Справа № 22а-402/07
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2007-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
У Х В А Л А

Іменем України

2
липня 2007 року

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого-Багрія В.М.,

суддів:
Обрізка І.М., Шавеля Р.М.,

при
секретарі: Соколовській А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1на постанову Першотравневого
районного суду м. Чернівців від 13 березня 2007р.,

в с т а н о в и л а :

В березні 2006р. ОСОБА_1. звернувся до суду з адміністративним позовом до
в/ч 0264 м. Чернівців про стягнення заборгованості по виплаті надбавки за
безперервну службу в Збройних Силах України.

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що проходив службу в
зазначеній військовій частині на посаді начальника артилерії, згідно
законодавства має право на надбавку за безперервну службу в Збройних Силах
України. Однак, така виплачувалася йому в заниженому розмірі, ніж передбаченому
законом, крім в листопаді-грудні 2003р., тому просив, в зв'язку з цим, визнати
дії відповідача незаконними та стягнути з військової частини розмір
невиплаченої надбавки за безперервну службу в Збройних Силах України за період
з червня 2003р. по квітень 2005р. - 10103 грн.10 коп.

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 13 березня
2007р. ОСОБА_1. в позові відмовлено.

Постанову районного суду оскаржив ОСОБА_1. В апеляційній скарзі
посилається на те, що він має право на надбавку за безперервну службу в
Збройних Силах України у встановленому законом розмірі, висновки суду про те,
що зазначена надбавка виплачувалася йому згідно з нормами законодавства, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки судом прийнято незаконну постанову, просить її
скасувати та ухвалити нову постанову про повне задоволення його позовних вимог.

Вислухавши
суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню
не підлягає з таких підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції, позивач ОСОБА_1. проходив дійсну військову службу в Збройних Силах
України на посадах курсанта та на офіцерських посадах з 5.08.1983р. по
23.05.2005 року. В травні 2005р. був відрахований з військової частини - відповідача в
запас.

Згідно з ст.9 Закону
України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей» до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять щомісячні
додаткові види грошового забезпечення, в т.ч. і надбавки.

Відповідно до п.1 Указу
Президента України від 5.05.2003р. № 389 «Про надбавки військовослужбовцям
Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України
за безперервну службу» Міністру Оборони України було надано право (а не
обов'язок) встановлювати військовослужбовцям щомісячні надбавки за безперервну
військову службу у відсотках до грошового забезпечення за високі результати у
службовій діяльності, залежно від строку служби в розмірах: понад 15 років - до
50%; понад 20 років- до 70%.

Згідно Інструкції «Про
порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в
Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра Оборони України від
26.05.2003р. № 149, виплата надбавки здійснюється в межах фонду грошового
забезпечення, затвердженого в кошторисах військових частин.

Як встановлено в справі,
Міністром Оборони України було встановлено розміри грошових надбавок за
безперервну службу військовослужбовцям: з червня по серпень 2003р. при стажі
служби понад 15 років - 10%, з вересня 2003р. по серпень 2004р. при наявності
стажу служби понад 20 років - 15%, за винятком
листопада-грудня 2003р., коли надбавка виплачувалася у максимальному розмірі
-70%. Протягом вересня-грудня 2004р. розмір
надбавки Міністром Оборони України був визначений - 50% до грошового забезпечення, з січня по лютий 2005р.
- 15%, а в березні-квітні 2005р. - 65%.

Позивачу в червні-серпні
2003р. виплачувалася надбавка цієї категорії в розмірі 10%, з вересня 2003р. по
квітень 2005р. - в листопаді-грудні 2003р. в розмірі 70%, а в інші періоди -
від 15% до 65% до розміру його грошового забезпечення.

Суд першої інстанції,
з'ясувавши ці обставини, прийшов до обґрунтованого висновку про виплату
ОСОБА_1. надбавки за безперервну військову службу у повній відповідності до
законодавства та правомірно відмовив йому в позові.

Постанова районного суду
відповідає вимогам закону та наявним в справі доказам, тому підстав для її
скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апелянта ОСОБА_1.
висновків суду не спростовують, тому не можуть бути взятими колегією суддів до
уваги як обґрунтовані.

Підстав для задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія
суддів,

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1залишити без задоволення.

Постанову Першотравневого
районного суду м.Чернівців від 13 березня 2007 р. залишити без змін.

Постанова протягом одного
місяця може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної
інстанції.

Головуючий :
В.М.Багрій

Судді:
Р.М.Шавель

І.М.Обрізко