Справа № 22-а-1085/07
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2007-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 22-а-1085/07
Головуючий 1 інстанції:
суддя Чхайло О.В.
Категорія: пенсії
Доповідач 2 інстанції:
суддя Сіренко О.І.
24 вересня 2007 року Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:
Головуючого судді - Сіренко О.І.
Суддів - Григорова А.М.
За участю секретаря - Спесивцевої О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1, Сумського
обласного військового комісаріату на постанову Лебединського районного
суду Сумської області від 18 грудня 2006
року , апеляційні скарги ОСОБА_1, Головного управління Пенсійного фонду України
в Сумській області на додаткову
постанову Лебединського районного суду Сумської області від 15 травня 2007року
по справі № 2-а-62/06 за позовом ОСОБА_1
до Сумського обласного військового комісаріату, Головного управління Пенсійного фонду України
в Сумській області про неправомірні дії
посадових осіб Сумського обласного військового комісаріату та зобов'язання
перерахування розміру пенсії,
27 жовтня 2006 року ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним
позовом до Сумського обласного військового комісаріату про неправомірні дії
посадових осіб Сумського обласного військового комісаріату та зобов'язання
перерахування розміру пенсії.
Позивач мотивував свої вимоги тим, що
він звільнений з військової служби на
пенсію наказом Головнокомандуючого ракетними військами № 0445 від 20.10.82 року
військової частини № 010 від 13.01.83 року. З дня звільнення розмір його пенсії
неодноразово підвищували на підставі законодавства України, але не всі
перерахунки були здійснені, що привело до порушення його прав. З цього приводу
позивач звертався зі скаргою до Сумського обласного військового комісаріату,
але отримав відмову.
він звернувся до суду та просив визнати неправомірними дії посадових
осіб Сумського обласного військового комісаріату та зобов'язати перерахувати
його пенсію на підставі ч. 2 ст. 51, ч. 3 ст. ст. 63 Закону України «Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №
2262 - XII, ч.3 ст. 22 і ст.. 24 Конституції України :
- з 1 вересня 1999 - на 40% посадового окладу
на підставі Указу Президента України №
847/99 від 14 липня 1999 року «Про додаткові заходи щодо впорядкування
грошового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил України» та Постановою Кабінету
Міністрів України від 15 вересня 1999 року № 1695 «Про порядок нарахування та
виплати щомісячної надбавки за службу у Збройних Силах України»
1 березня 2001 року - на 33,3 % грошового забезпечення на підставі Постанови
Кабінету Міні стрів України від 22 травня 2000 року № 829 «Про грошове
забезпечення військовослужбовців» та
Положення про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям…»
затвердженого наказом Міністра оборони України від 5 березня 2001 року №
75 та на 40% посадового окладу.
- З 1 січня 2003 року - на 100 % грошового
забезпечення на підставі Указу Президента України № 173 від 23 лютого 2003 року
«Про посилення соціального захисту військовослужбовців та осіб рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ» та на 33,3 %;
- З 1 травня 2003 року - на 90 % грошового
забезпечення на підставі Указу Президента України № 389 від 5 травня 2003 року
«Про надбавки військовослужбовцям
Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України,
Адміністрації державної прикордонної служби України та Управління державної
охорони України за безперервну службу» та на 33,3 % і на 100 %;
- З 1 липня 1999 року - на підвищене грошове
забезпечення військового звання на підставі ч.3 ст. 22 і ст.. 24 Конституції
- З липня 2000 року - на підвищене грошове
забезпечення посадового окладу на підставі ч.3 ст. 22 і ст.. 24 Конституції
України, які порушив відповідач ;
- З 1 січня 2005 року по 31 грудня 2005 року
на 50 % від перерахованої пенсії з обліком щомісячних надбавок 100 %, 90 % та
премії 33,3 % на підставі пункту 2
Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб»
- З 1 липня 2000 р. по 01.10.2003 року (39
місяців) в частині нарахування надбавки за особливі умови служби
на підставі ч. 2 ст. 51, ч. 3 ст. ст. 63 Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262 - XII, ч.3
ст. 22 і ст.. 24 Конституції України , Постанови Кабінету Міністрів
України від 25.10.2002 року № 1576 «Про заходи щодо підвищення рівня пенсії
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ» та ч. 3 ст. 22 Конституції України та надбавки в розмірі 10% грошового
забезпечення в період з 01.01.03 р. по 01.10.03 року; з 01.07.00 року по 01.10.2003 року і по
сьогоднішній день з урахуванням індексів інфляції на підставі Закону України
«Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплат» від 19.10.2000 року та постанови Кабінету Міністрів України від
21.02.2001 року № 159.
Постановою Лебединського районного суду
Сумської області від 18грудня 2006 року вимоги позивача було задоволено
Визнано неправомірними дії посадових осіб
Сумського обласного військкомату в частині проведення перерахунку і виплати
пенсії позивачеві при розрахунку надбавки за особливі умови служби в період з
01.07.00 року до 01.10.03 року та зобов»язано Сумський обласний військовий
комісаріат перерахувати і виплатити позивачу не донараховану пенсію за цей
період в розмірі 214 гривень 50 коп.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
15 травня 2007 року, додатковою постановою
Лебединського районного суду Сумської області,
зобов'язано посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України
в Сумській області(без залучення до участі в справі в якості другого
відповідача) та Сумський обласний
військовий комісаріат провести
перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.07.00р. до 01.10.03р. та забов»язав
відповідачів виплатити не донараховану пенсію за цей період з
урахуванням вимог законодавства щодо порядку проведення індексації грошових
доходів населення, а саме - в розмірі 585 грн.12 коп. В задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
Сумський обласний військовий комісаріат, не погодившись з постановою суду від 18
грудня 2006 року, подав апеляційну
скаргу, в якій просить суд апеляційної
інстанції оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити. При цьому посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права.
ОСОБА_1 також просив скасувати постанову Лебединського районного суду Сумської області
від 18 грудня 2006 року, ухвалити нову постанову, якою задовольнити його
позовні вимоги у повному обсязі, посилаюсь на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області була
подана апеляційна скарга на додаткову постанову
Лебединського районного суду Сумської області від 14 травня 2007року, в
якій просить скасувати додаткову
постанову, вважає її необґрунтованою, незаконною та такою, що не відповідає
нормам матеріального та процесуального права. Скаржник просить скасувати
додаткову постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,
вивчивши матеріали справи, вважає, що постанова та додаткова постанова
підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд виходячи з
Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції може вийти
за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.
вимог ст.. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним та
обґрунтованим., тобто ухвалене відповідно до
норм матеріального права при дотриманні норм адміністративного
процесуального права на підставі повно і всебічно з»ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.
Статтєю 168 КАС України передбачено , що суд, який ухвалив судове
рішення, у випадках, вказаних у цій статті, може за заявою особи, яка брала
участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову .

Згідно позовних заяв, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом лише до
Сумського обласного військового
комісаріату. (а.с. 2-5 та 20-21).

Відповідно вимог ст. 52 КАС України, суд першої інстанції ,
встановивши, що із адміністративним позовом звернулася не та сторона, якій
належить право вимоги , або не до тієї особи, яка повинна відповідати за
адміністративним позовом, може, за згодою позивача, допустити заміну
первинного позивача або відповідача
належним позивачем або відповідачем, якщо це не тягне за собою зміни
підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на заміну
відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.
Після залучення другого відповідача розгляд справи починається
спочатку.

Данних про те, що позивач в ході
судового розгляду просив залучити до участі в справі другого відповідача -
Головне управління пенсійного фонду України в Сумській області , матеріали
справи не містять.
Разом з тим, суд першої інстанції після
закінчення провадження по справі і ухвалення постанови 18 грудня 2006
року, всупереч вимогам ст.. 52 КАС України,
без відкриття провадження по справі, що є порушенням вимог ст.. 107 КАС
України, залучив до участі в справі другого відповідача
головне управління пенсійного фонду України в Сумській області та 15 травня
2007 року ухвалив стосовно нього додаткову постанову, без розгляду справи по
суті та з»ясування думки позивача стосовно цього питання.

Крім того, суд , приймаючи додаткову постанову, не взяв до уваги вимог
частини 3 ст. 6 КАС України яка передбачає право кожного на участь у розгляді
своєї справи в адміністративному суді будь-якої
інстанції в порядку, передбаченому цим кодексом.

Суд першої інстанції, зобов»зуючи відповідачів провести перерахунок
пенсії позивачу, не конкретизував які дії кожен з відповідачів повинен
здійснити, щоб поновити порушені, на його думку, права позивача.

За
таких обставин постанови суду першої інстанції не можуть бути визнані законними
та обґрунтованими.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції може вийти
за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Статтєю 99 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визначено відповідальним за сплату та
перерахунок пенсій військовослужбовців та прирівняних до них осіб- Пенсійний
фонд України. Постановою Кабінету Міністрів України від 2 листопада 2006 року
встановлено, що Пенсійним фондом України разом з Міністерством оборони України
погоджено наказ від 27 листопада 2006 року, за яким затверджена Інструкція з
передачі пенсійних справ та інших пенсійних документів від органів Міністерства
оборони України органам пенсійного фонду України, відповідно до якого пенсійні
справи та документи передаються по
мірі їх готовності протягом 4 кварталу
2006 року та першого кварталу 2007 року.

З огляду на вище вказане , колегія суддів
вважає, що рішення суду підлягають скасуванню з направленням справи на новий
судовий розгляд до суду першої інстанції.

При
новому розгляді справи по суті суду першої інстанції, в разі задоволення
позовних вимог, необхідно постановити рішення, в якому зазначити які дії
посадових осіб є неправомірними, та в якому порядку права позивача повинні бути
поновлені.

Керуючись
п.6 ст.198, 204, 206, 254 КАС
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги Сумського обласного військового комісаріату та
Головного управління пенсійного фонду
України в Сумській області та ОСОБА_1-
задовольнити частково.

Постанову Лебединського районного суду
Сумської області від 18 грудня 2006 року
та додаткову постанову Лебединського
районного суду Сумської області від 15 травня 2007 року - скасувати.

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
Сумського обласного військового комісаріату,
Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області
про неправомірні дії посадових
осіб Сумського обласного військового комісаріату та зобов'язання перерахування
розміру пенсії - направити на новий судовий розгляд до Лебединського районного суду Сумської
області.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом місяця.

Повний текст виготовлено та підписано 10 жовтня 2007 року

Головуючий
Сіренко О.І.

Судді
Мельникова Л.В.

Григоров А.М.