Справа № 22А-1471/2006
Суддя: Юровська Г.В.
Дата ухвалення: 2007-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22А -1471/2006 Головуючий у І інстанції Дмитренко A.M.
Категорія 42 Доповідач у 2 інстанції Яворський М.А.
УХВАЛА

Іменем України

22 лютого 2007 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого-судді:
Юровської Г.В.

суддів Яворського
М.А., Суханової Є.М..

при секретарі Якимець Ю.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області матеріали адміністративної
справи за апеляційною скаргою Київського обласного управління юстиції на
постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2006 року по справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Київського обласного управління юстиції про визнання
незаконними рішень відповідача, стягнення додаткової заробітної плати та
моральної шкоди ,-

встановила:

У вересні 2006 року позивачка по справі, ОСОБА_1
звернулася з адміністративним позовом до Київського обласного управління
юстиції та просила визнати незаконними рішення відповідача про позбавлення її премії та стягнути на її користь додаткову
заробітну плату у формі щомісячної премії в розмірі 1642 грн. та 1600 грн. завданої моральної шкоди,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з лютого 1999 року по грудень 2005 року вона працювала на посадах
начальника відділу ДВС Білоцерківського
міського управління юстиції, першого заступника начальника відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління
юстиції, з вересня 2004 року по грудень 2005 року її безпідставно позбавляли премії, яка передбачена
діючим законодавством.

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2006 року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано незаконними рішення Київського обласного
управління юстиції щодо позбавлення щомісячних премій ОСОБА_1 за період з вересня 2004 року по квітень 2005 року включно і за період з липня 2005 року по листопад 2005 року включно та стягнуто з
Київського обласного управління юстиції на користь ОСОБА_1 1427 грн. 81 коп. недоотриманої суми премій. В
решті позову відмовити. Стягнуто з Київського обласного
управління юстиції на користь держави 15
грн. держмита.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду Київське обласне управління
юстиції подало апеляційну скаргу, в якій
просить її скасувати та ухвалити нову постанову про визнання рішення Київського обласного управління юстиції щодо
позбавлення позивачки премій правомірними. Свої доводи апелянт
обґрунтовує не правильним застосуванням судом норм матеріального
права щодо преміювання державних службовців.

Позивачка подала до апеляційного суду заперечення на апеляційну скаргу, в
яких вважає постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області
законною, обгрунтованою та ухваленою відповідно до норм чинного законодавства, а
доводи апеляційної скарги безпідставними.
Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Під час
апеляційного розгляду справи представник апелянта просить задовольнити

апеляційну скаргу у повному обсягу.

Позивачка в суді
апеляційної інстанції просить відхилити апеляційну скаргу, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції
залишити без змін, посилаючись на її законність.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника
апелянта, позивачку, перевіривши матеріали
адміністративної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу
суду -
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка по справі ОСОБА_1 з 18 лютого 1999 року була призначена на посаду
ІНФОРМАЦІЯ_1 Білоцерківського міського управління
юстиції, з 15.02.2005 року переведена на посаду першого
заступника ІНФОРМАЦІЯ_1 Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в зв'язку з ліквідацією Білоцерківського міського
управління юстиції відповідно до наказу Київського
обласного управління юстиції НОМЕР_1 від 25.10.2004 року, на цій посаді працювала до 22.12.2005 року, під час роботи на вказаних посадах їй було
присвоєно 11 ранг державного службовця.

Наведене стверджується копією трудової книжки позивачки, копією наказу НОМЕР_1 (а.с. 4-7,31-36),
поясненнями позивачки.

В судовому засідання також встановлено, що згідно наказів НОМЕР_2 від 31.08.2004 року, НОМЕР_3 від 31.05.2005 року, НОМЕР_4 від 17.06.2005 року по Київському обласному
управлінню юстиції позивачка була притягнута до дисциплінарної відповідальності
у вигляді догани за неналежне виконання своїх
посадових обов'язків, що слідує з копій наказів (ас. 134-138). та не
оспорюється в суді сторонами.

