Справа № К-3159/06
Суддя: Панченко О.Н.
Дата ухвалення: 2007-05-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 травня 2007 року м. Київ

Суддя Вищого адміністративного суду України Панченко
О.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чемеровецького районного
суду Хмельницької області від 16 червня 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 25 серпня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Залучанської сільської ради, ОСОБА_2 про скасування рішення Залучанської
сільської ради НОМЕР_1 і усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

встановив:

Як вбачається із касаційної скарги, рішенням
Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 16 червня 2004 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного
суду Хмельницької області від 25 серпня 2004 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
щодо скасування рішення сільської ради НОМЕР_1 про затвердження протоколу
узгоджувальної комісії по встановленню межових знаків по нижньому схилу і
залишення межі по фактичному землекористуванню по верхньому схилу було
відмовлено. В частині вимог щодо зобов'язання ОСОБА_2 зрізати корені та гілки
дерев, які проникають на земельну ділянку позивачки позов було задоволено.

Не погоджуючись із постановленими по справі судовими
рішеннями в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 звернулася до
Верховного Суду України з касаційною скаргою в порядку визначеному ЦПК України
1963 року, в якій посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального
права, просила вказані судові рішення в частині відмови у позові скасувати, а
справу в цій частині направити на новий судовий розгляд.

У відкритті касаційного провадження заявниці необхідно
відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ч.2 ст. 4 КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів,
для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КАС України, не допускається об'єднання в одне
провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного
судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 214 КАС України, суддя-доповідач відмовляє у
відкритті касаційного провадження у справі, якщо справа не підлягає касаційному
розгляду у порядку касаційного провадження.

Як вбачається з касаційної скарги та матеріалів справи, спір між сторонами
виник щодо порядку користування належними їм земельними ділянками. Крім
визнання недійсними рішення Залучанської сільської ради, позивачка також
ставила до суду вимогу про зобов'язання користувача сусідньої ділянки до
вчинення дій, які б усунули порушення її права безперешкодно користуватися
своїм наділом.

Статтею 1 ЦПК України (в редакції 1963 року), який діяв на час розгляду
справи, було передбачено, що законодавство про цивільне судочинство встановлює
порядок розгляду справ по спорах, що виникають з цивільних, сімейних, трудових
та колгоспних правовідносин, справ, що виникають з адміністративно-правових
відносин, і справ окремого провадження. Справи, що виникають з
адміністративно-правових відносин, і справи окремого провадження розглядаються за
загальними правилами судочинства, крім окремих винятків, встановлених цим
Кодексом та іншими законами України. При цьому пріоритет надається позовному
провадженню, що підтверджується змістом ч.7 ст. 2486 ЦПК України (в
редакції 1963 року), згідно якої суд, встановивши при розгляді скарги наявність
спору про право, який розглядається у порядку позовного провадження, залишає
скаргу без розгляду і роз'яснює заявнику його право на пред'явлення позову на
загальних підставах.

Крім того, у відповідності положеннями пунктів 7, 10 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до Вищого
адміністративного суду України підлягають передачі не розглянуті касаційні
скарги за заявами і скаргами у справах, що виникають з адміністративно-правових
відносин, а також заяви у справах щодо відмови органу державної реєстрації
актів цивільного стану внести виправлення в актовий запис цивільного стану
(глави 29-32 і 36 Цивільного процесуального кодексу України 1963 року).

Із касаційної скарги та матеріалів справи встановлено, що за правилами глав
29-32, 36 ЦПК України 1963 року розгляд даної справи в судах не здійснювався,
спір вирішено в порядку позовного провадження, а тому вимога позивачки щодо
визначення порядку користування земельною ділянкою повинна вирішуватись в
порядку цивільного судочинства і не відноситься до компетенції
адміністративного суду.

Зважаючи на викладене, касаційне провадження у Вищому
адміністративному суді України відкритим бути не може, оскільки з метою
дотримання процесуальної форми щодо порядку оскарження судових рішень дана
цивільна справа підлягає перегляду за правилами цивільного процесуального
законодавства відповідним судом касаційної інстанції.

Згідно Закону України "Про внесення змін до Закону
України "Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ" від 22.02.2007 №697-V, апеляційним судам при
здійсненні відповідно до цього Закону функції касаційної інстанції підсудні
цивільні справи після їх перегляду в апеляційному порядку. Зокрема, справи,
апеляційний перегляд яких був здійснений апеляційним судом Хмельницької області
підсудні перегляду в касаційному порядку апеляційному суду Житомирської
області.

З урахуванням наведеного та керуючись п.1 ч. 4 ст. 214
КАС України, п.п.2 п.3 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України
"Про судоустрій України", -

ухвалив:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чемеровецького районного суду
Хмельницької області від 16 червня 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 25 серпня 2004 року;

2. Касаційну скаргу зі справою направити за належністю до
апеляційного суду Житомирської області.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її підписання та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених
ст. 237 КАС України.

Суддя Вищого

адміністративного суду України О.І. Панченко