Справа № 2-а-2513/07
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2007-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
№ 2 - а -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2007 року

9:45

м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд

у складі:

головуючого - судді Сапальової Тетяни Валентинівни,

за участю секретаря судового засідання Галянт Ілони Миколаївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14до управління праці та соціального захисту населення Барської районної
державної адміністрації Вінницької області про визнання незаконними дії
управління щодо виплати позивачам не в повному обсязі щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня, стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги
до 5 травня ветеранам війни та зобов'язання відповідача в подальшому
виплачувати зазначену допомогу у розмірі 3 мінімальних пенсій за віком, яка
буде встановлена Законом України «Про державний бюджет» на поточний рік,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,ОСОБА_13, ОСОБА_14звернулися до суду з вищезазначеними
позовними вимогами.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що позивачі мають статус ветеранів війни: учасників війни,
інвалідів війни, та право на пільги, передбачені Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме: на виплату щорічної
разової грошової допомоги у розмірі, що обчислюється з мінімальної пенсії за
віком. Виплату зазначеної допомоги здійснює управління праці та соціального
захисту населення Барської районної державної адміністрації Вінницької області
за місцем проживання позивачів.

Позивачі
вважають, що виплата зазначеної допомоги за 2004-2006 роки проводилась всупереч вимогам Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині розміру
виплат.

У зв'язку з
цим позивачі звернулися до суду з позовними вимогами про стягнення недоплаченої
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня ветеранам війни.

ОСОБА_13, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують
в повному обсязі.

Інші позивачі, представники позивачів у судовому засіданні позовні вимоги
підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не
з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність та заперечення,
в яких зазначив, що розміри
щорічної разової допомоги на відповідні роки були встановлені законами України
«Про державний бюджет» і виплачувались управлінням праці та соціального захисту
Барської районної державної адміністрації
у встановленому законодавством обсязі.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши позивачів, їх представників, оцінивши надані
докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з
нижченаведених підстав.

Судом у справі
встановлено наступне.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12є учасниками війни, що
підтверджується відповідними посвідченнями (НОМЕР_1., НОМЕР_2., НОМЕР_3.,
НОМЕР_4НОМЕР_5., НОМЕР_6., НОМЕР_7НОМЕР_8.,НОМЕР_9., НОМЕР_10.,НОМЕР_11.), і
мають право на пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

ПозивачОСОБА_13
є інвалідом війн 3 групи, ОСОБА_14-
інвалідом війни 1 групи, що підтверджується відповідними посвідченнями (серії Б
№ НОМЕР_12., серії Б НОМЕР_13.)

Статтею 13 цього Закону щорічно до 5 травня інвалідам
війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи -
десять мінімальних пенсій за віком; ІІІ групи - сім мінімальних пенсій за
віком.

Статтею 14 цього Закону передбачено, що учасникам війни щорічно до 5 травня відповідного року
виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

У зазначений позивачами період дія статей 13 - 14 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» призупинялася законами
України про Державний бюджет на відповідні роки в частині визначення розмірів
виплат вищезазначеної допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України
визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.

Згідно зі ст. 22 Бюджетного кодексу України розпорядник
бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у Законі
про Державний бюджет України чи рішенні про місцевий бюджет.

Статтею 23
Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов'язання та
платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного
призначення. Бюджетні призначення
встановлюються законом про державний бюджет України чи рішенням про місцевий
бюджет у порядку, визначеному цим Кодексом.

Статтею 17-1
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено, що щорічну виплату разової
грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених
статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв'язку або
через установи банків.

Відповідно
до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів, гарантії їх соціального
захисту» фінансування
витрат, пов'язаних з
введенням в дію
цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевого Бюджетів.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006
рік» у 2006 році розмір виплат щорічної разової грошової допомоги становив:
інвалідам війни ІІІ групи - 270 гривень, інвалідам
війни І групи у 2006 році - 400 грн.,
учасникам війни - 50 гривень.

Згідно з довідками, наданими управлінням праці та
соціального захисту населення Барської районної державної адміністрації,
позивачам у цій справі як учасникам війни у 2006 році разова грошова допомога
до 5 травня була виплачена у сумі 50 грн., інвалідам війни ІІІ групи у
2006 році - 270 грн., інвалідам війни І групи у 2006 році - 400 грн.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, у 2006 році управлінням праці і
соціального захисту населення Барської районної державної адміністрації була
виплачена позивачам щорічна разова
грошова допомога, передбачена Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», у розмірі, встановленому чинним у той період
Законом України «Про державний бюджет України».

Суд вважає, що органи праці і соціального захисту населення, здійснюючи
виплату грошової допомоги у розмірах,
встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», діяли
на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинними на час
проведення виплат законами України.

Що стосується вимог позивачів у частині зобов'язання відповідача і в
подальшому виплачувати щорічну разову
грошову допомогу до 5 травня не відповідає змісту законодавства. Судове рішення
повинно бути наслідком чинного правового регулювання. Воно не може обмежувати
волю законодавчого органу в майбутньому змінювати правове регулювання
суспільних відносин.

Стосовно
вимог позивачів у частині стягнення
недоплачених сум щорічної разової
грошової допомоги учасникам війни за 2004-2005 рр., суд приходить до висновку, що вони не підлягають задоволенню з підстав пропущення строку
звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Частиною 2 статті 99
КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Виплати разової грошової допомоги ветеранам
війни здійснюються щорічно до 5 травня у порядку, встановленому Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Кодекс
адміністративного судочинства України набрав чинності з 1 вересня 2005
року. До набрання чинності зазначеного
Кодексу судовий захист порушених
органами влади прав здійснювався у порядку, передбаченому Главою 31-А ЦПК
України (1963 р.), статтею 248-5 якої передбачено двомісячний строк звернення
до суду.

Судові витрати
компенсуються за рахунок держави, оскільки позивачі від сплати судового збору звільнені відповідно до
ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» та п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ч. 2 ст. 99, ст. 128, ст.ст. 158 -
163, 186, 254 КАС України,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,ОСОБА_13, ОСОБА_14у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Відшкодування судових витрат віднести за рахунок держави.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з
дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заява про апеляційне
оскарження та апеляційна
скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через
суд першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя