Справа № К-1736/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
квітня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака В.І.,

суддів Білуги С.В.,

Гаманка
О.І.,

Заїки М.М.,

Загороднього
А.Ф.,

при секретарі
Проценко О.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1на рішення апеляційного суду Івано-Франківської
області від 13.06.05 р. у справі за його позовом до управління Пенсійного фонду
України в місті Калуші про перерахунок та виплату недоодержаної суми пенсії, -

встановила:

У лютому 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в місті Калуші про перерахунок та виплату
недоодержаної суми пенсії.

Рішенням Калуського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від
01.04.05 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської
області від 13.06.05 р. рішення суду першої інстанції
скасоване, а за справою ухвалене нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить рішення апеляційного
суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що позивач має загальний
трудовий стаж понад 43 роки, з яких більше 30 років - стаж державного
службовця. У 1995 р. у зв'язку з досягненням пенсійного віку йому було
призначено пенсію, але він продовжував працювати до квітня 1997 р. на посаді
начальника відділу документальних перевірок бюджетних установ, громадських
організацій, правильності справляння прибуткового податку ДПА у місті
Івано-Франківську і вийшов на пенсію згідно Закону України «Про державну
службу» від 16.12.1993 року №3723 - ХІІ (далі - Закон №3723 - ХІІ). В грудні
2004 р. ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в місті Калуші
із заявою про неправильність обчислення йому пенсії державного службовця з
вимогою провести її перерахунок відповідно до надбавки, призначеної Указом
Президента України від 20.06.02 р. №575, на що отримав вмотивовану відмову.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції
прийшов до висновку про те, що він має право на перерахунок раніше призначеної
йому пенсії згідно вищезазначеного Указу Президента України та відповідно до
вимог Закону №3723 - ХІІ.

Проте, з таким рішенням суду першої інстанції суд
апеляційної інстанції правильно не погодився, скасувавши його та ухваливши нове
рішення по даній справі, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовив,
вказавши на порушення вимог п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від
31.05.2000 р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів
заробітної плати для обчислення пенсії», згідно до якої посадовий оклад,
надбавка за ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання,
вислугу років при визначенні пенсії відповідно до
законів враховуються в розмірах, що виплачуються на день звільнення з роботи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов
вірного висновку, що оскільки на час виходу позивача на пенсію в 1997 р., він
не одержував даної надбавки, то на нього не поширюється дія Указу Президента України від 20.06.02 р. №575.

Однак, в резолютивній частині рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 13.06.05 р. зазначено, що судом скасовано
рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.02.05
р., а з самого рішення та матеріалів справи вбачається, що по даній справі
судом першої інстанції виносилося рішення від 01.04.05 р. Отже, судом
апеляційної інстанції скасовано рішення суду першої інстанції, яке не було
предметом апеляційного оскарження по даній справі.

Враховуючи, що рішення суду апеляційної
інстанції постановлено з порушенням норм процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи і дане порушення не може бути усунуте судом
касаційної інстанції, тому касаційну скаргу
слід задовольнити частково, а рішення суду апеляційної інстанції
скасувати з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись статтями
220, 2201, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду
Івано-Франківської області від 13.06.05 р. у справі за позовом ОСОБА_1до
управління Пенсійного фонду України в місті Калуші про перерахунок та виплату
недоодержаної суми пенсії - скасувати, а справу направити на
новий розгляд до апеляційної суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис) В.І.
Співак

Судді
(підписи) С.В.
Білуга

О.І. Гаманко

М.М. Заїка

А.Ф.
Загородній

Згідно з оригіналом суддя М.М.
Заїка