Судом також встановлено, що позивачка в період з вересня 2004 року по листопад 2005 року включно позбавлялась щомісячних
премій, пов'язаних з виконанням виробничих завдань і функцій, відповідно до наказів начальника Київського обласного управління юстиції,
що стверджується копіями наказів за вказаний період в матеріалах справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, задовольняючи частково адміністративний позов ОСОБА_1, суд першої
інстанції керувався вимогами ст. 33 Закону України „Про державну службу", ст. 17 Закону України „Про державну виконавчу службу", та ст. 2 Закону України „Про оплату праці", якими визначено складові заробітної плати державного службовця в тому
числі і державної виконавчої служби де позивачка по справі проходила
державну службу.

Зокрема суд виходив із тих вимог вказаних Законів де зазначено, що
складовими заробітної плати державного службовця, а ст. 17 Закону України "Про державну виконавчу службу"
вказує і на службовця державної виконавчої
служби є: посадовий оклад, премії, доплати за
ранг, надбавка за вислугу років, а також і інших надбавок згідно із
законодавством.

Судом також враховано, що чинним законодавством, зокрема ст. 143 КЗпП України, ст. 34 Закону України „Про державну службу", та Постановою
Кабінету Міністрів України №2288 від 13 грудня 1999 року „Про впорядкування умов оплати
праці працівників апарату органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів
прокуратури, судів та інших органів" визначені також і
порядок заохочення державних службовців при виконанні ними своїх зобов'язань. В даному випадку керівнику надано права
заохочувати державних службовців в тому числі і преміювати.

Колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано виходив з того, що позивачка як
державний

службовець
мала право на отримувати премію як додатковий вид заробітної плати, а також і ж
заохочувальні виплати про що також роз'яснив Пленум Верховного Суду України
в п. 6 Постанови №13 „Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці" від 24 грудня 1999
року.

Судом також встановлено, що умови преміювання працівників органів юстиції
Київської області передбачені „Положенням про преміювання працівників апарату
Київського обласного управління юстиції, органів
юстиції, місцевих судів Київської області, встановлення їм надбавок до
посадових окладів та надання матеріальної допомоги", затвердженим наказом НОМЕР_5 від 26.11.2002 року /з
послідуючими змінами та доповненнями/ /а-с. 10-16/.

Відповідно до п.2.8 цього Положення за скоєння проступку, що перечить
званню державного службовця, або неналежне
виконання службових обов'язків, порушення виконавської чи трудової дисципліни, втрату службового посвідчення начальник обласного
управління юстиції має право зменшити розмір премії або повністю позбавити
працівника премії.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 тільки частково, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що відповідач мав право
позбавляти позивачку премій за той період, в якому були виявлені виробничі упущення з її боку і вона була піддана
дисциплінарним стягненням, а саме: за серпень 2004 року, травень, червень 2005 року, оскільки накази про накладення на неї дисциплінарних
стягнень позивачкою не оскаржувалися в установленому законом порядку. Але за
період з вересня 2004 року по квітень 2005 року включно і за період з липня 2005 року по листопад 2005 року включно відповідач безпідставно позбавляв позивачку премії яка була складової її заробітної плати, тому в цій
частині вважав вимоги позивачки обґрунтованими та задовольнив їх
стягнувши з відповідача 1427 грн. 81 коп. ( вказана сума сторонами не
спорюється)

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду оскільки він відповідає
вимогам ст.149 КЗпП України та роз'ясненням
Пленуму Верховного Суду України викладених в п. 8 Постанови №13 „Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці" від 24 грудня 1999
року.

Доводи апелянта про те, що позивачка обгрунтовано позбавлялася премії на
протязі року після накладення дисциплінарного
стягнення не можуть бути прийняті колегією, оскільки вказані доводи можуть
стосуватися лише премій, які виплачуються в порядку заохочувальних виплат, а не
як складова заробітної плати.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків викладених в
Постанові Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2006 року, тому колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою що повинна бути
залишена без розгляду, а постанова суду без змін.

Керуючись ст. ст.
195,198,200,205,206 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Київського обласного управління юстиції залишити без
задоволення, а постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2006 року залишити без змін.

Ухвала колегії суддів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом місяця.