Справа № К-4573/06
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2007-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
справа № к-4573/06
Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в складі:
Суддів
- Смоковича М.І.,
Мироненка О.В. (суддя -
провівши попередній розгляд
адміністративної справи
за касаційною скаргою представника Обухівської
об'єднаної держаної податкової інспекції Київської області та Державної
податкової адміністрації України
рішення Миронівського районного суду Київської області від 17
березня 2005 року

та
ухвалу Апеляційного суду Київської області від 23 червня 2005
року

за скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до Обухівської об'єднаної держаної податкової інспекції
Київської області та державної податкової адміністрації України

на неправомірну бездіяльність Обухівської об'єднаної
держаної податкової інспекції Київської області та державної податкової
адміністрації України,-

В С Т А Н О В И ЛА :

У січні 2005 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2.
звернулася в суд зі скаргою на
неправомірну бездіяльність Обухівської об'єднаної держаної податкової інспекції
Київської області та державної податкової адміністрації України, посилаючись на
те, що вона та її сім»я за релігійними переконаннями не можуть мати
ідентифікаційні номера, в тому числі і неповнолітня дитина, а відповідач
незаконно відмовив у звільненні її сина від присвоєння ідентифікаційного
номера, чим порушив Закон України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та
інших обов'язкових платежів».

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 17 березня 2005
року було задоволено скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23 червня 2005 року
апеляційну скаргу відповідачів було відхилено, рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі представник відповідачів просить
скасувати рішення суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанцій, посилаючись
на порушення норм матеріального і процесуального права.

Верховний Суд України листом від 6 жовтня 2005 року на підставі п.10
"Прикінцевих та перехідних положень" Кодексу адміністративного
судочинства України, направив справу для вирішення до Вищого адміністративного
суду України.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно
до статті 1 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових платежів», для осіб, які через свої релігійні
або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше
встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів.

Суд, задовольняючи скаргу, дійшов вірного висновку, що Порядок внесення
відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної
особи - платника податків та інших обов'язкових платежів зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 20 жовтня 2004 року № 1345/9944 передбачає
механізм звільнення від прийняття ідентифікаційного номера осіб, які досягли
певного віку, та мають паспорт громадянина України. А особа, в інтересах якої
звернулась скаржниця до суду, цього віку не досягла, хоча здатна мати права та
обов'язки з моменту народження. Відповідно до Положення про карту фізичної
особи - платника податків, передбачає порядок видачі карток неповнолітнім
дітям, але механізму звільнення від прийняття ідентифікаційного номера осіб,
які не досягли повноліття на даний час не існує.

Відповідач не надав скаржниці відповідних листів та довідок про те, що
ідентифікаційний номер дитині не буде присвоєно.

Посилаючись на зазначені обставини, суд дійшов обґрунтованого висновку
щодо порушення прав осіб, які не досягли
повноліття на звільнення від прийняття ідентифікаційного номера, а тому вимоги
їх законного представника є обґрунтованими.

З огляду на викладене, постановлене по справі судове рішення відповідає
обставинам справи, наданим доказам та нормам матеріального і процесуального
закону, а доводи касаційної скарги його
не спростовують.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального
права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, то суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220¹, 223, 224, Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну
скаргу представника Обухівської об'єднаної держаної податкової інспекції
Київської області та державної податкової адміністрації України залишити без
задоволення, рішення Миронівського районного суду Київської області від 17
березня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 23 червня
2005 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.237 КАС
України.

Смокович
М.І.

Судді:

Весельська Т.Ф.

Горбатюк С.А.

Чумаченко Т.А.

Мироненко О.В.

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

вул.
Московська, 8, м. Київ, 01010

справа № к-4693/06

У Х В А
Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

6 червня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в складі:

Суддів
- Смоковича М.І.,

Весельської Т.Ф.,

Горбатюка С.А.,

Чумаченко Т.А.,

Мироненка О.В. (суддя -
доповідач)

провівши попередній розгляд адміністративної
справи

за касаційною скаргою представника Обухівської
об'єднаної держаної податкової інспекції Київської області та Державної
податкової адміністрації України

на
рішення Миронівського районного суду Київської області від 17
березня 2005 року

та
ухвалу Апеляційного суду Київської області від 23 червня 2005
року

за скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до Обухівської об'єднаної держаної податкової інспекції
Київської області та державної податкової адміністрації України

на неправомірну бездіяльність Обухівської об'єднаної
держаної податкової інспекції Київської області та державної податкової
адміністрації України,-

В С Т А Н О В И ЛА :

У січні 2005 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2.
звернулася в суд зі скаргою на
неправомірну бездіяльність Обухівської об'єднаної держаної податкової інспекції
Київської області та державної податкової адміністрації України, посилаючись на
те, що вона та її сім»я за релігійними переконаннями не можуть мати
ідентифікаційні номера, в тому числі і неповнолітня дитина, а відповідач
незаконно відмовив у звільненні її сина від присвоєння ідентифікаційного
номера, чим порушив Закон України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та
інших обов'язкових платежів».

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 17 березня 2005
року було задоволено скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 23 червня 2005 року
апеляційну скаргу відповідачів було відхилено, рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі представник відповідачів просить
скасувати рішення суду першої та ухвалу суду апеляційної інстанцій, посилаючись
на порушення норм матеріального і процесуального права.

Верховний Суд України листом від 6 жовтня 2005 року на підставі п.10
"Прикінцевих та перехідних положень" Кодексу адміністративного
судочинства України, направив справу для вирішення до Вищого адміністративного
суду України.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає
задоволенню.

Відповідно
до статті 1 Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових платежів», для осіб, які через свої релігійні
або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше
встановлені форми обліку платників податків та інших обов'язкових платежів.

Суд, задовольняючи скаргу, дійшов вірного висновку, що Порядок внесення
відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної
особи - платника податків та інших обов'язкових платежів зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 20 жовтня 2004 року № 1345/9944 передбачає
механізм звільнення від прийняття ідентифікаційного номера осіб, які досягли
певного віку, та мають паспорт громадянина України. А особа, в інтересах якої
звернулась скаржниця до суду, цього віку не досягла, хоча здатна мати права та
обов'язки з моменту народження. Відповідно до Положення про карту фізичної
особи - платника податків, передбачає порядок видачі карток неповнолітнім
дітям, але механізму звільнення від прийняття ідентифікаційного номера осіб,
які не досягли повноліття на даний час не існує.

Відповідач не надав скаржниці відповідних листів та довідок проте, що
ідентифікаційний номер дитині не буде присвоєно.

Посилаючись на зазначені обставини, суд дійшов обґрунтованого висновку
щодо порушення прав осіб, які не досягли
повноліття на звільнення від прийняття ідентифікаційного номера, а тому вимоги
їх законного представника є обґрунтованими.

З огляду на викладене, постановлене по справі судове рішення відповідає
обставинам справи, наданим доказам та нормам матеріального і процесуального
закону, а доводи касаційної скарги його
не спростовують.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального
права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, то суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 210, 220, 220¹, 223, 224, Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Касаційну
скаргу представника Обухівської об'єднаної держаної податкової інспекції
Київської області та державної податкової адміністрації України залишити без
задоволення, рішення Миронівського районного суду Київської області від 17
березня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 23 червня
2005 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.237 КАС
України.

Судді:
підписи

Копія вірна
Мироненко О.В.