Справа № К-27482/06
Суддя: Бим М.Є.
Дата ухвалення: 2007-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2007
року м.Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого:
судді Бим М.Є.

суддів:
Васильченко Н.О., Гордійчук М.П., Леонтович К.Г., Матолича С.В.

при секретарі:
Біла-Грошко О.А.

розглянувши в судовому засіданні справу за касаційною
скаргою ОСОБА_1на ухвалу Ленінського районного суду м. Севастополя від 24
червня 2004 року та ухвалу апеляційного суду м. Севастополя від 02 вересня 2004
року, у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Міністерства внутрішніх справ
України в м. Севастополі, Ленінського
районного військового комісаріату м. Севастополя про стягнення невиплаченої при звільненні заборгованості та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В 2000 році ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УМВС України в м. Севастополі та Ленінського районного військового комісаріату
м. Севастополя про стягнення невиплаченої йому при звільненні
заборгованості та відшкодування
моральної шкоди, в загальній сумі - 31377грн.52коп.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Севастополя від 19
травня 2000 року, залишеною без змін ухвалою Севастопольського міського суду
від 04 липня 2000 року, позовна заява
ОСОБА_1 визнана неподаною. Ухвалою
Ленінського районного суду м. Севастополя від 23 жовтня 2001 року касаційна
скарга ОСОБА_1 на зазначені вище
ухвали визнана неподаною. Ухвалою
Ленінського районного суду м. Севастополя від 20 грудня 2001 року апеляційна
скарга ОСОБА_1 на зазначену вище ухвалу визнана неподаною. Ухвалою Ленінського
районного суду м. Севастополя від 18 лютого 2002 року, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського міського суду від 16 квітня 2002 року, апеляційна скарга ОСОБА_1 на зазначені вище ухвали визнана неподаною.
Ухвалою Ленінського районного суду м .Севастополя від 08 листопада 2002 року,
залишеною без змін ухвалою апеляційного
суду м.Севастополя від 22 квітня 2003 року, касаційна скарга ОСОБА_1 визнана
неподаною.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Севастополя від 24
червня 2004 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м.Севастополя
від 02 вересня 2004 року, касаційну скарга ОСОБА_1 на вищезазначені ухвали визнано неподаною.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвали
судів першої та апеляційної інстанцій як такі, що суперечать Конституції
України, Цивільному процесуальному кодексу України, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду
по суті.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Визнаючи позовну заяву
ОСОБА_1 неподаною Ленінський районний суд м. Севастополя ухвалу від 19.05. 2000 року мотивував тим, що у наданий судом строк позивачем недоліки позовної заяви усунуто не було.

Проте з
такими доводами суду погодитися не можна.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції
ухвалою від 28.04.04.2000р. залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху та надав заявникові строк до 10.05. 2000 . для усунення недоліків
заяви, а саме зобов'язав ОСОБА_1
належним чином викласти обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги, та надати докази, які
підтверджують позов.

Однак, на час
звернення ОСОБА_1 до суду з позовом та прийняття судами оскаржених
ухвал був чинним Цивільний процесуальний кодекс України 1963 року, статтею 139 якого не
передбачено, що до позовної заяви повинні долучатися докази.

Отже суд
необґрунтовано залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху з підстав
ненадання ним доказів.

Оскільки відповідно до ст.143 ЦПК України 1963р. суддя в стадії підготовки справи до судового
розгляду повинен визначити, зокрема, зміст правової вимоги, тому суд безпідставно залишив позовну заяву без руху з
мотиву неналежного викладення позивачем обставин.

Крім того, в справі відсутні відомості щодо того, що ухвала від
28.04.04.2000р. про залишення позовної
заяви без руху була отримана позивачем
в межах наданого судом строку для
усунення недоліків заяви.

Таким чином, в квітні 2000 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без
руху безпідставно, що в
послідуючому потягло за собою винесення судами ухвали про визнання позовної
заяви неподаною та інших процесуальних
ухвал.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що винесені у справі ухвали підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої
інстанції для вирішення питання про можливість прийняття позовної заяви та
розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 223, 227, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Севастополя від 24
червня 2004 року та ухвалу апеляційного суду м. Севастополя від 02 вересня 2004
року скасувати, а справу направити до Ленінського районного суду м. Севастополя
для вирішення питання про можливість прийняття позовної заяви ОСОБА_1

Ухвала набирає законної сили в момент проголошення і оскарженню не підлягає, крім із
випадків, у строки та порядку, визначених ст.ст.237-239 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Судді: