Справа № К-18369/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2007 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

головуючого: Бутенка В.І.,

суддів: Сороки М.О.,

Штульмана І.В.,

Лиски
Т.О.,

Панченка О.І.

розглянувши в порядку
письмового провадження адміністративну
справу

за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м.
Луганська на рішення Жовтневого районного суду м. Луганська від 13 березня 2003
року і ухвалу апеляційного суду
Луганської області від 16 липня 2003 року у справі за позовом ОСОБА_1до
управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська (далі -
УПФ), управління праці та соціального захисту населення в Жовтневому районі м.
Луганська (далі - УПСЗН) про перерахунок пенсії,

встановила:

У жовтні 2002 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що йому як особі льотного екіпажу
повітряних суден цивільної авіації
20.04.2001 р. була призначена пенсія за вислугу років. У червні та
вересні 2002 року він звернувся до відповідачів із заявами про перерахунок
пенсії відповідно до Закону України від 17.11.1999 р. «Про внесення змін в
деякі закони України», але йому було відмовлено. Вважав зазначені дії
неправомірними та просив суд зобов'язати УПФ та УПСЗН зробити перерахунок
пенсії.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Луганська від 13 березня 2003 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного
суду Луганської області від 16 липня 2003 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з УПФ на користь позивача 1747 грн. 08 коп. недоплаченої пенсії та
138,35 судових витрат. Зобов'язано УПФ здійснювати виплату пенсії позивачу з
01.03.2003 р. в розмірі 680,84 грн. В задоволенні позову ОСОБА_1. до УПСЗН
відмовлено.

У касаційній скарзі УПФ, посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права, просить судові рішення скасувати і
постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи
позов, суди виходили з того, що з червня 2002 року ОСОБА_1 безпідставно було зменшено розмір встановленої пенсії,
внаслідок чого і виникла заборгованість.

Однак з такими висновками судів погодитись не можна, оскільки вони
ґрунтуються на неправильно застосованих
нормах матеріального права.

Судом встановлено, що з 5.12.1979 р.
позивачу була призначена пенсія за
вислугу років як члену льотного екіпажу повітряного судна цивільної авіації
відповідно до ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після
внесення змін до ст.53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 17
листопада 1999 року з 01.06.2001 року йому був проведений перерахунок пенсії і
вона становила 607, 90 грн.

При перерахунку пенсії позивачу також були
враховані положення Постанови Кабінету Міністрів України від 10.02.2000
року № 264 «Про порядок обчислення заробітку для призначення пенсій особам
льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації».

У травні 2002 року УПСЗН
здійснило ОСОБА_1 перерахунок
пенсії і вона склала 486, 72 грн.

Виходячи з того, що дані перерахунки здійснювалися не в зв'язку з
прийняттям Урядом рішень про підвищення пенсій, то в УПФ не було підстав для
збільшення її на коефіцієнт зростання середньої заробітної плати працівників
народного господарства.

Враховуючи зазначене, відповідач обґрунтовано виправив допущені ним
помилки і розмір пенсії позивача
відновив у сумі 402 грн.46 коп.

За змістом частини 3 статті 53 Закону України „Про
пенсійне забезпечення”, у редакції
Закону України „Про внесення змін до деяких Законів України” від 17
листопада 1999 року, працівникам
льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної
авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам,
льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в
польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає
право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66,
69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених
частинами першою - третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для
пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для
працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних
екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів,
бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які
виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб
льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і
бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може
перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників,
зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з
якого призначається пенсія.

Зазначеним законом передбачено, що дія ст. 53
Закону України „Про пенсійне забезпечення” в новій редакції поширюється на
працівників з числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації і
бортоператорів, які виконували спеціальні роботи в польотах, які вийшли на пенсію до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до
підпункту „в” пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років
працівникам льотно - випробного складу цивільної авіації затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 1992 року № 418 (у редакції
станом на лютий місяць 2001 року), під час підвищення пенсій відповідно до
рішень Уряду України середньомісячний заробіток, з якого призначається
(перераховується) пенсія відповідно до підпунктів „а” і „б” цього пункту,
збільшується на коефіцієнт зростання середньої плати працівників народного
господарства за місяць, що передує місяцю, з якого перераховується пенсія,
порівняно з середньою заробітною платою працівників народного господарства, яка
враховувалась під час призначення (перерахунку) пенсії.

Це означає, що положення зазначеного підпункту
застосовуються лише у разі, коли рішення про підвищення пенсії приймає Уряд
України.

28
березня 2002 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №374 „Про
підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ст. 54 Закону України
„Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи”, а також пенсій призначених відповідно до інших
законів України, які раніше не підвищувались”. Дія цієї постанови поширюється
на пенсії, призначені працівникам льотно - випробного складу суден цивільної
авіації відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, і
передбачає збільшення пенсій з 1 квітня 2002 року непрацюючим пенсіонерам на 12
відсотків.

Інших рішень Уряду
України, після внесення 17 листопада 1999 року змін до ст.53 Закону України
„Про пенсійне забезпечення”, про підвищення розміру пенсії працівникам льотного
складу цивільної авіації не приймалось.

Враховуючи наведене, виправлення у травні 2002 року
помилки і приведення розміру пенсії позивача у відповідність із вимогами
чинного законодавства не може вважатися зменшенням пенсії, яке б порушило права
ОСОБА_1.

Зважаючи на те, що обставини справи встановлені повно і
правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми
матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, то,
за правилами ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, оскаржувані
рішення підлягають скасуванню з постановленням нового, про відмову у
задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 210,223,229,232 та ч. 5
ст. 254 КАС України колегія суддів,

постановила:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Луганська від 13 березня 2003 року і ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 16 липня 2003 року в частині задоволення позову скасувати
та постановити нове.

Відмовити ОСОБА_1в
задоволенні позову до управління Пенсійного фонду
України
в Жовтневому
районі
м. Луганська про перерахунок пенсії.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судові рішення Вищого адміністративного суду
України, які ухвалені в порядку касаційного провадження, можуть бути оскаржені
лише за винятковими обставинами - з мотивів неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції однієї й тієї самої норми права; визнання судових
рішень міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, такими,
що порушують міжнародні зобов'язання України - протягом одного місяця з дня
відкриття таких обставин шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.

Судді:
(підписи)

З
оригіналом згідно, суддя: