Справа № К-37240/06
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2007-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

Іменем України

“24”
квітня 2007 р. Справа № 2-25/9867-2006А

к/с № К-37240/06

Вищий адміністративний суд України у складі
колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача Голубєвої Г.К.

Суддів
Брайка А.І

Карася О.В

Рибченка А.О.

Федорова М.О.

при секретарі судового засідання: Ткачук Н.В.

за участю представників:

позивача:
Дугінова Д.А.

відповідачів: - не з'явились

розглянувши
касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сімферополі

на ухвалу Севастопольського апеляційного господарського суду
від 20.10.2006 року

та постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим від
15.06.-22.06.2006 року

по справі №2-25/9867-2006А

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕС-Авто»

до Державної податкової інспекції у м. Сімферополі,
Відділення державного казначейства в м. Сімферополі, Головного управління
державного казначейства України в АРК

про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення та стягнення 560 152,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство
з обмеженою відповідальністю "ТЕС-АВТО" звернулось до господарського
суду Автономної Республіки Крим з позовом до Державної податкової інспекції у місті Сімферополі в Автономній Республіці Крим
про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №/0 від 30.03.2006
року та стягнення 560152,00 грн., посилаючись на те, що спірне повідомлення-рішення є незаконне та
прийняте з порушенням діючого законодавства.

В ході розгляду справи
суд першої інстанції залучив до участі у якості відповідача Управління
Державного казначейства в Автономній Республіці Крим.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим
від 15.06.-22.06.2006 року у справі № 2-25/9867-2006А позов задоволено
повністю. Визнано нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ в м. Сімферополі
від 30.03.2006 року № /0., стягнуто з Державного бюджету України на
користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕС-АВТО» 560152грн. податку
на додану вартість.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського
суду від 20.11.2006 року рішення суду першої інстанції залишене без змін.

Визнаючи
недійсним податкове повідомлення-рішення № /0 від 11.03.2006р. по справі
№2-25/9867-2006А Севастопольський
апеляційний господарський суд та Господарський суд АР Крим виходили з того, що відповідно до п. 15.3.1 п. 15.3
ст. 15 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»
заяви на повернення надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування у випадках,
передбачених податковими законами, можуть бути подані не пізніше 1095
дня, наступного за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке
відшкодування.

Не
погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, ДПІ у м. Сімферополі
подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Господарського суду
Автономної Республіки Крим від 15.06.-22.06.2006 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.10.2006 року по
справі №2-25/9867-2006А, посилаючись на порушення судами норм матеріального
права, та на неправильну правову оцінку судами обставин справи.

Перевіривши правильність
застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Державною податковою інспекцією у місті Сімферополі в
Автономній Республіці Крим 24.03.2006 року
було проведено документальну невиїзну перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТЕС-АВТО" з питань правильності віднесення сум податку на додану вартість до податкового зобов'язання
та складу податкового кредиту за грудень 2005 року. По результатах перевірки
був складений акт №2139/15-2/9920 від 24.03.2006 року.

На підставі акту перевірки податковою інспекцією було
прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0 від 30.03.2006 року, відповідно до якого було зменшено суму податку на додану вартість,
заявлену до бюджетного відшкодування,
згідно з декларацією з податку на додану вартість за грудень 2005 року
на суму 560152,00 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю „ТЕС-АВТО" до
Державної податкової інспекції у місті Сімферополі було надано наступні
декларації по ПДВ:

- 19
березня 2004 р (вх.4385/28) - за лютий 2004 року, відповідно якої платником
визначено від'ємне значення ПДВ у сумі 101757 гривень;

- 20
квітня 2004 р (вх.4180/16) - за березень 2004 року, відповідно якої платником
визначено від'ємне значення ПДВ у сумі 208207 гривень;

- 20
травня 2004 року (вх.4649/33) - за квітень 2004 року, відповідно якої платником
визначено від'ємне значення ПДВ у сумі 195986 гривень;

- 20 липня 2004 року (вх.4652/10) - за червень 2004 року,
відповідно якої

платником визначено від'ємне значення ПДВ у
сумі 55361 гривень.

Відповідно
до вищезгаданих податкових декларацій платником податків було обрано спосіб бюджетного відшкодування
податку на додану вартість у загальній сумі 561311,00 гривень, а саме -
суми від'ємного значення податку на додану
вартість підлягали відшкодуванню після погашення податкових зобов'язань
платника протягом трьох наступних звітних періодів.

Відповідачем,
актами перевірки №441/23-4 від 21.05.2004, №519/23-4 від 15.06.2004, №685/23-4
від 12.08.04 від'ємне значення податку на додану вартість у загальній сумі
561311,00 гривень по вищезгаданих деклараціях з податку на додану вартість були підтверджені в повному обсязі,
розбіжностей за результатами перевірок встановлено не було.

З заявою про заміну способу відшкодування податку на
додану вартість позивач до державної податкової інспекції не звертався.

3 листопада 2005 року позивачем до Державної
податкової інспекції у місті Сімферополі
були надані уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку з виправленням
самостійно виявлених помилок, відповідно яких за лютий 2004 року (вх.
1139/53) від'ємне значення податку на додану вартість було зменшено на
101757,00 гривень, за березень 2004 року (вх.1138/53) від'ємне значення податку
на додану вартість було зменшено на 208207,00 гривень, за квітень 2004 року
(вх.1137/53) від'ємне значення податку на додану вартість було зменшено на
195986,00 гривень, за червень 2004 року (вх.1136/53) від'ємне значення податку
на додану вартість було зменшено на 55361,00 гривень.

4
листопада
2005 року позивачем до Державної податкової інспекції у місті Сімферополі були надані нові уточнюючі розрахунки податкових зобов'язань з податку на додану вартість у зв'язку
з виправленням самостійно виявлених помилок, за лютий 2004 року
(вх.584/51), за березень 2004 року (вх.581/51), за квітень 2004 року
(вх.585/51), за червень 2004 року (вх.582/51), відповідно яких від'ємне значення податку на додану вартість у загальній
сумі 561311,00 гривень було відновлено. З урахуванням позитивного
значення податку на додану вартість у сумі 1159,00 гривень, залишок від'ємного
значення попереднього податкового періоду склав 560152,00 гривень. У даній
декларації позивач визначив напрямок бюджетного відшкодування податку на додану
вартість - на рахунок платника податків у банку. Одночасно до податкової
інспекції було надано заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування та розрахунок суми бюджетного відшкодування.

Вищий адміністративний суд України
погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, щодо неправомірності прийняття податковою інспекцією
податкового повідомлення-рішення №/0
від 30.03.2006 року про зменшення суми бюджетного відшкодування та вважає
правомірними вимоги позивача щодо відшкодування сум податку на додану вартість з наступних підстав:

Відповідно до підпункту 7.7.1 статті
7 Закону України „Про податок на додану
вартість" сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як
різниця між сумою податкового
зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого
звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього
пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові
періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до
закону), а при його відсутності -
зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Підпунктом „а" підпункту
7.7.2 Закону передбачено, що якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована
згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має
від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює
сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому
податковому періоді постачальникам
таких товарів (послуг).

Абзацом 1 підпункту 7.7.4 пункту
7.7 статті 7 Закону встановлено, що платник
податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми
бюджетного відшкодування, подає відповідному
податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Матеріалами
справи підтверджено, що позивач відобразив у рядку 25 податкової декларації з
податку на додану вартість за грудень 2005 року суму податку, яка підлягає
бюджетному відшкодуванню, - 560152,00 грн. та надав до податкової інспекції заяву про повернення суми бюджетного
відшкодування.

Відповідно до підпункту 15.3.1 пункту 15.3 статті 15 Закону
України „Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" заяви на повернення надміру сплачених податків,
зборів (обов'язкових платежів) або на їх відшкодування у випадках, передбачених
податковими законами, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, наступного за днем здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили порушень норм матеріального і процесуального
права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Отже, за таких обставин та з урахуванням
викладеного, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає ухвалу
Севастопольського апеляційного господарського
суду від 20.10.2006 року та постанову Господарського суду Автономної Республіки
Крим від 15.06.-22.06.2006 року у справі №2-25/9867-2006А такими, що прийняті з правильним застосуванням норм матеріального
та процесуального права, суди дали правильну оцінку обставинам справи, тому суд
касаційної інстанції не знаходить підстав, які могли б призвести до зміни чи
скасування рішень судів першої та апеляційної інстанції у справі №2-25/9867-2006А.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим залишити без
задоволення.

Ухвалу Севастопольського апеляційного господарського суду від
20.10.2006 року та постанову Господарського суду Автономної Республіки Крим від
15.06.-22.06.2006 року залишити без змін.

Справу № 2-25/9867-2006А повернути до Господарського
суду Автономної Республіки Крим.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав та в порядку, передбачених статтями 236-238
Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

підпис

Голубєва Г.К.

Судді

підпис

Брайко А.І.

підпис

Карась О.В.

підпис

Рибченко А.О.

підпис

Федоров М.О.

З оригіналом згідно

Суддя
Голубєва
Г.К.