Справа № 22-а-182/07
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2007-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Сугачова О.О.
Категорія: Доповідач
оскарження дій або бездіяльності суддя Григоров
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2007 року

№ 22-а-182/07

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного
суду у складі:

Головуючого судді - Мельнікова Л.В.

Суддів - Григоров А.М., Подобайло З.Г.

при секретарі: Спесивцева О.В.

за участі:

позивач - ОСОБА_1.

представник позивача - ОСОБА_2.

представник відповідача - Корнієнко О.В.

представник 3-ї особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2на постанову Московського районного cуду м. Харкова від 28
лютого 2007 року по справі № 2-а-24/07

за позовом ОСОБА_1

до УПФУ в Московському районі м.
Харкова,

3-я особа Державне підприємство «Завод імені
Малишева»

про визнання права на пільгову пенсію за віком та призначення пільгової пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з адміністративним
позовом до Управління пенсійного фонду України в Московському району м.
Харкова, 3-тя особа - ДП «Завод ім. Малишева» про визнання права на пільгову
пенсію.

28 лютого 2007 року постановою Московського
районного суду м. Харкова у задоволенні позову ОСОБА_1 до УПФУ в Московському
районі м. Харкова, 3-я особа Державне підприємство «Завод імені Малишева»
про визнання права на пільгову пенсію за
віком та призначення пільгової пенсії відмовлено.

ОСОБА_1. не погодився з вказаною постановою,
подав апеляційну скаргу в якій вказує, що
судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального
права.

Посилається на те, що в трудовій книжці
містяться записи які дають право позивачу на пільгову пенсію, зазначає, що
позивач підпадає під відповідну категорію осіб.

Позивач просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову, якою
позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача та
позивач апеляційну скаргу підтримали.

Представник відповідача в судовому засіданні
проти апеляційної скарги заперечує, вважає її необґрунтованою.

Представник третьої особи не підтримує
скарги. В судовому засіданні зокрема заявив, що в трудовій книжці ОСОБА_1.
зроблений запис якій дає право на пільгову пенсію помилково.

Вивчивши апеляційну скаргу, матеріали справи,
вислухавши осіб, які з'явилися у судове засідання, суд апеляційної інстанції
вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Приймаючи постанову суд першої інстанції
виходив з наступного.

Позивач з ІНФОРМАЦІЯ_1. по ІНФОРМАЦІЯ_2.
працював на електродільниці цеху № НОМЕР_1паяльщиком, з ІНФОРМАЦІЯ_3., у
зав'язку зі введенням нових тарифів умов оплати праці ОСОБА_1. підтверджений
4-й розряд паяльщика з застосуванням олов'яно - свинцевих припоїв у бригаді №
НОМЕР_2на ДП «Завод ім. Малишева» (а.с.4-10).

27 лютого 2006 р. позивач звернувся до
відповідача з заявою про встановлення йому пільгової пенсії по Списку №1. Йому
було відмовлено листом від 06.03.2006 р. в зв'язку з відсутністю підтвердження
стажу що дає право на таку пенсію, та відсутністю довідки про такий стаж з ДП Завод у ім.. Малишева (третя особа по
справі).

Основним документом, що підтверджує наявність
трудового стажу для призначення пенсії є трудова книжка, що передбачено ст. 62
ЗУ «Про пенсійне забезпечення», а за відсутністю трудової книжки або
відповідних записів у ній, згідно п.20 Порядку підтвердження наявного трудового
стажу (Постанова КМУ від 12.08.1993р., № 637), що визначають право на пенсію,
для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи довідки
підприємств, організацій.

ОСОБА_1. уточнююча довідка до УПФУ в
Московському районі м. Харкова

надана не була.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що
на підставі наданих суду документів, позивач не має права на пільгове
забезпечення за Списком № 1, оскільки, працюючи на електродільниці цеху №
НОМЕР_1та виконуючи паяльні роботи, пов'язані з паянням і лудінням виробів
припоями, що містять свинець, був зайнятий не повний робочій день (а.с.48).

