Справа № 4-2082/05/06
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

14 червня 2007 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у
складі:

головуючого Цуркана
М.І.

судді-доповідача Гуріна
М.І.

суддів Амєліна
С.Є.

Ліпського
Д.В.

Юрченка В.В.

секретар судового засідання Міненко
І.М.

у відсутності сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1на
рішення Єнакієвського міського суду від 24.02.2004 року та ухвалу апеляційного
суду Донецької області від 01.06.2004 року у справі № 2-449/04 за скаргою
ОСОБА_1на рішення управління Пенсійного фонду України в місті Єнакієве
Донецької області про відмову в підвищенні пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі
скаргою на рішення управління Пенсійного фонду України в місті Єнакієве
Донецької області про відмову в підвищенні пенсії на 40 грн. відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України від 20.11.2001 року № 1563 “Про підвищення
розмірів пенсій окремим категоріям пенсіонерів, які працювали на підземних
роботах”.

В обґрунтування свої вимог зазначив, що він протягом 12
років, з ІНФОРМАЦІЯ_1, працював ІНФОРМАЦІЯ_2, про що є запис у його трудовій
книжці, однак ці обставини пенсійний орган не враховує і вимагає він нього
додаткові документи на підтвердження його підземної роботи.

Рішенням Єнакієвського міського суду від 24.02.2004 року
у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від
01.06.2004 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями,
заявник звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення
Єнакієвського міського суду від 24.02.2004 року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 01.06.2004 року, а у справі ухвалити нове рішення, яким
задовольнити скаргу, посилаючись на неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши застосування судом норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі в межах, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що заявник з 1984 року є пенсіонером
за віком по Списку №1, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року № 173 і отримує пенсію на підставі пункту “а” статті 16 Закону
України “Про пенсійне забезпечення”, що діяв на момент виходу заявника на
пенсію. З трудової книжки видно, що заявник з ІНФОРМАЦІЯ_3працював
ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 і ІНФОРМАЦІЯ_6. Надана підприємством довідка
дирекції з ліквідації шахт не містить посилань, на підставі яких саме
документів її видано, а згідно довідки архіву дирекції з ліквідації шахт табелі
спуску - виїзду по шахті “ІНФОРМАЦІЯ_7”, на якій працював заявник, терміном до
1964 року не збереглися, оскільки не є документами постійного терміну
зберігання. Не здобуто таких даних і у ході розгляду справи і проведеної
перевірки органу з призначення пенсій, заявник підтвердив, що дані про
підземний стаж його роботи не збереглися, але вважав, що для призначення
надбавки достатньо записів в трудовій книжці.

Відповідно до пункту “а” статті 13 Закону України “Про
пенсійне забезпечення” працівники, зайняті повний робочий день на підземних
роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці - за Списком № 1 мають
право на отримання пенсії на пільгових умовах, зокрема, чоло віки - після
досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах.

Згідно статті 100 цього Закону особам, які працювали до
введення в дію зазначеного Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами
праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем,
встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до Списку № 1 правом на призначення пенсії на
пільгових умовах користувалися інженерно-технічні робітники, пов'язані з
підземними роботами на рудниках і шахтах, у вугільних шахтоуправліннях тощо.

Згідно пункту третього постанови Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року № 637 “Порядок підтвердження наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності наявного трудового стажу для призначення
пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній” за відсутності трудової книжки, а також у
випадках, коли в трудовій у книжці відсутні необхідні записи або містяться
неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового
стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори
і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості
про періоди роботи.

Суди дійшли правильного висновку про те, що оскільки
виплата надбавки до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від
20.11.2001 року № 1563 передбачена для
осіб, зайнятих на підземних роботах, а за Списком № 1, що діяв на роботи і
виходу на пенсію заявника, робота, яку виконував заявник, була віднесена до
розділу “Роботи на поверхні”, пов'язані з підземними роботами, то для
призначення пенсії потрібно підтвердження зайнятості на підземних роботах, а
записи в трудовій книжці не містять відомостей, які б свідчили про наявність у
заявника необхідного підземного стажу роботи, який надає право на призначення
відповідної надбавки.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку
про те, що при розгляді справи судами було допущено неправильне застосування
норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного
вирішення спору.

За таких обставин, коли суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм матеріального та процесуального права при
ухваленні судових рішень та вчиненні процесуальних дій, касаційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а
рішення Єнакієвського міського суду від 24.02.2004 року та апеляційного суду
Донецької області від 01.06.2004 року - без змін.

Ухвала є остаточною і не може бути оскаржена, крім
випадків, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий

(підпис)

М.І. Цуркан

Судді

(підпис)

С.Є. Амєлін

(підпис)

М.І. Гурін

(підпис)

Д.В. Ліпський

(підпис)

В.В. Юрченко

З оригіналом згідно

Суддя М.І.
Гурін