею 248-5 якого передбачено двомісячний строк звернення
до суду.

Частиною 2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено,
що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод и інтересів. Тобто, порушення свого права щодо недоплати підвищень
пенсії позивач повинна був дізнатися при отриманні пенсії, яка виплачується
відповідно до чинного законодавства щомісячно. Позивач щомісячно отримувала
пенсію, що підтверджується пенсійною справою, яка була оглянута в судовому
засіданні, і не могла не знати про розмір пенсії, що була йому нарахована. А
тому причина пропуску річного строку звернення до суду не є поважною.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України пропущення строку звернення до суду є
підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на
цьому наполягає одна із сторін.

А тому в частині позовних вимог про стягнення недоплати за період з
01.01.2004 року по 06.07.2006 року слід відмовити на підставі ч.1 ст.100 КАС
України.

Крім того, як стверджується матеріалами справи, позивачу, як ветерану війни
в період з 01.01.2004 року виплачувалась доплата згідно вимогам Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» року у розмірі 10
процентів від мінімальної пенсії за віком, тобто від 19 грн.91 коп. визначених
постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року, а саме 9 грн. 96
коп.

05.10.2005 року внесені зміни до Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», які вступили в чинність з 01.01.2007
року, а саме ч.4 п.20 ст.14 визначено, що учасникам війни доплати підвищуються
у розмірі 10 процентів від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили
працездатність, тобто:

-з 01.01.2007 року по 31.03.2007 року позивач отримував доплату в розмірі
38 грн.(10 % від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили
працездатність)оскільки за цей період прожитковий мінімум становив 380 грн. і
10% від нього становить саме 38 грн.,

-з 01.04.2007 року по даний час позивач отримує доплату в розмірі 40 грн.
60 коп.,(10 %від прожиткового мінімуму для осіб, що втратили
працездатність),оскільки за цей період прожитковий мінімум становить 406 грн. і
10% від нього становить 40 грн.60 коп.,

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 99, 100, 159,
163, 186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
Фонду України у Липовецькому районі Вінницької області про стягнення
недоплачених щомісячних підвищень до пенсії - відмовити повністю.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з
дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або у термін, встановлений для подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС
України, постанова суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Мельник-Томенко
Ж.М.

Копія вірна:

Суддя:

Секретар: