Справа № 3-408/12.03.2007року
Суддя: Крисанова В.І.
Дата ухвалення: 2007-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №3-408
ПОСТАНОВА

22березня2007
року смт. Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Херсонської області
Крисанова В.І., розглянувши матеріали, які
надійшли від державного інспектора праці в Херсонській області про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки села Федосіївка Іванівського району Херсонської області, мешканки АДРЕСА_1, громадянки України,
працюючої головним бухгалтером Іванівського колективного підприємства «Райагробуд» в смт Іванівка Херсонської області з 15
грудня 1983 року, за ч.1 ст. 41 КУпАП,

встановив:

На ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за те, що
вона працюючи головним бухгалтером Іванівського
колективного підприємства «Райагробуд» в смт Іванівка Херсонської
області ( далі - підприємство) допустила порушення трудового законодавства, а саме: 1) вимоги ст.24 Закону України
«Про оплату праці», ст.115 КЗпПУ, розділу «Заробітна плата»
колективного договору, тим, що фактично оплата праці на підприємстві проводиться один разу на місяць (що підтверджується
видатковими касовими ордерами № 1 від 31.01.2006 року -
за січень 2006 року, № 2 від 28.02.2006 року - за лютий 2006 року, № 3 від 31.03.2006 року - за березень 2006 року, № 4 від
28.04.2006 року - за квітень 2006 року, № 5 від
30.05.2006 року - за травень 2006 року, № 6 від 27.06.2006 року -за червень 2006 року, № 7 від 28.07.2006 року - за липень
2006 року, № 8 від 30.08.2006 року - за серпень 2006 року, № 9 від 29.09.2006 року - за
вересень 2006 року, № 10 від

2006
року - за жовтень 2006 року, № 11
від 28.11.2006 року, № 12 від 29.12.2006 року, № 1 від 30.01.2007 року - за січень 2007 року ); 2) ст.116 КЗпПУ тим, що
розрахунок зі звільненим працівником ОСОБА_2
проведено несвоєчасно ( наказ про звільнення ОСОБА_2 підписано 02.01.2007 року,
а розрахунок у сумі 351,55 гривень проведено

2007
року відповідно до видаткового
касового ордеру № 1 від 30.01.2007 року), при цьому в порушення ст.117 КУпАП
середній заробіток за весь час затримки розрахунку не нараховано; 3) ст.22
Закону України «Про оплату праці», тим що на протязі 2006 року підприємством в односторонньому порядку було погіршено
умови праці всіх працівників ( зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, тим,
що у травні та червні місяцях 2006 року цим
працівникам нараховано 350 гривень за 159 годин роботи. В липні 2006 року ОСОБА_3 нараховано 116,67 грн. за 56 годин роботи,
ОСОБА_2 375 гривень за 168 годин роботи. У серпні 2006 року
ОСОБА_2 нараховано 375 гривень за 175 годин роботи, у вересні 2006 року цим
працівникам за 168 годин роботи нараховано 375 гривень. Питання погіршення умов оплати праці з трудовим колективом не
узгоджувались); 4) ст.ЗЗ Закону України «Про оплату праці», ч.б ст.95 КЗпПУ та
Закону України від 06.02.2003 року № 491-ІУ «Про
внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація заробітної плати працівникам у 2006
році проведена неправильно ( так, у липні 2006 року проведено
нарахування індексації за січень- червень 2006 року, зокрема ОСОБА_4
- 8,40 грн., ОСОБА_1-12,60 грн., ОСОБА_3-8,40 грн., ОСОБА_2-10,25 грн. та у серпні 2006 року нараховано індексацію ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 по 4, 50 грн., /
всього нараховано 53,15 грн./, хоча заробітна плата індексації в ці місяці не підлягала. Натомість,
не нарахована індексація за жовтень-грудень

2

2006 року, так як підвищення
заробітної плати було у березні 2006 року. У жовтні та листопаді 2006 року приріст індексу споживчих цін становив 1,1, у грудні
2006 року -3,1. Всього сума не нарахованої та
невиплаченої індексації складає 99,43 грн., в тому числі: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - по 26,75 грн., ОСОБА_3- 26, 57 грн.,
ОСОБА_2 -19,36 грн.); 5) ст.34 Закону України
«Про оплату праці», Закону України від 19.10.2000 року № 2050- III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати» та Постанови КМУ від
21.02.2001 року № 159 «Про затвердження Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати», тим що компенсація невиплаченої
індексації не проведена.

