Справа № 22-а-965/07
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2007-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11"
вересня 2007 року
м. Харків

Справа №
22-а-965/07

Категорія: оскарження постанови Головуючий 1 інстанції:
Костенко В.Г.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у
складі:

Головуючий
суддя Філатов Ю.М.,

Суддя
Водолажська Н.С., Суддя Шевцова Н.В.

при
секретарі Волошиній Я.В.

за участю
представників:

представника
позивача - Александрова Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною скаргою ТОВ «Суми-Цемент» на постанову
Зарічного районного суду м. Суми від 10.05.2007 року по справі № 2-а-57/07

за
позовом ТОВ «Суми-Цемент»

до ДВС Сумської
області, Головного управління юстиції у Сумській області

третя
особа ЗАТ комерційний
банк «Кредит-Дніпро»

про
оскарження постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ТОВ
«Суми-Цемент», звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовною заявою
до ДВС Сумської області, Головного управління юстиції у Сумській області, в
якій просив суд визнати недійсною постанову про відкриття виконавчого
провадження за виконавчим написом нотаріуса № НОМЕР_1 від 17.08.2006 року про
стягнення з ТОВ «Суми-Цемент» на користь ЗАТ КБ «Кредит-Дніпро» боргу у сумі
1083875,68 грн.

Постановою
Зарічного районного суду м. Суми від 10.05.2007 року в задоволенні
адміністративного позову ТОВ «Суми-Цемент» до ДВС Сумської області, Головного
управління юстиції у Сумській області про оскарження постанови було відмовлено
за пропуском строку звернення.

Позивач не
погодився з вказаною постановою суду і звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову Зарічного районного суду м. Суми від 10.05.2007
року по справі № 2-а-57/07 та прийняти нову, якою поновити пропущений з
поважних причин строк на оскарження постанови про відкриття виконавчого
провадження від 01.11.2006 р. та задовольнити позовні вимоги ТОВ «Суми-Цемент»
до ДВС в Сумській області і Головного управління юстиції в Сумській області.

В апеляційній
скарзі ТОВ «Суми-Цемент» посилається на Закон України «Про виконавче
провадження» та вважає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою,
висновки суду не відповідають обставинам справи, тому постанова підлягає
скасуванню.

Відповідач, ДВС
Сумської області, письмові заперечення до суду не надав, в судове засідання
його представник не прибув, про час та дату судового засідання був повідомлений
належним чином.

Другий
відповідач, Головне управління юстиції у Сумській області, письмові заперечення
до суду не надав, в судове засідання його представник не прибув, про час та
дату судового засідання був повідомлений належним чином.

Третя особа, ЗАТ
комерційний банк «Кредит-Дніпро», письмові заперечення до суду не надав, в
судове засідання його представник не прибув, про час та дату судового засідання
був повідомлений належним чином.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи судового рішення та апеляційної скарги,
дослідивши пояснення представників сторін та матеріали справи колегія суддів
вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої
інстанції було встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що
01.11.2006 року державний виконавець Молодцов Е.В. відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої служби Сумської області відкрив виконавче
провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса Сумського
міського нотаріального округу ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 17.08.2006 року про
стягнення з ТОВ «Суми-Цемент» на користь ЗАТ КБ «Кредит-Дніпро» боргу у сумі
1083875,68 грн.

В постанові
державний виконавець встановив строк для добровільного виконання напису до
07.11.2006 року (п. 2) та визначив строк для оскарження постанови у
десятиденний строк з моменту одержання (п. 5).

За твердженнями
позивача при винесенні вказаної постанови державний виконавець в порушення
положень ст.ст. 18, 20-1 Закону України «Про виконавче провадження» відкрив
виконавче провадження без заяви стягувача та за непідвідомчим виконавчим
документом.

Постанова про
відкриття виконавчого провадження вручена ТОВ «Суми-Цемент» 03.11.2006 року.

На час розгляду
справи судом першої інстанції виконавче провадження перебувало на виконанні у
відділі примусового виконання Головного управління юстиції у Сумській області.

Встановлені факти
підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи:

копією вказаної
постанови від 01.11.2006 року про відкриття виконавчого провадження з відміткою
про отримання представником ТОВ «Суми-Цемент» /а.с.42/;

копією листа ТОВ
«Суми-Цемент» від 08.11.2006 року до ДВС Сумської області зі штампом вхідної
кореспонденції останнього, в якому позивач зазначає про отримання постанови про
відкриття провадження 03.11.2006 року та наполягає на зупиненні провадження, у
зв'язку з зверненням товариства до суду з позовом про визнання напису
недійсним. Лист підписаний особисто директором Лізенко О.В. /а.с.43/.

Отримання спірної
постанови неодноразово письмово підтверджувалося позивачем у позовних заявах,
поданих до суду першої інстанції, які особисто підписувалися директором Лізенко
О.В. /а.с.З-4, 8-12, 15-17, 56-59/. Отримання також підтверджується і тим, що позивач
надав до Зарічного районного суду м. Суми копію оскаржуваної постанови в
додаток до заявленого позову, який є предметом розгляду цієї справи /а.с.13/.

Виходячи з
наведеного, суд першої інстанції вірно встановив, що спірні правовідносини між
сторонами виникли з приводу виконання виконавчого документу і врегульовані
ст.ст. 18, 20-1, 85 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до
положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець
відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою
стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в
ст. З цього Закону. Але, як встановлено вище заяви стягувача не було.

