Справа № 2-а-797/07
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2007-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
№2 -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2007
року

9:50

м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд

у складі:

головуючого - судді Сапальової Тетяни Валентинівни,

за участю секретаря судового засідання Галянт Ілони Миколаївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до управління праці та
соціального захисту населення Хмільницької районної державної адміністрації
Вінницької області про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2звернулася до суду з позовом до
управління праці та соціального захисту населення Хмільницької районної державної
адміністрації Вінницької області про стягнення з відповідача на користь
позивача суми недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у
сумі 2264,9 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є
учасником війни, що підтверджується відповідним посвідченням і має
право на пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту». Статтею 14 цього Закону передбачено, що
учасникам війни щорічно до 5 травня
відповідного року виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до
управління праці та соціального захисту населення Хмільницької районної державної
адміністрації Вінницької області про стягнення з відповідача на користь
позивача суми недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у
сумі 3482,9 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є
учасником війни, що підтверджується відповідним посвідченням і має
право на пільги, передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту». Статтею 14 цього Закону передбачено, що
учасникам війни щорічно до 5
травня відповідного року виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком. А з
2004 року після смерті свого чоловіка, ОСОБА_1. має право на пільги встановлені
законодавством України для членів сімей померлих ветеранів війни. Відповідно до
ст. 15 вищезазначеного Закону щорічна
разова грошова допомога має виплачуватись їй у розмірі п'яти мінімальних пенсій
за віком.

Позивачі вважають, що виплата зазначеної
допомоги у 2003 - 2006 роках проводилась
всупереч вимогам Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» в частині розміру виплат.

У зв'язку з цим позивачі звернулися до суду з
позовом, в якому просять стягнути з відповідача на свою
користь недоплачену частину щорічної разової грошової допомоги за 2003-2006 роки.

№2-а-797/07

Піч час попереднього судового
засідання у справі, суд виконавши всі процесуальні дії, передбачені ч. ч. 3, 4
ст. 11 КАС України перейшов до судового розгляду справи.

В судове
засідання позивачі у справі не з'явилися, але письмово повідомили суд про те,
щоб справу слухати у їх відсутність. Свій позов підтримують.

Відповідач в судове засідання не з'являвся, хоча був належним чином
повідомлений про час, дату і місце слухання справи, про причини неявки не
повідомив, заперечень на позов не надав.

Згідно з ч. 4
ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб'єкта владних
повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового
розгляду, без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття
розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних
у ній доказів.

Враховуючи неявку представника відповідача, а
також відсутність поважних причин неявки представника відповідача, суд вважає
за можливе розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі
доказів.

Розглянувши
матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1. є
учасником війни, що підтверджується доданим до
позовної заяви її посвідченням серії
НОМЕР_1, ОСОБА_2 є учасником війни, що підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_2

Відповідно до статті 14
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» розмір щорічної разової
грошової допомоги учасникам війни становить 3 мінімальні пенсії за віком, згідно ст. 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» грошова допомога для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни становить п'ять мінімальних пенсій за віком.

У зазначений позивачами період дія статей 12 - 15 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» призупинялася законами
України про Державний бюджет на відповідні роки в частині визначення розмірів
виплат вищезазначеної допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України
визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.

Згідно зі ст. 22 Бюджетного кодексу України розпорядник
бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у Законі
про Державний бюджет України чи рішенні про місцевий бюджет.

Статтею 23
Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні забов'язання та
платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного
призначення. Бюджетні призначення
встановлюються законом про державний бюджет України чи рішенням про місцевий
бюджет у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006
рік» у 2006 році розмір виплат щорічної разової грошової допомоги становив:
членам сімей загиблих та дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій і
учасникам війни, визнаних за життя інвалідами - 130 гривен, учасникам війни -
50 гривень.

Статтею 17-1 Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" визначено,
що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи банків.

Згідно з довідками, наданими управлінням праці та
соціального захисту населення Хмільницької районної державної адміністрації,
учасникам війни у 2004 році щорічна разова грошова допомога не виплачувалась, у
2005 - 2006 роках була виплачена у сумі 50 грн. кожного року,
членам сімей померлих ветеранів війни у
2004 р. допомога виплачувалася у розмірі 65 грн., у 2005-2006 р. р. - 130 грн.
за кожен рік.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, у 2006 році позивачам управлінням
праці і соціального захисту населення Хмільницької районної державної
адміністрації була виплачена щорічна
разова грошова допомога, передбачена Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту», у розмірі, встановленому чинним у той
період Законом України «Про державний бюджет України».

Суд вважає, що органи праці і соціального захисту населення, здійснюючи
виплату грошової допомоги у розмірах,
встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», діяли
на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинними на час
проведення виплат законами України.

Стосовно вимог позивачів у частині стягнення недоплачених сум щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни
за 2003-2005 р. р., суд приходить до
висновку, що вони не підлягають
задоволенню з підстав пропущення строку звернення до суду в порядку
адміністративного судочинства.

Частиною 2 статті 99
КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Виплати разової грошової допомоги учасникам
війни здійснюються щорічно до 5 травня у порядку, встановленому Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Кодекс
адміністративного судочинства України набрав чинності з 1 вересня 2005
року. До набрання чинності зазначеного
Кодексу судовий захист порушених
органами влади прав здійснювався у порядку, передбаченому Главою 31-А ЦПК
України (1963 р.), статтею 248-5 якої передбачено двомісячний строк звернення
до суду.

Судові витрати
компенсуються за рахунок держави, оскільки позивачі від сплати судового збору
звільнені відповідно до ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про державне мито».

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. ст. 9, 11, 17,
69-72, 94, ч. 2 ст. 99, 122, 158-163,186, 254 КАС,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ОСОБА_2у
позові відмовити повністю.

Відшкодування
судових витрат віднести за рахунок держави.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження
та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не
була подана у строк, постанова суду першої інстанції набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Суддя