ОСОБА_1 при складані протоколу про адміністративне правопорушення та при розгляді справи в суді вину свою визнала частково,
пояснивши, що розрахунок зі звільненим працівником ОСОБА_2 проведено
несвоєчасно, так як він надав письмову заяву про отримання коштів
пізніше, в зв'язку з тим, що перебував у від'їзді за сімейними обставинами, індексація заробітної плати в 2006
році нараховувалася і виплачувалася згідно приросту індексу споживчих цін та згідно таблиці в журналі «Все про
бухгалтерський облік» № 109 від 16
листопада 2006 року. Після перевірки зроблено перерахунок індексації і нараховано компенсацію частково невиплаченої
індексації, так як індексація і виплата була зроблена у липні та серпні місяцях
2006 року. Донараховано різницю і виплачено за жовтень -грудень місяці індексацію в сумі 46,28 гривень
та компенсацію в сумі 2, 34 гривні. На момент
розгляду справи в суді усі порушення усунені. На протязі 2006 року
підприємством не в односторонньому порядку було погіршено умови праці всіх
працівників, а ці умови обговорювалися
і затверджувалися загальними зборами працівників підприємства.

В підтвердження своїх пояснень ОСОБА_1 при розгляді справи в суді
представила ксерокопію видаткового касового
ордеру № 7 від 15.02.2007 року про виплату працівникам згідно відомості індексації та компенсації в сумі 48,62 грн., ксерокопію
відомості на виплату індексації та компенсації
заробітної плати працівникам у лютому 2007 року, ксерокопію заяви працівника
ОСОБА_2 від 30 січня 2007 року про виплату йому розрахунку по заробітній платі при звільненні в сумі 351,35 грн. в зв'язку
з тим, що своєчасно він не зміг їх отримати,
так як від'їзджав по сімейним обставинам, витяг з протоколу № 1 загальних зборів працівників підприємства від 03.01.2006 року
про скорочений режим роботи підприємства в
січні-лютому 2006 року, витяг з протоколу № 2 загальних зборів
працівників підприємства від 03.04.2006 року про оплату праці працівникам в квітні 2006 року на рівні
мінімальної заробітної плати в зв'язку з відсутністю замовлень на будівництво, витяг з протоколу № 3
загальних зборів працівників підприємства від 04.05.2006 року про оплату праці в травні, червні 2006 року на
рівні мінімальної заробітної плати в
зв'язку з відсутністю замовлень на будівництво, витяг з протоколу № 4 загальних зборів працівників підприємства від
03.07.2006 року про оплату праці в липні 2006 року на рівні мінімальної заробітної плати в зв'язку з відсутністю
замовлень на будівельні роботи, витяг
з протоколу № 5 загальних зборів працівників підприємства від 01.08.2006 року про режим роботи підприємства у
серпні - вересні місяці 2006 року в зв'язку з відсутністю будівельних
робіт.

При розгляді
справи в суді не підтвердилась вина ОСОБА_1 в тому, що на підприємстві було порушення ст. 22 Закону України
«Про оплату праці» - прийняття в односторонньому
порядку рішень з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами
на протязі 2006 року, так як ОСОБА_1 представлені
витяги з протоколів загальних зборів трудового колективу щодо оплати праці на рівні мінімальної заробітної плати в зв'язку з
відсутністю замовлень на будівництво, переходу на неповний робочий день.

Також не підтвердилась вина ОСОБА_1 в несвоєчасному проведенні розрахунку
зі звільненим працівником ОСОБА_2, так як він
знаходився у від'їзді в зв'язку із сімейними обставинами.

2

Підтвердилось те, що ОСОБА_1 неправильно розрахувала індексацію заробітної плати,
що по суті є дисциплінарним порушенням і не тягне адміністративної
відповідальності.

Також підтвердилось те, що заробітна плата виплачувалась один раз на
місяць, в той час, як колективним договором
встановлено виплату заробітної плати двічі на місяць.

ОСОБА_1 пояснила, що працівники не бажають одержувати заробітну плату двічі
на місяць, є відповідні заяви.

При даних обставинах суд вважає порушення термінів виплати заробітної плати
малозначним і таким, що спричинило незначну шкоду трудовим відносин, що дає
підстави вважати вчинене правопорушення
малозначним та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. 22, ст. 221 КУпАП
України, судя

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП в зв'язку з малозначністю вчиненого
адміністративного правопорушення, адміністративну справу закрити.

Постанова оскарженню не підлягає, але може бути опротестована прокурором в установленому
законом порядку.