Відповідно до
положень ст. 20-1 Закону України «Про виконавче провадження» на відділ
примусового виконання рішень державної виконавчої служби Автономної Республіки
Крим, областей та міст Києва і Севастополя покладається виконання рішень:

1) за якими
боржниками є територіальні підрозділи центральних органів державної влади,
місцеві суди, міські або районні ради чи районні державні адміністрації,
міські, районні, міжрайонні, інші прирівняні до них прокуратури, військові
прокуратури гарнізонів, а також інші територіальні підрозділи органів державної
влади;

2) за якими підлягає
стягненню сума боргу від п'яти до десяти мільйонів гривень або еквівалента сума
в іноземній валюті. В установленому Міністерством юстиції України порядку на
виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної
виконавчої служби або відділу примусового виконання рішень державної виконавчої
служби Автономної Республіки Крим, областей та міст Києва і Севастополя можуть
передаватися інші виконавчі провадження, що знаходяться на виконанні в органах
державної виконавчої служби. Про прийняття до виконання виконавчого провадження
або передачу виконавчого провадження з одного органу державної виконавчої
служби до іншого виноситься вмотивована постанова, з якою ознайомлюються
сторони виконавчого провадження.

Тобто виконавче
провадження за вказаним виконавчим документом могло бути відкрито лише у
відповідному районному відділі, а потім у встановленому порядку передане до ДВС
Сумської області, чого, як встановлено вище, не було.

В уточненнях до адміністративного позову
заявник зазначив, що не мав можливості оскаржити постанову у визначений строк,
оскільки офіційно не отримував постанову, представник, який нібито отримав
постанову, діяв за межами повноважень, а єдиний працівник товариства - директор
Лізенко О.В. з 07.11.2006 року по 13.11.2006 року хворів вдома, а з 14.11.2006
року по 27.11.2006 року знаходився на стаціонарному лікуванні, тому просив
поновити строк на оскарження.

Положеннями ч. 2
ст. 181 КАС України передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про
порушення її прав, свобод чи інтересів. Тобто позивач мав подати заяву у строк
до 13.11.2006 року включно.

Виходячи з
доказів, які містяться в матеріалах справи, позивач звернувся до Зарічного
районного суду м. Суми лише 22.11.2006 року.

Відповідно
положенням ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. В тому разі якщо суд
визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна
справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

В обґрунтування
поважності причин пропуску строку позивач в заяві вказує дві обставини. По-перше
товариство офіційно не отримувало оскаржувану постанову. Втім з цим доводом
погодитись неможливо, оскільки як встановлено вище позивач письмово
неодноразово зазначав про отримання постанови 03.11.2006 року та надав суду її
копію. По-друге, зазначав, що єдиним працівником товариства є директор Лізенко
О.В., який є мешканцем м. Харкова і з 07.11.2006 року по 13.11.2006 року хворів
вдома, а з 14.11.2007 року по 27.11.2007 року знаходився на стаціонарному
лікуванні в лікувальному закладі м. Харкова, про що виданий листок
непрацездатності, копія якого додана до матеріалів справи /а.с. 13/.

Як вказано в
судовому рішенні і з цим погоджується колегія суддів, такі доводи поважності
причин пропуску строку викликають сумніви. Оскільки з матеріалів справи
вбачається, що протягом строку хвороби 08.11.2006 року Лізенко О.В. особисто
звертається з письмовою заявою до ДВС в Сумській області, про що свідчить копія
заяви товариства /а.с.19/, особисто сплачує судові витрати у відділенні
Ощадбанку № 48 м. Суми, про що свідчать копії квитанцій /а.с.18/, складав
позовну заяву про визнання недійсності виконавчого напису і через поштове
відділення Суми-30, що на вул. Червоногвардійській, 2 відправляв до Зарічного
районного суду м. Суми, про що свідчать копії заяви та квитанцій /а.с.15-17,
14/.

Крім того, під
час стаціонарного лікування у закладі м. Харкова 22.11.2006 року Лізенко О.В.
особисто подає позов до Зарічного районного суду, сплачував витрати у
відділенні Ощадбанку № 48, м. Суми, про що свідчать позов в матеріалах справи з
відміткою про реєстрацію /а.с.3-4/ і квитанції /а. с. 1, 21/.

Крім того судом
першої інстанції було встановлено, що вперше вимога про скасування постанови
позивачем заявлена лише 05.12.2006 року в позовній заяві від 04.12.2006 року
/а.с.7-12/.

Таким чином суд
першої інстанції вірно дійшов висновку, що позивач пропустив строк оскарження
постанови не з поважних причин, а законних підстав для визнання вказаних причин
поважними немає.

Зважаючи на
встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку стосовно того, що
постанова Зарічного районного суду м. Суми від 10.05.2007 року по справі №
2-а-57/07 прийнята з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального
права і підстав для її скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст.
160, 164, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, 254 КАС України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
ТОВ «Суми-Цемент» на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 10.05.2007
року по справі № 2-а-57/07 залишити без задоволення.

Постанову
Зарічного районного суду м. Суми від 10.05.2007 року по справі № 2-а-57/07 за
позовом ТОВ «Суми-Цемент» до ДВС Сумської області, Головного управління юстиції
у Сумській області про оскарження постанови - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної скарги протягом
30 днів з моменту виготовлення повного тексу.

Головуючий
Ю.М. Філатов

Судді Н.С. Водолажська

Н.В. Шевцова

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 14.09.2007
року.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного
суду
Н.С. Водолажська