Посилається на те, що відповідно до п. «а»
ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» за № 1788 від 05.11.1991р. право на
пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники(чоловіки), зайняті повний
робочий день на роботах з особливо шкідливими умовами і особливо важкими
умовами праці за Списком № 1 та ця норма діє з 01.01.1992р.. Вказує, що порядок
призначення пільгових пенсій особам, які працювали до введення в дію ЗУ «Про
пенсійне забезпечення» на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, що
передбачалось раніше діючим законодавством, визначається ст. 100 цього Закону.
До набрання чинності зазначеного вище закону умови призначення пенсії на
пільгових умовах визначались ст. 9 Закону СРСР від 14.07.1956р. «Про державні
пенсії», при цьому, працівники-чоловіки, зайняти на такими умовами раці (в
гарячих цехах) по списку виробництв, цехів, професій і посад мали право на
призначення пенсії на пільгових умовах при досягненні 50 років і при стажі
роботи не менш 20 років, та не менш 10 років на роботах зі шкідливими і важкими
умовами праці. Звертаючись до відомостей, зазначених у трудовій книжці
позивача, вбачається, що останнього прийнято на завод в цех № НОМЕР_1паяльщиком
1р. від ІНФОРМАЦІЯ_1., а у відповідності до розділу XXI «Загальні професії»
вказаного Списку № 1 зазначена професія «паяльщики по свинцю
(свинцовопаяльщики) , що не вбачається у трудовій книжці.

Крім цього, суд першої інстанції прийняв до
уваги, що позивач раніше звертався до суду зі скаргою на дії ДП «Завод ім.
Малишева» із зобов'язанням надати йому довідку для оформлення пільгової пенсії,
але рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.04.04р. скарга
ОСОБА_1. залишена без задоволення та ухвалою судової палати по цивільних
справах апеляційного суду Харківської області від 22.06.04р. рішення залишено
без зміни, тобто на сьогоднішній час набрало чинності.

На підставі наведеного суд першої інстанції
робить висновок, що , доводи позивача та його представника не відповідають
дійсності та суперечать діючому законодавству, отже позов ОСОБА_1. не підлягає
задоволенню у повному обсязі.

З такими висновками суду першої інстанції не
можна погодитися.

Позивач з ІНФОРМАЦІЯ_1. по ІНФОРМАЦІЯ_2.
працював на електродільниці цеху № НОМЕР_1паяльщиком, з ІНФОРМАЦІЯ_3., у зв'язку
із введенням нових тарифів умов оплати праці ОСОБА_1. підтверджений 4-й розряд
паяльщика з застосуванням олов'яно - свинцевих припоїв у бригаді № НОМЕР_2на ДП
«Завод ім. Малишева» (а.с.5-10), що підтверджується наказами, вказаними в
трудовій книжці.

Основним документом, що підтверджує наявність
трудового стажу для призначення пенсії є трудова книжка, що передбачено ст. 62
Закону України «Про пенсійне забезпечення», а за відсутністю трудової книжки
або відповідних записів у ній, згідно п.20 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу (Постанова КМУ від 12.08.1993р., № 637), що визначають право на
пенсію, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючи
довідки підприємств, організацій.

Як свідчить сама запис в трудовій книжці , ОСОБА_1.
працював паяльщиком на умовах сдельно
гарячих та сдельно тяжких, про що свідчать відмітки у трудовій книжці
(«СГ» та «СТ»). Правомірність такої розшифровки
вбачається з письмових пояснень третьої особи. Відповідне скорочення
завод ім.. Малишева використовував у трудовій книжці саме для визначення
сдельно гарячих та сдельно важких робіт.

Таким чином, записи в трудовій книжці
свідчать про те, що позивач працював паяльщиком на «гарячих» та «тяжких»
умовах.

Судова колегія зазначає, що згідно з Списком цехів, професій
та посад, затверджених Радою Міністрів СРСР от 22.08.1956р, за №1173, де в
Списку №1, розділі ХI "Машинобудування", розділ 4 "Інші професії
по металообробці", внесена професія "паяльщик", передбачена ЕТКС
вип.2, 1969, 1986 р.р., розділ "Слюсарні та слюсарно-збиральні роботи.
Визначення відповідає характеру праці та професій позивача, які вбачаються в
його трудовій книжці.

Таким чином, у пенсійного фонду не було підстав відмовляти в наданні
ОСОБА_1. пільгової пенсії, та вимагати підтвердження пільгового стажу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
загальні правила використання Списку №1 передбачають, що право на пенсію по
пільговим умовам мають робітники, зайняті виконанням робіт, передбачених цим
Списком, протягом повного робочого дня. Під повним робочим днем мається на увазі не менш 80% робочого часу на виконання робіт з шкідливими та тяжкими умовами праці.

