Справа № 2-а-2550/07
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2007-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
№2 -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2007 року

м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд

у складі:

головуючого - судді Сапальової Тетяни Валентинівни,

за участю секретаря судового засідання Галянт Ілони Миколаївни,

представника відповідача - Захаренкова В. В.,

представника відповідача - Демчук С. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Вінницького обласного військового
комісаріату Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області
про зобов'язання відповідачів перерахувати та виплатити пенсію за минулий час,
починаючи з 01.01.2003 року до моменту ухвалення рішення суду, з урахуванням
перерахунку 100-відсоткової надбавки по указу № 173/2002, 33,3-відсоткової
премії згідно з постановою КМУ від 22.05.2000 року № 829 і надбавки по указу №
389/2003 за безперервну службу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1звернувся до суду з вищезазначеним
позовом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що прослуживши
25 років в Збройних Силах України, позивач був звільнений у запас з
призначенням пенсії у розмірі 65% відсотків окладу. За час перебування позивача
на пенсії, неодноразово приймалися нормативні акти про підвищення грошового
забезпечення військовослужбовців, однак ніякого підвищення пенсії позивачу не
проводилося. Згідно із ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу ОВС і деяких інших
осіб» (у редакції від 9 квітня 1992 року) призначені військовослужбовцям,
особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей пенсії
перераховуються з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців,
осіб які мають право на пенсії за цим Законом. Тому позивач вважає, що йому має
бути проведено перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років
військової служби з врахуванням: премії в розмірі 33,3% відповідно до Указу
Президента України від 14.07.1995 року № 615/95; на підставі Указу Президента
України №173 від 23.02.2002 р. - 100%
надбавки до посадового окладу; на підставі Указу Президента України № 389 від
05.05. 2003 року та надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах
України до грошового забезпечення, залежно від стажу служби.

В подальшому до
складу відповідачів за згодою позивача було залучено Головне управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

В судовому
засіданні позивач позов підтримав, просив суд задовольнити його в повному
обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник
Вінницького обласного військового комісаріату в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що
функції по призначенню, перерахунку і виплаті пенсій відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року №1522

№2-а-2550/07

були передані до Пенсійного фонду України у Вінницькій
області, тому Вінницький обласний військового комісаріату не має повноважень
щодо перерахунку, виплати і призначення пенсій військовослужбовцям.

Представник
головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області в судовому засідання
позов не визнав, подав суду заперечення в яких пояснив, що ОСОБА_1 нарахування
призначеної пенсії здійснювалось відповідно до ст. 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового
складу ОВС і деяких інших осіб» № 2262 в редакції, яка була чинна до 01.01.2005
року. Редакція статті зазначеного Закону не передбачала таких видів грошового
забезпечення, з яких обчислюється пенсія, як надбавка за безперервну військову
службу, 33,3% премії, 100% надбавка. З 01 січня 2005 року Законом України від
15.06.2004 року було внесено зміни до ст. 43 Закону № 2262, на підставі яких
ВОВК було зроблено перерахунок пенсії позивача. До розрахунку пенсії ОСОБА_1
увійшли додаткові види грошового забезпечення, а саме: надбавка за безперервну
військову службу, 33,3% премії, 100% надбавка. Тому на думку представника
відповідача позовні вимоги є безпідставними, оскільки пенсія виплачувалась
позивачу на підставі чинного законодавства.

Разом
з тим представник відповідача надав суду заяву про пропущення позивачем строку
звернення до адміністративного суду відповідно до ст. 99 КАС України.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступне.

Згідно наказу Міністра оборони України по
особовому складу №0526 від 15.06.1992 р. підполковника ОСОБА_1 - старшого
інструктора по організаційно-партійній роботі Прикарпатського військового
округу, звільнено в запас по віку.

Згідно
наказу № 104 від 20.06.1992 р. ОСОБА_1
виключено з 20.06.1992 р. із списків особового складу і направити для
зарахування на військовий облік до Замостянського РВК м. Вінниці.

Відповідно до оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи ОСОБА_1,
пенсія позивачу була встановлена в розмірі 65 % від окладу за вислугу років в
26 років.

Визначаючись щодо права позивача на
надбавки та премію, відповідно до заявлених вимог суд виходить з того, що відповідно до редакції ст. 43
Закону України «Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб» визначено, що для обчислення пенсій враховуються відповідні оклади за
посадою військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років служби, надбавки за
вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію та
умови служби в порядку та на умовах, що призначаються Кабінетом Міністрів України.

До суми пенсії мають враховуватись лише додаткові види грошового забезпечення, які
мають характер надбавок і це
чітко видно з положень
зазначеної статті.

В п. 7
Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.92
№393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та
виплату пенсій і грошової допомоги військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького
і рядового складу ОВС та членам їхніх
сімей», що була видана саме для визначення механізму реалізації вищевказаного положення, також:
вказується, з яких саме видів грошового забезпечення має
вираховуватись розмір пенсії.

З вказаної постанови
вбачається, що при призначенні пенсії до уваги береться: оклад за військове або
спеціальне звання, оклад за останньою штатною посадою, займаною перед
звільненням, процентна надбавка за вислугу років, додаткові види грошового
забезпечення, що надаються щомісячно (надбавки за вчене звання, науковий
ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Як встановлено по справі, і що не заперечується самим позивачем, запровадженні Указами Президента України за 3847/99 № 173/2002,
№389/2003 щомісячні надбавки військовослужбовцям,
належать до додаткових видів грошового забезпечення і враховуються при нарахуванні пенсії особам, які
отримували їх під час проходження служби
і звільненні після їх запровадження, премія розміром 33,3 % взагалі не відноситься до додаткового виду грошового
забезпечення.

Позивач під час проходження служби вказаних надбавок не отримував, був звільнений в запас в 1992 р., а
тому дія вказаних указів на нього поширюватися не може.

До даного висновку суд приходить на підставі того, що Закон України «Про внесення
змін до ст. 43 ЗУ
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького
і рядового складу органів внутрішніх справ та
деяких інших осіб» не має
зворотньої
сили, тому вимоги щодо перерахунку пенсії з врахуванням запроваджених
після звільнення позивача зі служби нових щомісячних
додаткових видів грошового забезпечення та премій за минулий час, тобто
до січня 2005р. (моменту запровадження змін до
закону) задоволенню не підлягають.

Зазначене підтверджується роз'ясненням, викладеним у п.8 Постанови
Пленуму Верховного
Суду України від 15.04.2005р. №4 «Про окремі питання застосування судами України законодавства про пенсійне забезпечення
військовослужбовців (крім військовослужбовців
строкової служби), осіб начальницького і рядового складу ОВС та деяких
інших осіб», де вказано, що законодавством з питань пенсійного забезпечення,
яке діяло до 1 січня 2005р. не було передбачено можливості перерахунку раніш
призначених пенсій у зв'язку із
запровадженням після звільнення військовослужбовців та осіб, що мають право на пенсію, згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницькогоо і
рядового складу ОВС та деяких інших осіб» нових щомісячних
додаткових видів грошового забезпечення, яких, вони не отримували під час служби, а також премій.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі
вищенаведеного та керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72, 94, 99, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в:

у задовленні
позову ОСОБА_1відмовити повністю.

Відшкодування
судових витрат віднести за рахунок держави.

Заява про
апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі
відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заява про
апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до
адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду
першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього
строку.

Суддя