Справа № 2-а-8/2007р.
Суддя: Рогова Т.Д.
Дата ухвалення: 2007-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-8 2007р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2007року Дружківський
міський суд

Донецької області у складі:

головуючого -
судді Рогової
Т.Д.

суддів Сєрікової
О.О., Лебеженко В.О.

при
секретарі Ракітіній
Н.Г.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в
залі суду м.
Дружківки Донецької області адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Міністерства фінансів
України, Міністерства юстиції України, Державного казначейства України,
Донецького обласного управління юстиції, Державної судової адміністрації
України про стягнення грошової компенсації вартості службового обмундирування, -

ВСТАНОВИВ:

В січні 2007 року ОСОБА_1.
звернулася до суду із позовною заявою до відповідачів про стягнення грошової
компенсації вартості службового обмундирування, в якій просить стягнути на її
користь грошову компенсацію вартості не одержаного службового обмундирування,
посилаючись на те, що вона працює на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 Донецької області з 27 серпня 2002 року і з цього
часу не отримувала службове обмундирування. Вона має з 13.02.2003року 5-й. ОСОБА_1. просить
стягнути з Державної судової адміністрації України на її користь грошову
компенсацію за не одержане службове обмундирування за період з 27.08.2002року
по 04 вересня
2003рору у сумі 794грн.34коп.

Позивач належним
чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не
прибула, направивши на адресу суду письмову заяву, в якій позов підтримує, і
просить розглянути справу у її відсутність.

Представник
Міністерства юстиції України та Донецького обласного управління юстиції в особі
представника начальника Донецького
обласного

2

управління юстиції Маркова В.І., що
діє на підставі довіреності, в письмових запереченнях на позов, направлених на
адресу суду, позов не визнав, просив справу розглянути в його відсутність. В
задоволенні позову просив відмовити, оскільки з 01.01.2003р. фінансове
забезпечення діяльності судів загальної юрисдикції здійснює Державна судова
адміністрація України. Крім цього, позивачем пропущено строк позовної давності
для пред'явлення позову до Міністерства юстиції України та Донецького
управління юстиції.

Представник
Міністерства фінансів України в особі його представника Олійник Н.Л., що діє на
підставі довіреності, в письмовому відзиві на позов, направленому на адресу
суду, позов не визнав, просив справу розглянути без його участі. В задоволенні
позову просив відмовити, оскільки діючим законодавством не передбачена виплата
компенсації за не видане службове обмундирування. До 2002р. головним
розпорядником бюджетних коштів для судів було Міністерство юстиції України, а з
01.01.2003р. Державна судова адміністрація України. Міністерство фінансів
України у правовідносинах з позивачем не знаходиться і не знаходилося.

Представник
Державного казначейства України в особі його представника Домбровської О.С., що
діє на підставі довіреності, в письмових поясненнях на позов, позов не визнав,
просив справу розглянути без його участі, в позові відмовити, оскільки на даний
час Державна судова адміністрація України самостійно виконує функції головного
розпорядника коштів Державного бюджету України щодо матеріального забезпечення
судів. Чинним законодавством не передбачений захист порушеного права внаслідок
невиконання одним державним органом своїх завдань за рахунок коштів іншого державного
органу.

Представник
Державної судової адміністрації України в особі його представника Олейник З.Д.,
що діє на підставі довіреності, приймаючи участь у судовому засіданні 19 лютого 2007р.
позов не визнала і пояснила, що обов'язок щодо виділення бюджетних коштів для
забезпечення суддів службовим обмундирування з 1994р. було покладено на
Міністерство фінансів України через головного розпорядника бюджетних коштів,
яким до 01.01.2003р. було Міністерство юстиції України, а з вказаної дати - Державна судова
адміністрація України. На судову адміністрацію не покладені обов'язки погашення
заборгованості в результаті невиконання зобов'язань іншими юридичними особами.
Просить в задоволенні позиву відмовити. У судове засідання 02 березня 2007р.
представник Державної судової адміністрації України не прибула, надала до суду
заяву про розгляд справи у її відсутності.

Враховуючи, що
відповідачі про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином,
суд вирішив розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у ній
доказів.

Суд, дослідивши
заперечення відповідачів, матеріали справи вважає, що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

3

Судом встановлено, що
позивач ОСОБА_1. з 27 серпня 2002 р. і по
теперішній час працює суддею, і має 5-й
кваліфікаційний клас, що підтверджується довідкою ТУДСА в Донецькій
області.

