Справа № 22-а-732\07
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2007-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22-а- 73207 Головуючий 1
інстанції:Георгієвський В.Д.
Категорія : скасування постанови Доповідач: Подобайло З.Г.
Постанова

Іменем України

23 серпня 2007 року

м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Подобайло З.Г.

Суддів - Мельнікової Л.В.

- Сіренко
О.І.

за
участю секретаря судового засідання - Спесивцевої О.В.

та
осіб, які беруть участь у справі:

представник позивача - не явився

представник відповідача - не явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на постанову господарського
суду Полтавської області від 24.04.2007року по справі № 22/457

за
позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в особі територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті в Полтавській області

про скасування постанови про застосування до суб'єкта підприємницької
діяльності фінансових санкцій

встановив
:

Позивач,
Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1, звернувся до суду з
позовом про скасування постанови територіального управління Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті в Полтавській області НОМЕР_1 про
застосування санкцій .

Постановою
господарського суду Полтавської області від 24.04.2007року по справі № 22/457
за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до Головної державної інспекції на
автомобільному транспорті в особі
територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті в Полтавській області про скасування постанови про застосування до
суб'єкта підприємницької діяльності фінансових санкцій, в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з постановою суду
першої інстанції подав апеляційну скаргу , в якій просить суд скасувати
постанову Господарського суду Полтавської області від 24.04.07 в справі №
22/457 як незаконну та необґрунтовану та ухвалити нове рішення , якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В
апеляційній скарзі зазначає, що господарський суд Полтавської області,
ухвалюючи постанову, не дослідив докази та доводи, якими позивач обґрунтовував
позовні вимоги , судом не враховано, що
оскаржена постанова прийнята відповідачем у спосіб, що не передбачений
Конституцією та законами України, без урахування права позивача на участь у
процесі прийняття постанови.

В запереченнях
на апеляційну скаргу відповідач вважає постанову суду законною та
обґрунтованою, просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити.

Апелянт,
представник відповідача до засідання суду апеляційної інстанції не прибули,
хоча про час і місце слухання справи належним чином повідомлені.

Відповідно
до вимог ст.187 ч. 4 Кодексу адміністративного судочинства України фізична
особа - підприємець ОСОБА_1 та
представник відповідача Дудко Н.А. просять розглянути справу за їх відсутністю.

Заслухавши
суддю-доповідача, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанову
господарського суду Полтавської області від 24 квітня 2007 року слід скасувати
у відповідність до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, з підстав неповного з'ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення для справи та порушення норм
процесуального права що призвело до неправильного вирішення справи.

Постановою
за НОМЕР_1 начальника територіального управління Головної державної інспекції
на автомобільному транспорті в Полтавській області, за надання 16 вересня 2006 року СПДФО ОСОБА_1
, свідоцтво про держреєстрацію НОМЕР_2 видане Октябрським РВК, ліцензія
НОМЕР_3 видана Укравтотрансом, що є
порушенням законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність
передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» ,
застосована фінансова санкція в сумі 1700,0 грн.

З матеріалів справи вбачається, що підставою
прийняття такого рішення є протокол НОМЕР_4 про виявлене під час перевірки
автотранспортного засобу, що належить ОСОБА_1, порушення ст.. 39 Закону України «Про автомобільний
транспорт».

З
цього протоколу вбачається, що ОСОБА_1, 16 вересня 2006 року здійснював
нерегулярні перевезення пасажирів в кількості 41 чоловіка без договору з замовником, чек про оплату
відсутній, відсутня страховка на пасажирів
( а.с. 20).

В
протоколі зазначено, зо йому роз»яснино порядок розгляду справ про порушення
законодавства про автомобільний транспорт, передбачений ст.. 70 Закону України
«Про автомобільний транспорт» та розгляд справи відбудеться 22.09.2006 року в
приміщенні Управління автотранспортної
інспекції у полтавській області.

За
змістом п. З ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони на підстав, у межах та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та законами України.

Згідно
зі ст. 60 від Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001
року, в редакції Закону від 23 лютого 2006 року, - до автомобільних
перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт
застосовуються санкції у вигляді штрафів.

Окрім інших порушень, - за надання послуг з
перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких
визначений статтями 39 та 48 цього Закону, передбачений штраф у розмірі ста
неоподаткованих мінімумів доходів громадян (1700,0 грн.).

