Справа № 2-А-175
Суддя: Рижиков В.Г.
Дата ухвалення: 2007-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-175
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2007 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в
складі: головуючого - судді Рижиков В.Г.

при секретарі Славич М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Мукачево адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини А-4324 про стягнення заборгованості компенсації вартості
продовольчого забезпечення ,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 29 січня 2007
року звернувся до суду з позовом до військової частини А-4324 про стягнення
заборгованості компенсації вартості продовольчого забезпечення, в якому просить
суд: І. Зобов'язати командування в/ч А4324 виплатити йому
заборгованість в сумі 12 393 (дванадцять тисяч триста дев'яносто три) грн. 09 коп. грошової компенсації замість
недоотриманого продовольчого забезпечення.

Позов мотивує
тим, що він, ОСОБА_1 перебуває
на військовій службі у військовій частині А3737, а на продовольчому та
фінансовому забезпеченні знаходиться у в/ч
А4324.

Всупереч діючому
законодавству в/ч А4324 не
розрахувалось з ним в повному обсязі та не виплатила йому компенсації вартості
продовольчого забезпечення починаючи з 10.03.2000 року.

Згідно ч. 2 ст.
17 Конституції України "... Держава забезпечує соціальний захист громадян
України, які знаходяться на службі в
Збройних Силах України і інших військових формуваннях, а також членів їх
сімей". До того ж ч. 2 ст. 9
Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і
членів їх сімей" свідчить "... військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а
також речове майно і продовольчі пайки або,
по їх бажанню, грошову компенсацію". А згідно ч. 4 ст. 9 порядок і розміри
грошового і матеріального забезпечення військовослужбовців і компенсації
замість продовольчих пайків встановлюються Кабінетом Міністрів України з
урахуванням коефіцієнта грошових доходів. На
вимогу вищезгаданих законів, з метою раціонального забезпечення
військовослужбовців продовольством, Кабінетом
Міністрів України була прийнята Постанова № 316 від 12.03.1996 року "Про
норми забезпечення продовольчими
пайками військовослужбовців Збройних Сил України і інших військових
формувань." Відповідно до вищезгаданої Постанови до 10.03.2000 року
він забезпечувався продовольчим пайком по нормі № 7 (згідно посади), а з
11.03.2000 року Законом України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних засобів" від 17.02.2000 року, була припинена
дія ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців" в частині отримання
військовослужбовцями продовольчих пайків і речового майна або, по їх
бажанню, грошової компенсації. Але цей пункт не відміняє ч. 1 ст. 9 даного
Закону, який гарантує матеріальне,
продовольче і інші види забезпечення військовослужбовцям. Ніхто не має права
обмежувати військовослужбовців і
членів їх сімей в правах і свободах, встановлених норму продовольчого
забезпечення. Оскільки якнайменшу
вартість цих всіх норм продовольчого забезпечення мас норма № 1
(загальновійськова), то його повинні були
забезпечувати саме за даною нормою. Згідно ст. 16 Закону України "Про
Збройні Сили України" в редакції від 05 жовтня 2000 року вказано, що держава забезпечує соціальний і правовий
захист військовослужбовців і осіб, звільнених
в запас, а також гарантує отримання за рахунок держави фінансової, речової,
продовольчої і інших видів забезпечення.
Що в черговий раз підтверджує моє гарантоване державою право на забезпечення її
продовольством. Згідно ст. 16 Закону України „Про Збройні Сили
України" від 05.10.2000 року вказано, що держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців і осіб,
звільнених в запас, а також гарантує отримання за рахунок держави фінансового, речового,
продовольчого та інших забезпечення. Що в черговий раз підтверджує його
гарантоване державою право на забезпечення його продовольством, також слід
вказати на те, що частина 3 статті 22 Конституції України вимагає: "..при
ухваленні нових законів або внесенні змін до діючих законів не допускається зменшення
змісту і об'єму існуючих прав і свобод. Враховуючи
вищесказане, вона вважає, що порушено його законне гарантоване державою право
на отримання продовольчого
забезпечення за рахунок держави, унаслідок чого у військовій частині утворилася
заборгованість переді ним в сумі -12 393 (дванадцять тисяч триста
дев'яносто три) грн. 09 коп. Позивач ОСОБА_1
в судове засідання не з'явився, але подав суду заяву, в якій просить дану
справу розглянути у його відсутності, вимоги викладені в позовній заяві
підтримав повністю. Представник відповідача військової частини А4324 в судове
засідання не з'явився по невідомій суду причині, будучи належним чином
повідомлений про час і місце розгляду.

2

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки по справі та
оцінивши всі наявні докази у їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення за таких
підстав.

Правовідносини між сторонами регулюються положеннями ст.58 Конституції
України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень
та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно чинного законодавства, реалізація особою права, що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно - правових актів Законодавства України, не може бути поставлена у
залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання органами державної влади на відсутність коштів як на причину невиконання. У
випадках коли з набуттям чинності певним законом, його
нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий раніше, до спірних
правовідносин застосовується закон, що діяв на момент виникнення у особи
певного права.

Згідно вимогам ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний захист
військовослужбовців та членів їх сімей" свідчить
"...військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення,
а також речове майно і продовольчі пайки, або, по їх
бажанню, грошову компенсацію". А згідно ч.4 ст.9 порядок і розмір
грошового і матеріального забезпечення
в/службовців і компенсації замість продовольчих пайків встановлюється Кабінетом
Міністрів України з урахуванням коефіцієнта грошових доходів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в
військовій частині А-3737, а знаходиться на продовольчому та фінансовому
забезпеченні у в/ч
А4324.

Згідно ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей" - військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а
також речове майнові продовольчі пайки або за бажанням
військовослужбовця грошову компенсацію замість них.

З довідки військової частини А-4324 від 03.11.2006 року за №1343 (а.с. 4)
вбачається, що заборгованості по продовольчому забезпеченню до 10 березня 2000
року перед ОСОБА_1 не має, а з 10 березня 2000 року заборгованість за недоотримане продовольче забезпечення перед ним
складає вказану в довідці суму, а саме: 12 393 (дванадцять тисяч триста дев'яносто три)
грн. 09 коп.

Невиплата вказаної суми за весь період з 10 березня 2000р. є грубим
порушенням чинного законодавства і його прав як військовослужбовця.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.58 Конституції України, ст.17
Закону України "Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав людини", ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей", ст.ст. 159, 160-164, 167 КАС України,

суд,-

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов'язати командування в/ч А4324 виплатити ОСОБА_1 заборгованість в сумі 12 393 (дванадцять тисяч триста дев'яносто три) грн. 09 коп. грошової компенсації
замість недоотриманого продовольчого забезпечення.

На постанову суду протягом 10-ти днів може бути подана заява про її
апеляційне оскарження та на протязі 20-ти днів з дня подачі заяви може бути подана
апеляційна скарга.