Справа № К-14177/06
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2007-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“17” травня 2007
року
м. Київ

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

Головуючого: Маринчак
Н.Є.,

Суддів: Бившевої Л.І., Костенка М.І., Усенко Є.А., Шипуліної
Т.М.,

при секретарі: Сорокіній Л.В.

за участю представників:

позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача: Кошан
І.Ю.

розглянувши касаційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_1

на постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 18 січня 2006 року

у справі
№ 5/223

за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1

до
Хустської ОДПІ Закарпатської області

про
визнання недійсними податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

У липні 2005 року позивач звернувся до господарського
суду Закарпатської області з позовом в якому просив визнати недійсними
податкові повідомлення-рішення Хустської ОДПІ Закарпатської області НОМЕР_1
таНОМЕР_2.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 17
серпня 2005 року позов було задоволено
повністю.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду
від 18 січня 2006 року рішення суду першої інстанції скасовано та постановлено
нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням апеляційної інстанції позивач
звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою і,
вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права, просить
скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18 січня
2006 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи наведені у скарзі,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що за
результатами планової перевірки податковим органом приватного підприємця
ОСОБА_1 на предмет дотримання податкового законодавства за період з 01.04.2002
року по 31.12.2004 року було складено акт НОМЕР_3. На підставі вказаного акту
прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення про донарахування позивачу
податку на додану вартість в сумі 45826,94 грн. і застосовано штрафні санкції в
розмірі 24273,47 грн..

Задовольняючи позов місцевий господарський суд виходив з
того, що пунктом 4.3. ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» податковому
органу необхідно було здійснити перевірку із застосуванням непрямих методів,
податковим органом невірно застосовано п. «б» п.п.4.2.2. п.4.2. ст.4 вказаного
вище Закону.

Суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку
про неправильність такого рішення суду першої інстанції з огляду на таке.

Пунктом «б» п.п.4.2.2. п.4.2. ст.4 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно
визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо дані документальних
перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Згідно з п.4.3.
вказаного Закону визначення суми податкового зобов'язання за непрямими
методами проводиться у випадку, якщо контролюючий орган не може самостійно
визначити суму податкового зобов'язання платника податків згідно з підпунктом
"а" підпункту 4.2.2 статті 4 цього Закону у зв'язку з не
встановленням фактичного місцезнаходження підприємства чи його відокремлених
підрозділів, місцезнаходження фізичної особи або ухиленням платника податків чи
його посадових осіб від надання відомостей, передбачених законодавством, а
також якщо неможливо визначити суму податкових зобов'язань у зв'язку з
неведенням платником податків податкового обліку або відсутністю визначених
законодавством первинних документів, сума податкових зобов'язань платника
податків може бути визначена за непрямим методом. Цей метод може
застосовуватися також у випадках, коли декларацію було подано, але під час
документальної перевірки, що проводиться контролюючим органом, платник податків
не підтверджує розрахунки, наведені у декларації, наявними документами обліку у
порядку, передбаченому законодавством.

Таким чином, підстави для застосування непрямих методів
нарахування податкових зобов'язань відсутні.

Податковою
інспекцією правомірно визначено базу оподаткування податком на додану вартість
та прибутковим податком з громадян у встановлених законодавством формі та
спосіб за матеріалами зустрічних перевірок.

Отже, судом апеляційної інстанції, виконано всі вимоги
процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено
справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване
рішення, в якому повно відображені обставини, що
мають значення для справи. Висновки суду апеляційної інстанції про встановлені
обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, а тому підстав для
їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі не вбачається.

Керуючись статтями
220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1 - залишити
без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 18 січня 2006 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення.

За
винятковими обставинами вона може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом одного місяця з дня відкриття
таких обставин.

Судді (підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя

Вищого
адміністративного суду

України
Н.Є.Маринчак