Справа № 22-а-824/07
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2007-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

19
липня 2007 року м. Львів № 22а-824/07

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Яворського І.О.,

суддів: Довгополова
О.М.,

Носа
С.П.,

при секретарі - Поворозник Д.Б.,

сторони:

розглянувши апеляційну скаргу Угринівської сільської ради Тисменицького
району Івано-Франківської області на постанову господарського суду
Івано-Франківської області від 21 лютого 2007 року по справі за позовом
Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області до
Тисменицької районної ради Іванофранківської області, Фермерського господарства
«Нива» про скасування ухвали Тисменицької районної ради Івано-Франківської
області VII сесії XXI скликання від 24
грудня 1991 року та визнання нечинним Державного акту №НОМЕР_1 в частині
надання права постійного користування земельною ділянкою площею 30 га, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2006 року позивач звернувся з позовом до
Тисменицької районної ради Івано-Франківської області, Фермерського
господарства «Нива» про скасування ухвали Тисменицької районної ради
Івано-Франківської області VII сесії XXI скликання від 24
грудня 1991 року та визнання нечинним Державного акту №НОМЕР_1 в частині
надання права постійного користування земельною ділянкою площею 30 га.

Вимоги мотивовані тим, що процедура та порядок виділення
відповідачу 30 га землі для ведення фермерського господарства без відома та
згоди на те сільської ради не відповідало
й не відповідає вимогам чинного законодавства, чим порушено права
позивача.

Постановою господарського суду Івано-Франківської області
від 21 лютого 2007 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із висновками судового рішення,
Угринівська сільська рада Тисменицького району Івано-Франківської області
звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати прийняте судом
першої інстанції рішення та винести нове рішення, яким задовольнити позов.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, вважає,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі Ухвали
Тисменицької районної Ради народних депутатів VII сесії 21 скликання від 24 грудня 1991 року «Про додаткове
виділення земельної ділянки фермерського господарства ОСОБА_1.», та Ухвалою
Івано-Франківської обласної Ради від 30 жовтня 1990 року «Про земельну реформу
в Івано-Франківській області», фермерському господарству «Нива» ОСОБА_1. було
виділено земельну ділянку в розмірі 30 га для ведення фермерського
господарства, та видано Акт від 30 червня 1998 року на право постійного
користуання вищевказаною землею.

Як вбачається з матеріалів справи, Фермерське
господарство «Нива» правомірно набуло право на постйне користування землею,
оскільки ним було дотримано порядок та процедуру отримання вищевказаної
земельної ділянки для ведення фермерського господарства.

Відповідно до ст. 51 Земельного кодексу України, чинного
на момент прийняття спірної ухвали, передбачено,що надання земель громадянам
Української УРСР для ведення селянського (фермерського) господарства
проводиться на підставі їх заяв та за поданням відповідної сільської, селищної
Ради народних депутатів за рішенням районної, міської Ради народних депутатів.

Статтею 52 Земельного кодексу УРСР передбачено, що для
ведення селянського (фермерського) господарства надаються земельні ділянки,
розмір яких не повинен перевищувати 50 гектарів сільськогосподарських угідь 100
гектарів усіх земель.

Конкретні розміри земельних ділянок громадян, які ведуть
селянське (фермерське) господарство, в межах норм, встановлених частиною 1 цієї
статті, визначають районні, міські Ради народних депутатів диференційовано, з
урахуанням регіональних особливостей спеціалізації і можливостей обробітку
даних земель переважно членами селянського (фермерського) господарства.

Крім того, позивач у позові зазначає, що спірна земельна
ділянка знаходиться в межах населеного пункту, а відтак не може бути виділена
під фермерське господарство, однак вищезазначене нічим не підтверджується.
Натомість усі подальші рішення Тисменецької районної Ради «Про затвердження
проекту встановлення меж населених пунктів та погодження проектів формування
територій і встановлення меж Угринівської сільської Ради Тисменицького району»
від 31 січня 1998 року та рішення Івано-Франківської обласної ради від 27
серпня 1999 року «Про проект формування на території та встановлення меж
сільських, селищних та міських рад» не можуть вплинути на спірні
правовідносини, оскільки набрали чинності після прийняття спірної Ухвали
Тисменицької районної Ради VII сесії 21 скликання від 24 грудня 1991 року.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції прийняте
з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки, викладені у
судовому рішені, доводами апеляційної скарги не спростовуються, підстави для
скасування судового рішень відсутні.

Керуючись статтями 195, 196, 199, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області залишити без
задоволення.

Постанову господарського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2007
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, та може бути оскаржена протягом місяця до суду
касаційної інстанції.

Головуючий Яворський І.О.,

судді Довгополов О.М.,

Нос
С.П.