При цьому виконання підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних
робіт, а також робіт поза межами свого робочого місця в цілях забезпечення
виконання своїх трудових функцій не позбавляє робітника права на пільгове
пенсійне забезпечення.

Доказом, що позивач повний робочий день
працював на роботах с важкими та шкідливими умовами праці, є факт наявності у
нього за період с 1974 по 1992р.р. додаткової відпустки 12 календарних днів,
спецхарчування, 4% доплати до його погодинної тарифної ставки, т.я. у
відповідності з затвердженою Постановою
Державного комітету Ради Міністрів СРСР по питанням праці та заробітної платні
від 21.11.1975р. за №237/п-20 "Інструкцією про порядок застосування Списку
виробництв, цехів, професій та посад з шкідливими та важкими умовами праці,
робота на яких дає право на додаткову відпустку та скорочений робочий
день",..."робітник має право на додаткову відпустку 12 календарних
днів та спецхарчування тільки у випадках зайнятості працею з шкідливими умовами
праці повний робочий день."...

Наведені пільги отримувалися позивачем, що
підтверджується листом ДП «Завод імені В. О. Малишева» НОМЕР_3р. (арк.. справи
154- 157). Крім того, в цій довідці
зазначено, що найменування професії позивача, вказувалося в відповідності до
Списку №1 і перейменовано не було.

Наведені докази в сукупності свідчать про те,
що позивач працював по Списку №1 та має право на пільгову пенсію.

Посилання на довідки заводу ім. Малишева суд
не приймає, оскільки вказуючи, що ОСОБА_1. працював менш 80 відсотків в тяжких
умовах, третя особа не надає жодного доказу таким твердженням та вони
протерічать діям третьої особи по наданню пільг ОСОБА_1. в період праці та
зробленим у трудовій книжці записам.

Той факт, що атестація робочого місця ОСОБА_1
не проводилася, не свідчить про те, що він не працював по Списку №1. Проведення
атестації є обов'язком адміністрації підприємства, а не працівника, тому її
відсутність суд розцінює на користь позивача. Крім того, станом на 1 серпня
1992 року, коли Постановою Кабінету Міністрів України була передбачена
необхідність такої атестації , у позивача уже був необхідний стаж , під час
набуття якого вимоги щодо атестації не існувало.

Стосовно посилання суду першої інстанції на
преюдиційні факти, встановлені рішенням Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 14.04.04р., то колегія суддів зазначає, що цим рішенням не
встановлено порушень з боку посадових осіб заводу ім.. Малишева при не
видачі довідки ОСОБА_1на пільгову пенсію, тобто порушення не доведені.

Але згідно ч.1 ст. 72 КАС України, обставини,
встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській
справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
При цьому ці обставини не потребують доведення, щодо осіб які беруть участь у
справі. Юридичні оцінки обставин не є преюдиційним фактом. Будь-яких
встановлених обставин щодо самого ОСОБА_1. в рішенні суду не вбачається. Суд,
приймаючи рішення, лише встановив факт праці ОСОБА_1. у третьої особи та описав зміст документів, які є в матеріалах
справи та зробив висновок про відсутність порушень з боку посадових осіб заводу
ім.. Малишева та відсутність даних про порушення ними законодавства. Але, крім
факту праці, ні яких обставин рішенням у
справі встановлено не було.

Крім того, суд зазначає, що при розгляді
даної адміністративної справи позивачем надані докази та досліджені обставини,
які згідно рішення не досліджувалися та не оцінювалися при розгляді цивільної
справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить
до висновку, що суд першої інстанції не правильно встановив фактичні обставини
справи і прийняв неправильне рішення.

Враховуючи наведене постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а
позов задоволенню. Визначаючи момент з якого позивач має право на пільгову
пенсію, суд виходить з вимог позову та відповідного факту звернення позивача до
управління пенсійного фонду 27.02. 2006
р..

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2задовольнити.

Постанову Московського районного cуду м. Харкова від 28
лютого 2007 року по справі № 2-а-24/07 скасувати. Прийняти нову постанову якою
позов задовольнити.

Визнати право
ОСОБА_1на пільгову пенсію за віком та зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Московському району м. Харкова призначити ОСОБА_1пільгову
пенсію за віком з моменту визнання за ним права на пільгову пенсію з 27.02.
2006 р..

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Повний
текст виготовлено та підписано 10 вересня 2007 року

Головуючий
Мельнікова Л.В.

Судді
Григоров А.М.

Подобайло З.Г.