Також
передбачено, що від імені центрального органу виконавчої влади з питань
автомобільного транспорту розглядати справи про стягнення у вигляді штрафів за
порушення, викладені у цій статті, мають право посадові особи урядового органу
державного управління з питань контролю на автомобільному транспорті.

Постановою
Кабінету Міністрів України за № 1190 від 08 вересня 2004 року утворено Головну
державну інспекцію на автомобільному транспорті як урядовий орган державного
управління у складі Міністерства транспорту та зв'язку та затверджено положення
про Головну державну інспекцію на
автомобільному транспорті.

Відповідно
до п. 8 положення про Головну державну інспекцію на автомобільному транспорті,
головавтотрансінспекція для виконання
покладених на неї завдань може за погодженням з Міністром транспорту та зв'язку
утворювати територіальні органи.

Наказом Міністерства транспорту та зв'язку за
№ 888 від 14 грудня 2005 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України за
№ 1573/11853 28 грудня 2005 року,
затверджено положення про територіальні органи Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті.

З Положення вбачається, що основними
завданнями територіальних управлінь у відповідному регіоні є: здійснення
відповідно до законодавства державного нагляду за дотриманням правил безпечного
функціонування автомобільного транспорту загального користування; здійснення
державного контролю за дотриманням суб'єктами господарювання усіх форм
власності нормативно-правових актів, стандартів і норм перевезення вантажів і
пасажирів автомобільним транспортом загального користування; забезпечення
дотримання вимог законодавства у сфері ліцензування в автомобільному транспорті
загального користування.

Відповідно до покладених на них завдань у
відповідному регіоні територіальні управління, крім іншого, здійснюють
державний контроль за виконанням суб'єктами
господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного
транспорту загального користування, правил перевезень пасажирів і вантажів; дотримання вимог нормативно-правових актів,
стандартів і норм, що регулюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом; здійснюють державний нагляд за забезпеченням безпеки перевезень
суб'єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного
транспорту загального користування.

Із аналізу положень Закону України «Про
автомобільний транспорт», положення про Головну державну інспекцію на
автомобільному транспорті, положення про територіальні органи Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті, колегія судів приходить до
висновку про наявність повноважень у начальника територіального управління
Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Полтавській області
щодо застосування стягнень у виді штрафів до автомобільних перевізників за
порушення законодавства про автомобільний транспорт, які передбачені ст. 60
Закону України «Про автомобільний
транспорт».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
автомобільний транспорт», автомобільний перевізник, це фізична або юридична
особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власні кошти перевезення
пасажирів чи(та) вантажів транспортними засобами.

Статтею 3 цього Закону встановлено, що цей Закон регулює відносини між
автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами
виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками
транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами -
суб'єктами підприємницької діяльності автомобільного транспорту та безпеку
перевезень.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати
і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному
транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких
виконуються пасажирські перевезення.

Зокрема,
документами для нерегулярних
пасажирських перевезень є:

для
автомобільного перевізника -
ліцензія, документ, що засвідчує використання
автобуса на законних
підставах, інші документи, передбачені законодавством
України;

для водія автобуса - посвідчення водія
відповідної категорії, реєстраційні
документи на транспортний засіб,
ліцензійна картка, дорожній
лист, договір із
замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату
транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що16.09.2006 року відповідачем був складений протокол
НОМЕР_4 про те, що позивачем надавались послуги з перевезення 41 пасажира без
оформлення договору з замовником, чека про сплату транспортних послуг,
страхового поліса на пасажирів. Вказаний протокол позивач підписав без
зауважень, про час розгляду справи був повідомлений. На підставі вказаного
протоколу була винесена постанова НОМЕР_5,
якою застосовано до позивача фінансові санкції в сумі 1700,0 грн. за
порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Судом
першої інстанції твердження позивача, що ним був укладений 16.09.06 р. договір
з садовим товариством «Джерело-2» на перевезення пасажирів, суд до уваги не
прийняв, оскільки він не підписаний позивачем, крім того перевірка проводилась
о 6 годині 10 хвилин, сам позивач не заперечував про перевезення пасажирів без
укладання договору, квитково- касовий лист оформляється лише при здійсненні регулярних перевезень
пасажирів затвердженому маршруту, на лобовому склі був відсутній трафарет «На
замовлення», як того вимагає п.90 Правил надання послуг пасажирського
автомобільного транспорту, позивач не надав суду страхового полісу на
пасажирів, який він мав мати при перевезенні пасажирів.

