Справа № К-34359/06
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2007-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Цуркана М.І. -
головуючий,

Амєліна С.Є.
- суддя-доповідач,

Гуріна М.І.,

Ліпського Д.В.,

Юрченка В.В.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою Прокуратури
Одеської області на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області
від 06 липня 2005 року та ухвалу судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2006 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області про стягнення грошової допомоги,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2004 року ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом
про стягнення грошової допомоги, передбаченої статтею 50-1 Закону України «Про
прокуратуру».

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської
області від 06 липня 2005 року, залишеним без змін ухвалою судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2006 року
позов задоволено: стягнуто з Прокуратури Одеської області на користь позивача грошову
допомогу в сумі 9511,90 грн.

В касаційній скарзі, відповідач зазначає, зокрема, що
позивач не має права на таку грошову допомогу, оскільки вона виплачується лише
тим особам, які вперше вийшли на пенсію, до яких позивач не відноситься.
Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить
скасувати судові рішення та постановити нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

Перевіривши правильність застосування судами норм
матеріального й процесуального права колегія суддів приходить до висновку про
те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в 1994 році
Сербіна В.С. звільнено в запас зі служби в органах внутрішніх справ з посади
слідчого лінійного відділення в порту Рені за пунктом «а» (за віком) статті 64
Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ Української РСР, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 29 липня 1991 року №114, виплачено грошову допомогу на
підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про
порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової
допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

З 27 червня 1994 року по 30 червня 2004 року ОСОБА_1.
працював на посаді помічника Дунайського транспортного прокурора, з якої
наказом прокурора Одеської області від 30 червня 2004 року №160 звільнений на
підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (у зв'язку зі
скорочення чисельності або штату працівників) і йому призначено пенсію за
вислугу років на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

29 вересня 2004 року позивач звернувся до Прокуратури
Одеської області із заявою про надання грошової допомоги, передбаченої частиною
15 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в задоволення якої відмовлено
з посиланням на те, що грошову допомогу вже було сплачено при звільненні зі
служби в органах внутрішніх справ.

Частиною 15 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру»
передбачено, що прокурорам і слідчим у разі виходу на пенсію за вислугою років
чи по інвалідності виплачується грошова допомога без сплати податку у розмірі
місячного заробітку, з якого обчислена пенсія, за кожен повний рік роботи
прокурором, слідчим прокуратури чи на посадах у науково-навчальних закладах
прокуратури.

При звільненні з органів внутрішніх справ позивачу була
сплачена грошова допомога лише за службу в МВС. Після того позивач більше 10
років працював на посадах в органах прокуратури і статтею 50-1 Закону України
«Про прокуратуру» передбачено право таких працівників на грошову допомогу.

Ця грошова
допомога призначається лише за період роботи прокурором, слідчим прокуратури чи
на посадах у науково-навчальних закладах прокуратури й Закон не містить
обмежень щодо її виплати, пов'язуючи це з попередньою роботою чи службою.

Вирішуючи спір суд першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що оскільки позивач
набув право на пенсійне забезпечення за вислугу років на підставі статті 50-1
Закону України «Про прокуратуру», то він має право на одержання грошової
допомоги, передбаченої частиною 15 статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру».

Суди правомірно зобов'язали суб'єкта владних повноважень
поновити порушене право та виплатити ОСОБА_1. грошову допомогу.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального
та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного
судочинства України підстав для їх скасування і ухвалення нового рішення не
вбачається.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Прокуратури Одеської області залишити
без задоволення, а рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області
від 06 липня 2005 року та ухвалу судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2006 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня їх відкриття.

Судді:

М.І. Цуркан С.Є. Амєлін М.І. Гурін Д.В. Ліпський В.В. Юрченко