Справа № 4-2006/05/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2007 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого Співака
В.І.

суддів Білуги С. В.

Гаманка О.І.

Загороднього
А. Ф.

Заїки М.М.

при секретарі Проценко О. О., за участю позивача ОСОБА_1.,

розглянувши
у судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Київського районного суду м. Сімферополя від 20 жовтня 2003 року та
ухвалу апеляційного суду АР Крим від 22 березня 2004 року у справі за його
позовом до ГУ МВС України в АР Крим, управління Державного казначейства в АР
Крим, Київського РВ СМУ МВС України в АР Крим, слідчого управління ГУ МВС
України в АР Крим про визнання дій незаконними, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2001 року ОСОБА_1. звернувся до
суду із позовом до ГУ МВС України в АР Крим, управління Державного
казначейства в АР Крим, Київського РВ СМУ МВС України в АР Крим, слідчого
управління ГУ МВС України в АР Крим про визнання дій незаконними. Свої вимоги
обґрунтовував тим, що у вересні 1998 року він звернувся до Київського РВ СМУ
МВС України в АР Крим із заявою про вчинення злочину (розкраданню майна)
стосовно підприємства «ІНФОРМАЦІЯ_1», що належить йому на праві власності.
Протягом тривалого часу працівники ГУ МВС України в АР Крим його справою не
займались, породжували тяганину, в результаті чого він був змушений звертатись
до різних інстанцій МВС, що пригнічувало його як особистість. Підприємство
«ІНФОРМАЦІЯ_1» було змушено припинити свою діяльність через скрутне фінансове
становище, позивач, як директор підприємства, залишився без роботи, був
змушений займатись важкою фізичною працею. В результаті чого погіршились його
сімейні відносини, він не зміг матеріально забезпечувати сім'ю, шлюб розпався,
він був змушений виїхати до Волинської області. Діями працівників міліції йому
заподіяно велику психологічну травму та моральну шкоду в розмірі 300000
грн.

Рішенням Київського
районного суду м. Сімферополя від 20 жовтня 2003 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду АР Крим від 22 березня 2004 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення
Київського районного суду м. Сімферополя від 20 жовтня 2003 року та ухвалу
апеляційного суду АР Крим від 22 березня 2004 року, посилаючись на порушення
судами норм матеріального права, та ухвалити нове судове рішення, яким
задовольнити його позов.

Колегія суддів,
перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної
інстанцій щодо правильного застосування норм матеріального та процесуального
права, вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що діями відповідачів права позивача не були порушені,
моральна шкоди не була заподіяна.

Судами першої та апеляційної інстанцій вірно зроблено висновок, що дії
відповідачів, пов'язані з розслідуванням кримінальної справи по
заявіОСОБА_1. та її закриття у зв'язку із
закінченням строку давності не спричинило припинення діяльності підприємства,
розпаду сім'ї та переїзду позивача до Волинської області.

Доказів того, що діями відповідачів спричинено будь-яку шкоду, позивачем у
судових засіданнях судів першої та апеляційної інстанцій не надано.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

На підставі викладеного, колегія суддів
вважає, що порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального
та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана вірно, а тому касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Керуючись статтями 220, 221, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у
х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1
залишити без задоволення, а рішення Київського
районного суду м. Сімферополя від 20 жовтня 2003 року та ухвалу апеляційного
суду АР Крим від 22 березня 2004 року у справі за його позовом до ГУ МВС
України в АР Крим, управління Державного казначейства в АР Крим, Київського РВ
СМУ МВС України в АР Крим, слідчого управління ГУ МВС України в АР Крим про
визнання дій незаконними - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Співак В. І.

Судді
Білуга С. В.

Гаманко О. І.

Загородній А. Ф.

Заїка М. М.

З оригіналом згідно суддя Гаманко О. І.