Справа № 22-ас-97/2007р.
Суддя: Собіна І.М.
Дата ухвалення: 2007-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 22 -ас- 97/2007 р
головуючий у 1 інстанції - Бобер К.Ф.
доповідач - Григоренко М.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21 березня 2007 року

м.Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді -
Собіни І.М.,

суддів : Григоренка М.П.,
Оніпко О.В., при секретареві Томашевській І.М., за участю представників
позивача та відповідача, третьої особи, розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову
Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 грудня 2006 року в справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Привільненської сільської ради Дубенського
району Рівненської області, третьої особи ОСОБА_3,

ВСТАНОВИЛА :

Постановою
Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21 грудня 2006 року ОСОБА_1 в
задоволені позову, в частині скасування рішення Привільненської сільської ради
від 17 березня 2006 року НОМЕР_1, відмовлено, а
щодо вимог про зобов'язання останню винести нове рішення про виділення позивачу
земельної ділянки, провадження закрито, оскільки ці вимоги не підлягали
розгляду в порядку адміністративного судочинства .

Не погоджуючись
з даною постановою, представник позивача в своїй апеляційній скарзі зазначає,
що вважає її незаконною та необгрунтованою, через порушення судом норм
матеріального права, неповне з'ясовування обставин, що мають значення для
справи, не відповідність висновків обставинам справи та недоведеність обставин,

2

що мають значення для справи, які суд вважав
встановленим, оскільки суд першої інстанції безпідставно визнав правомірним
рішення Привільненської сільської ради від 17 березня 2006
року НОМЕР_1, щодо
виділення громадянину ОСОБА_4 земельної ділянки під житлове будівництво, так як
ця земельна ділянка придатна лише для ведення сільського господарства і у його
довірителя було переважне право на отримання цієї земельної ділянки у
користування для ведення особистого селянського господарства, в зв'язку з чим
просить постанову суду першої інстанції скасувати і ухвалити нову, якою
задовольнити вимоги ОСОБА_1.

В ході
апеляційного розгляду даної адміністративної справи представник позивача
апеляційну скаргу підтримав повністю і дав пояснення, які збігаються із змістом
самої апеляційної скарги.

Представник
відповідача як у своїх письмових запереченнях так і безпосередньо в судовому
засіданні заявив, що постанову суду першої інстанції він вважає законною і
обґрунтованою, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Третя особа також
запропонувала апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін та інших осіб, які прибули в судове засідання,
перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, апеляційний
суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без
задоволення.

З ксерокопії
рішення Привільненської сільської ради від 17 березня 2006
року НОМЕР_1 ( а.с. 21) вбачається, що
даним рішенням органом місцевого самоврядування було надано дозвіл громадянину
ОСОБА_3 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки
площею 0,25 га для
будівництва житлового будинку в с
Пантелія.

Згідно витягу
про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10 серпня 2006 року ( а.с. 14), позивач ОСОБА_1
набула право власності на житловий будинок з господарським будівлями за
адресою: АДРЕСА_1, на
підставі договору дарування від 2
серпня 2006 року
(а.с. 13).

Із заявою про
надання дозволу на приватизацію земельної ділянки, виділеної для обслуговування
житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1,
а також про виділення земельної ділянки для ведення особистого селянського
господарства, позивач ОСОБА_1 звернулась до органів місцевого самоврядування 21 серпня 2006 року (а.с. 15).

3

Таким чином, з
матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулась до Привільненської
сільської ради із заявою про виділення їй спірної земельної ділянки для ведення
особистого селянського господарства через п'ять місяців після того як цю
земельну ділянку вже було виділено громадянину ОСОБА_3, в той час коли позивач
взагалі ще не була власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 і відповідно не
мала права претендувати на вищевказану земельну ділянку.

Приймаючи до
уваги, що рішення Привільненської сільської ради від 17 березня 2006 року НОМЕР_1 стосувалось лише
питання виділення спірної земельної ділянки громадянину ОСОБА_3, дане рішення
органом місцевого самоврядування було прийнято у відповідності з вимогами
чинного законодавства і ніяким чином не порушило прав позивача, тому суд першої
інстанції правильно прийняв рішення про відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1.

Щодо доводів
представника позивача про те, що у його довірителя було переважне право на
отримання спірної земельної ділянки у користування для ведення особистого
селянського господарства, то вони не заслуговують на увагу, так як дане питання
не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки, згідно
статті 15 ЦПК
України, справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод
чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних,
трудових відносин розглядаються в порядку цивільного судочинства і тому суд
першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність закриття провадження
в цій частині заявлених позивачем вимог.

З огляду на
вищевикладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права, а тому постанова Лубенського
міськрайонного суду Рівненської області від 21 грудня 2006
року підлягає залишенню без змін.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 196,198-207 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Лубенського міськрайонного
суду Рівненської області від 21
грудня 2006 року без
змін.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення.

4

Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити у касаційному порядку
постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції протягом
одного місяця після набрання законної сили ухвалою суду апеляційної інстанції
шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної
інстанції..