Відповідно до
ст. 130 Конституції
України фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності
суддів забезпечує держава. У Державному бюджеті України окремо визначаються
видатки на утримання судів.

Відповідно до
частини 12 ст.44
Закону України "Про статус суддів" судді забезпечуються безплатним
службовим обмундируванням за нормами, які визначаються Урядом України.

Описи службового
обмундирування суддів затверджені Постановою Президії Верховної Ради України
від 15.11.1993р. №3592-12.

Постановою KM
України від 19.03.1994р. №177
"Про норми забезпечення службовим обмундируванням суддів України"
затверджені норми забезпечення суддів службовим обмундируванням та терміни його
носіння, а Міністерство фінансів було зобов'язано для цієї мети виділяти
бюджетні кошти. Дана постанова втратила чинність тільки 04.09.2003р.

На підставі цієї
постанови наказом Міністра юстиції України від 22.04.1994р. затверджене
"Положення про порядок одержання, обліку, видачі та носіння службового
обмундирування суддів України". Відповідно до п.2.10 цього Положення, за
одяг який не виданий, суддям виплачується грошова компенсація вартості даного
одягу.

Законом України
"Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від 17.02.2000р.
перше речення з частини 12
ст.44 Закону України "По статус суддів" було виключено. Однак
рішенням Конституційного Суду України №5-пр/2002
від 20.03.2002рю
положення вказаного Закону відносно забезпечення суддів безплатним службовим
обмундируванням були визнані неконституційними з дня прийняття Рішення.

Таким чином,
позивачеві належало до видачі службове обмундирування за період з 1994 по 1999роки, та
з 20.03.2002по 04.09.2003
роки. Однак дане обмундирування позивачеві видано не було, та не була
виплачена грошова компенсація його вартості.

Вартість
службового обмундирування, що належало до видачі позивачеві за весь вказаний
період, згідно Листа міністерства промислової політики України" №9-1-2/980 від 14.12.1999р.
"Про вартість службового обмундирування для суддів України" та
перелічених нормативних актів, становить 794грн,34коп., яку необхідно стягнути
на користь позивачеві.

Дану суму
компенсації суд вважає необхідно стягнути з відповідача Держаної судової
адміністрації України оскільки на даний час згідно ст.. 120, 126 Закону України
"Про судоустрій України", положення про Державну судову адміністрацію
України, затвердженому Указом Президента України від 03.03.2003р. №182/2003, Державна судова
адміністрація України самостійно виконує функції головного розпорядника коштів
Державного бюджету України щодо матеріального забезпечення судів.

4

Крім цього, в
Законах України про державний бюджет на 2005,
2006рік передбачається виділення коштів Державній судовій адміністрації України
для виконання рішень судів на користь суддів. Відповідно до цього в Державному
казначействі України відкритий рахунок Державної судової адміністрації за кодом
програмної класифікації видатків 0501150
"Виконання рішень судів на користь суддів".

Оскільки
відповідачами не приймалося будь-яких рішень про відмову позивачеві в видачі їй
службового обмундирування або компенсації за нього, суд дійшов висновку, що у
позивача не було підстав вважати, що відповідачі не виконають своїх обов'язків,
покладених на них Конституцією та Законами України, тому причину пропуску
строку звернення до суду визнає поважною і його поновлює.

Керуючись
ст.ст.158-163, 166 КАС
України, ст.. 130 Конституції
України, ч.12 ст.44 Закону України "Про статус Суддів", Законом
України "Про судоустрій", Постановою Президії Верховної Ради України
від 15.11.1993р №3592-12,
Постановою KM України від 19.03.1994р. №177 "Про норми забезпечення службовим обмундируванням
суддів України", п.2.10 "Положення про порядок одержання, обліку,
видачі та носіння службового обмундирування суддів України", затвердженого
Наказом Міністра юстиції України від 22.04.1994р., Листом Міністерства
промислової політики України №0-1-2/980
від 14.12.1999р. "Про вартість службового обмундирування для суддів
України", Положення про Державну судову адміністрацію України,
затвердженому Указом Президента України від 03.03.2003р. №182/2003, Положення
"Про державне казначейство України", суд -

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з
Державної судової адміністрації України і зобов'язати Державне казначейство
України провести видатки з державного бюджету, передбачені Державній судовій
адміністрації України на користь ОСОБА_1 у сумі 794 (сімсот дев'яносто чотири) грн.34коп.

Заява про
апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її
проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви на апеляційне оскарження.

Головуючий
підпис Судді підписи З оригіналом згідно суддя Т.Д.Рогова