Колегія
суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки
матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 16.09.2006 здійснював перевозку
пасажирів при наявності договору
із замовником транспортних послуг (а.с. 12), безпідставно не взяті до уваги твердження
позивача про наявність договору на момент перевірки, який не влаштував
інспекторів , як і не влаштував документ у вигляді квитково- касового листа,
який свідчить про продаж позивачем квитків та отримання ним коштів за перевезення у розмірі 123,0 грн. ( а.с. 13).

Відповідачем не доведено, що квитково-касовий
лист не є в розумінні ст. 39 Закону
України «Про автомобільний транспорт» документом, що засвідчує оплату транспортних
послуг.

Твердження суду першої інстанції щодо
можливості оформлення квитково-касового листа виключно при здійсненні
регулярних перевезень пасажирів по затвердженому маршруту є неправомірним, оскільки суперечить ст. 39 цього Закону.

Таке порушення, як відсутність на лобовому
склі трафарету "На

замовлення"
взагалі не зафіксовано відповідачем ні в протоколі, ні в постанові від

18.09.2006
р. НОМЕР_5 і не було предметом розгляду справи та безпідставно зазначено судом
першої інстанції у висновках оскарженої постанови.

Твердження суду першої інстанції про
ненадання позивачем страхового полісу , який він мав мати є безпідставним,
оскільки наявність такого документу у позивача не передбачена ст. 39 Закону
України «Про автомобільний транспорт».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в
протоколі від 16.09.2006 р. зазначено
про розгляд справи о 10 год. 22. 09. 2006 року в приміщенні
Управління автотранспортної
інспекції у Полтавській області , але ж
оскаржувана позивачем
Постанова відповідача НОМЕР_5 про застосування фінансових санкцій
прийнята начальником ТУ Головавтотрансінспекції у Полтавській області 18
вересня 2006 року, що не відповідає
фактам, викладеним в протоколі щодо дати слухання справи та позбавило
позивача прийняти участь у розгляді справи у відношенні нього. Таким чином, думка суду щодо дотримання
відповідачем прав позивача на участь у процесі прийняття рішення та належного
повідомлення його про час та дату розгляду справи є хибною.

Крім
того, суд безпідставно не звернув увагу
на той факт, що в протоколі вказано про роз'яснення позивачу
порядку розгляду справи про порушення
законодавства про автомобільний транспорт, передбаченого статтею 70 Закону
України «Про автомобільний транспорт», так як
вказана норма в цьому Закону взагалі відсутня.

Суд зазначає, що дійсно в матеріалах справи є
договір на перевезення пасажирів не підписаний з боку позивача, але ж факт його укладання не заперечується
позивачем у судовому засіданні, у зв»язку з чим не робить його нікчемним.

Крім
того, умовою для застосування штрафу
згідно ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі ста
неоподаткованих мінімумів доходів громадян за надання послуг з перевезень
пасажирів у відсутність оформлених
документів, перелік яких передбачений цим Законом , але ж такої підстави як
неналежне оформлення одного з документів з переліку, встановленого ст.. 39
цього Закону , не передбачено.

Частиною
2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта власних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

В
тексті постанови, що оскаржується позивачем ОСОБА_1., вказано, що позивачем допущено порушення абз.
3 ч. 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», тобто допущено
наступне порушення - експлуатація легкового автомобіля, облаштованого
як таксі, без наявності
ліцензійної картки.

З
урахуванням вищенаведеного, колегія суддів проходить до висновку про
необхідність скасування постанови господарського суду Полтавської області
від 24.04.2007року по справі №
22/457 та задоволення позовних вимог
ОСОБА_1

На
підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 160, 185, 195, 196, 199, 202 ч.ч. 1 та 4, 205,
207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на постанову господарського суду
Полтавської області від 24.04.2007року по справі № 22/457 - задовольнити.

Скасувати постанову господарського суду Полтавської області від 24.04.2007року по справі №
22/457.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити. Скасувати постанову
територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному
транспорті в Полтавській області НОМЕР_1 про застосування санкцій .

Стягнути
з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового
збору у розмірі 3,40 грн.

Надмірно
сплачені судові витрати у розмірі 81,60 грн. , сплачені ОСОБА_1 згідно
квитанції НОМЕР_6 ПОФ АППБ «Аваль», Алмазне відділення, МФО 331605 повернути з
Державного бюджету за заявою ОСОБА_1

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено та
підписано 28 серпня 2007 року

Головуючий Подобайло
З.Г.

Судді
Мельникова Л.В.

Сіренко О.І.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду
Подобайло З.Г.