Справа № К-20131/06
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2007-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУ

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
4 квітня 2007 року

Колегія суддів
Вищого адміністративного
суду України в складі:
Головуючого Харченка
В.В., суддів - Васильченко Н.В
., Гончар Л.Я., Кравченко О.А., Мат
олича С.В., при секретарі Кулеш
і А.В., з участю представника
розглянувши в судовому зас
іданні касаційну скаргу заст
упника прокурора міста Києва
на постанову Київського апе
ляційного господарського су
ду від 21 квітня 2005 року у справі
за позовом заступника проку
рора міста Києва в інтересах
держави в особі Київської мі
ської ради до Київської місь
кої ради профспілок про звіл
ьнення самовільно зайнятої з

Рішенням Господарсь
кого суду міста Києва від 13 сі
чня 2005 року було задоволено по
зовні вимоги заступника прок
урора міста Києва в інтереса
х держави в особі Київської м
іської ради до Київської міс
ької ради профспілок про зві
льнення самовільно зайнятої
земельної ділянки.
Вказане рішення суду першо
ї інстанції вмотивоване дове
деністю обставини самовільн
ого заняття відповідачем зем
ельної ділянки. При цьому суд
першої інстанції послався н
а наявність складених Головн
им управлінням земельних рес
урсів актів перевірки дотрим
ання вимог земельного законо
давства №624/04 від 05.08.2004р. та №815/04 від
28.09.2004р., згідно яких відповідач
фактично займає земельну ді
лянку на території острова Т
руханів в м. Києві площею 2,1 га,
замість відведених йому 1,5 га.

Постановою Київського апе
ляційного господарського су
ду від 21 квітня 2005 року вищезаз
начене рішення суду першої і
нстанції скасоване та прийня
то рішення про відмову у позо
ві.
Зазначена постанова вмоти
вована відсутністю доказів б
езпідставного землекористу
вання. При цьому суд апеляцій
ної інстанції послався на те
, що в актах Головного управлі
ння земельних ресурсів №624/04 ві
д 05.08.2004р. та №815/04 від 28.09.2004р., зазначе
но, що відповідач фактично за
ймає земельну ділянку площею
"близько 2,1 га." При цьому із заз
начених актів не вбачається,
чи проводились при здійснен
ні перевірки обміри та розра
хунок площі земельної ділянк
и, яку займає відповідач.
Не погоджуючись з зазначен
им рішенням суду апеляційно
ї інстанції заступник прокур
ора міста Києва звернувся з к
асаційною скаргою, у якій про
сить постанову Київського ап
еляційного господарського с
уду від 21 квітня 2005 року скасув
ати, рішення Господарськ
ого суду міста Києва від 13 січ
ня 2005 року залишити в силі.
Касаційна скарга ґрунтуєт
ься на наявності доказів без
підставного землекористува
ння відповідача в матеріалах
справи.
Заслухавши доповід
ача, перевіривши повноту та в
себічність дослідження мате
ріалів справи і правильніст
ь застосування норм матеріал
ьного права, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія с
уддів доходить висновку, що в
она задоволенню не підлягає
з наступних підстав.
Враховуючи, що відповід
но до ст. 220 Кодексу адміністра
тивного судочинства України
касаційна інстанція не має п
рава встановлювати або вважа
ти доведеними обставини, що н
е були встановлені судом пер
шої та апеляційної інстанції
чи відхилені ними, вирішуват
и питання про достовірність
того чи іншого доказу, про пер
евагу одних доказів над інши
ми, збирати нові докази, колег
ія суддів не приймає посилан
ь скаржника на доведеність п
озовних вимог.
Судами першої та апе
ляційної інстанції було вста
новлено, що рішенням Викона
вчого комітету Київської міс
ької ради народних депутатів
від 28.10.1985 р. №862/8 відповідачу було
відведено "земельну ділянку
площею близько 1,5 га. для будів
ництва учбово-оздоровчої вод
ної бази".
Відмовляючи у позо
ві про звільнення самовільно
зайнятої земельної ділянки
суд апеляційної інстанції пр
авомірно виходив з того, що ак
тах Головного управління зем
ельних ресурсів №624/04 від 05.08.2004р. т
а №815/04 від 28.09.2004р. зазначено, що ві
дповідач фактично займає зем
ельну ділянку площею "близьк
о 2,1 га." При цьому із зазначених
актів не вбачається, чи прово
дились при здійсненні переві
рки обміри та розрахунок пло
щі земельної ділянки, яку зай
має відповідач.
У справі немає ніяких відом
остей про фактичне відведенн
я раді профспілок земельної
ділянки, виділеної рішенням
виконкому, конкретне місцезн
аходження цієї ділянки на ос
трові, її конфігурацію, що поз
бавляє суд можливості переві
рити обґрунтованість доводі
в скаржника..
На підставі наведеног
о, колегія суддів дійшла думк
и, що судом апеляційної інста
нції вірно встановлені факти
чні обставини справи, яким да
на належна юридична оцінка, с
удом обґрунтовано застосов
ані норми матеріального прав
а, які регулюють спірні право
відносини і при цьому не допу
щено порушень процесуальног
о закону, які призвели або мо
гли призвести до неправильно
го вирішення справи.
Крім того, колегія суддів
звертає увагу на те, що позов
(а.с. 2) було заявлено в інтереса
х держави в особі органу, упов
новаженого державою здійсню
вати відповідні функції К
иївської міської ради.
Згідно з абзацом другим час
тини пятої Рішення Консти
туційного суду України № 3-РП/9
9 від 08.04.1999 поняття "орган, уповно
важений державою здійснюват
и відповідні функції у спірн
их відносинах" означає орган
, на який державою покладено о
бов'язок щодо здійснення кон
кретної діяльності у відпові
дних правовідносинах, спрямо
ваної на захист інтересів де
ржави. Таким органом, відпові
дно до статей 6, 7, 13 та 143 Конститу
ції України, може виступати о
рган державної влади чи орга
н місцевого самоврядування,
якому законом надано повнова
ження органу виконавчої влад
и.
Колегія суддів доходить ви
сновку, що у правовідносинах
відносно розпорядження земл
ею, що належить територіальн
ій громаді міста Києва Київс
ька міська рада представляє
не державу в цілому, а територ
іальну громаду міста Києва.

Отже, прокурор мав право пре
дявляти даний позов в не в і
нтересах держави в особі Киї
вської міської ради, яка є орг
аном місцевого самоврядуван
ня, а в інтересах органу викон
авчої влади, уповноваженого
на здійснення контролю у гал
узі землекористування.
Відповідно до ст. 224 Кодекс
у адміністративного судочин
ства України суд касаційної
інстанції залишає касаційну
скаргу без задоволення, а суд
ові рішення без змін, якщо в
изнає, що суди першої та апеля
ційної інстанцій не допустил
и порушень норм матеріальног
о і процесуального права при
ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, кер
уючись ст.ст. 220, 221, 224, 231 КАС Україн
и, колегія суддів

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу
заступника прокурора міста
Києва залишити без задовол
ення, а постановуКиївсько
го апеляційного господарськ
ого суду від 21 квітня 2005 року
без змін.
Ухвала набирає законн
ої сили з моменту проголошен
ня і оскарженню не підлягає, к
рім як з підстав, у строки та в
порядку, передбаченими ст.ст
. 237 239 КАС України.