Справа № 2-а-28
Суддя: Арапіна Н.Є.
Дата ухвалення: 2007-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2- a-28
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007 року Торезький
міський суд Донецької області в складі:

Головуючого
судді Арапіної Н.Є.

Суддів Чапланової О.М., Гаркавенко СІ.

При секретарі Терещенко 1.О.,

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5,ОСОБА_6 до Міністерства фінансів України, Державного казначейства
України, Державної судової адміністрації України про стягнення втрати частини
заробітної плати, пов'язаної із справлянням податку за Законом України «Про
податок з доходів фізичних осіб»,

Встановив:

Позивачі
звернулися до суду з адміністративним позовом до Міністерства фінансів України,
Державного казначейства України, Державної судової адміністрації України про
стягнення втрати частини заробітної плати, пов'язаної із справлянням податку за
Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб», в якому зазначено, що
вони мають право на відшкодування втрати частини заробітку, пов'язаної із справлянням
податку відповідно до Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»,
оскільки таке зменшення заробітної плати не відповідає вимогам статей 126, 130 Конституції
України, Законам України «Про судоустрій України» та «Про статус суддів»,
міжнародними правовими актами, які ратифіковані Україною. Просять стягнути на
їх користь відповідні суми .

Позивачі у судове засідання не
з'явилися, надали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов
підтримали.

Представник відповідача - Державної судової
адміністрації України, належним чином повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи в судове засідання не з"явився, просив справу розглянути у
його відсутності. У письмових запереченнях позов не визнав, оскільки вважає, що
відповідач - Державна
судова адміністрація України, не є особою, яка порушила права та інтереси
позивачів, позовні вимоги необгрунтовані та недоведені.

Представник відповідача - Державного
казначейства України, належним чином повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи в судове засідання не з"явився, причину неявки суду не
повідомив.

Представник відповідача - Міністерства фінансів України належним чином повідомлений
про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з"явився,
причину неявки суду не повідомив. У письмових запереченнях позов не визнав,
оскільки вважає, що позивачі не знаходяться з відповідачем у правовідносинах і
тому вимоги до нього є безпідставними.

Суд дослідив письмові докази по
справі, письмові заперечення відповідачів: Міністерства фінансів України,
Державного казначейства України, Державної судової адміністрації України,
встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивачі працюють суддями
Сніжнянського міського суду.

Відповідно до
статті 130 Конституції
України та статті 118 Закону
України «Про судоустрій України» фінансування та належні умови для
функціонування судів і діяльності
суддів забезпечує держава.
Забезпечення функціонування судової
влади

2

передбачає окреме визначення у Державному бюджеті України
видатків на фінансування судів не нижче рівня, що забезпечує можливість повного
і своєчасного фінансування судів; гарантування достатнього рівня соціального
забезпечення суддів.

Згідно із
статтею 44 Закону
України «Про статус суддів» заробітна плата суддів складається з посадового
окладу, премії, доплат за кваліфікаційні класи, надбавок за вислугу років та
інших надбавок.

Рішенням
Конституційного Суду України від 20
березня 2002 року
визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними),
положення статті 58 Закону
України «Про Державний бюджет України на 2001
рік» щодо зупинення дії положень законодавчих актів України в частині
надання пільг, компенсацій і гарантій, які фінансуються з бюджетів усіх рівнів,
та пункта 1 статті 1 Закону України
«Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів», яким виключено перше речення
частини дванадцятої статті 44
Закону України «Про статус суддів»;положення статей 58, 60 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2001
рік» та пункт 1 статті 1 Закону України
«Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів». Визнані неконституційними,
ці положення втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України
даного рішення.

Положення частини першої статті 129, частини першої
статті 130 Конституції
України у взаємозв'язку з положеннями статей 11, 44 Закону України «Про статус суддів» створюють механізм
захищеності судової влади, який Верховна Рада України повинна враховувати,
приймаючи Державний бюджет України на відповідний фінансовий рік. Зменшення (в
тому числі шляхом зупинення дії окремих нормативних актів) видатків Дер­жавного
бюджету на фінансування судів і суддів не забезпечує повного і незалежного
здійснення правосуддя, нормального функціонування судової системи, що може
призвести до зниження довіри громадян до державної влади, загрожувати
реалізації га­рантованого Конституцією України права людини і громадянина на
судовий захист.

