Справа № К-4504/06
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2007-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
Справа № К-4504/06
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Ліпського Д.В. - головуючий,

Амєліна С.Є.
- суддя-доповідач,

Загороднього А.Ф.,

Федорова М.О.

Юрченка В.В.,

при
секретарі Замезі Ю.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду міста Луганська від 08 січня 2004
року та ухвалу судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської
області від 03 червня 2004 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області про поновленні на
службі та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а :

У травні 2003 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним
позовом.

Зазначав, що проходив службу на посаді кінолога з
племінної роботи та розведення собак кінологічного центру при Управлінні
Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, з якої звільнений
наказом начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в
Луганській області від 30 квітня 2002 року №92 о/с за підпунктом «ж» пункту 64
(за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким
складом органів внутрішніх справ Української РСР. Наказом Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області від 01 листопада
2002 року №249 о/с внесені зміни у попередній наказ - зазначено, що його
звільнено за підпунктом «б» пункту 64 (через хворобу) зазначеного Положення.

Вважаючи що звільнення за власним бажанням відбулося
незаконно просив суд поновити на службі на період з 30 квітня 2002 року по 01
листопада 2002 року.

Рішенням Ленінського районного суду міста Луганська від
08 січня 2004 року відмовлено в поновленні пропущеного строку звернення в суд з
позовом та у задоволені позову.

Ухвалою судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Луганської області від 03 червня 2004 року з рішення суду першої інстанції
виключено посилання на пропуск строку звернення в суд, в решті рішення залишено
без змін.

В касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати судові рішення
та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, про
розгляд справи повідомлені.

Перевіривши правильність застосування судами норм
матеріального й процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про
те, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1
проходив службу на посаді кінолога з племінної роботи та розведення собак
кінологічного центру при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в
Луганській області.

25 квітня 2002 року подав рапорт про звільнення зі служби
в органах внутрішніх справ за власним бажанням у зв'язку зі станом здоров'я.

Наказом начальника Управління Міністерства внутрішніх справ
України в Луганській області від 30 квітня 2002 року №92 о/с звільнений зі
служби в органах внутрішніх справ за підпунктом «ж» пункту 64 (за власним
бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ Української РСР.

17 вересня 2002 року військово-лікарською комісією УМВС в
Луганській області видане свідоцтво про непридатність позивача до військової
служби у мирний час.

Наказом начальника Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Луганській області від 01 листопада 2002 року №249 о/с у
попередній наказ про звільнення позивача внесені зміни в частині, що стосуються
підстав припинення служби - зазначено, що ОСОБА_1 звільнено зі служби в органах
внутрішніх справ за підпунктом «б» пункту 64 (через хворобу) Положення про
проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ
Української РСР.

Вирішуючи спір суд першої інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, правильно виходив з того, що позивач виявив бажання
звільнитися зі служби, через що суб'єкт владних повноважень припинив його
службу в органах внутрішніх справ, а встановивши, що на час звільнення позивач
мав іншу підставу для звільнення змінив відповідним наказом підставу звільнення
зі служби, що не є підставою для поновлення позивача на службі.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки судів
про відсутність правових підстав для поновлення позивача на службі на період
встановлення військово-лікарською комісією його придатності до служби.

Судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального
та матеріального права, передбачених статтею 229 Кодексу адміністративного
судочинства України підстав для їх скасування і ухвалення нового рішення не
вбачається.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
рішення Ленінського районного суду міста Луганська від 08 січня 2004 року та
ухвалу судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області
від 03 червня 2004 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня їх відкриття.

Судді:

Д.В. Ліпський С.Є. Амєлін А.Ф. Загородній М.О. Федоров В.В. Юрченко