Відповідно до
статті 6.1 Європейської
хартії про статус суддів, рівень оплати професійного виконання суддею своїх
повноважень встановлюється таким чином, щоб ніщо не могло вплинути на його
незалежність та неупередженість.

Судом
встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по ІНФОРМАЦІЯ_2
з позивачів ОСОБА_1., ОСОБА_3
та ОСОБА_4. утримані наступні суми податку: з ОСОБА_1 -15684 грн. 20 коп. (інд. код- ), ОСОБА_4 - 8185 грн. 55 коп. (інд. код- ), ОСОБА_3- 9915 грн. 19 коп. (інд. код-). З позивачки
ОСОБА_2 за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по ІНФОРМАЦІЯ_3 утримані суми
податку у розмірі 10682 грн. 85 коп. (інд. код- ). З позивача
ОСОБА_5 за період з квітня 2004
року поІНФОРМАЦІЯ_2 утримані суми податку у розмірі 1500 грн. 18 коп. (інд. код- ). З позивача
ОСОБА_6 за період з жовтня 2005
року поІНФОРМАЦІЯ_2 утримані суми податку у розмірі 4655 грн. 02 коп. (інд. код- ).(а.с.9-23
)

У зв"язку з наведеним вище,
суд приходить до висновку, що з досліджених у судовому засіданні матеріалів
справи, вбачається, що розмір справленого податку підтверджується довідками,
виданими територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Донецькій
області. Відповідно до вимог п.п. 22.2,
22.7 ст.22 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", ст. 48 та п. 44 ст. 80 Закону України
"Про державний бюджет України на 2004
рік", п. 1 розпорядження
Кабінету Міністрів України "Про деякі питання оплати праці суддів"
від 20 січня 2004 року № 22-р, ст. 44 , Jlpo статус
суддів" дозволено головам судів загальної юрисдикції здійснювати у 2004 році
компенсаційні виплати суддям, пов"язані зі справлянням податку по Закону
України "Про податок з доходів фізичних осіб".

Виплати грошової
компенсації повинні здійснюватися за рахунок бюджетних призначень на оплату
праці, передбачених у Державному бюджеті України по утриманню

3

органів судової влади. Податок з доходів фізичних осіб, утриманий з
заробітної плати

суддів, не повинен перераховуватись на єдиний
казначейський рахунок державного бюджету.

Джерелом виплати грошової
компенсації суддям є нарахована сума податку з доходів фізичних осіб,
утриманого з заробітної плати суддів, яка повинна залишитися в розпорядженні
відповідної судової установи для здійснення рівноцінної та повної компенсації
сум податку з доходів фізичних осіб.

Однак, вказана грошова компенсація сум стягнутого податку
з доходів фізичних осіб позивачам виплачена не була.

Таким чином, зібрані у справі
докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.
55, 126, 130 Конституції
України, ч. 8 ст. 14 „Про судоустрій
України", ч. З ст. 11,
ст. 44 „Про
статус суддів", ст. 48
та п. 44 ст. 80 Закону України
"Про державний бюджет України на 2004
рік", п.п. 22.2,
22.7 ст.22 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", п. 1 розпорядження
Кабінету Міністрів України "Про деякі питання оплати праці суддів"
від 20 січня 2004 року № 22-р, ст. ст. 2,4,6, 10, 17, 19, 49, 50, 76,
104,105,158 ,159, 160, 161, 162, 163 КАС України,

Постановив:

Задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5,ОСОБА_6 до Міністерства фінансів України, Державного казначейства
України, Державної судової адміністрації України про стягнення втрати частини
заробітної плати, пов'язаної із справлянням податку за Законом України «Про
податок з доходів фізичних осіб».

Стягнути з
Державної судової адміністрації України та зобов"язати Державне
казначейство України провести видатки з державного бюджету, передбачені
Державній судовій адміністрації України на користь: ОСОБА_1 у сумі 15684 грн. 20 коп., ОСОБА_4 у сумі 8185 грн. 55 коп., ОСОБА_3 у
сумі 9915 грн. 19 коп., ОСОБА_2 у
сумі 10682 грн. 85 коп., ОСОБА_5 у
сумі 1500 грн. 18 коп.,ОСОБА_6 у
сумі 4655 грн. 02 коп.

Постанова може
бути оскаржена в апеляційному порядку через Торезький міський суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а в разі складання постанови у
повному обсязі відповідно до статті 160
цього Кодексу - з дня
складання в повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційного суду Донецької області
або в порядку ч.5 ст.186 КАС України.