Справа № 22-а-205/2007
Суддя: Поліщук М.А.
Дата ухвалення: 2007-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№22-а-205/2007 Головуючий у 1 інстанції Дубас Т.В.
Категорія 27 Доповідач у 2 інстанції Поліщук М.А.
УХВАЛА

Іменем України.

23
лютого 2007 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Київської області
в складі:

головуючого - судді Антоненко В.І. суддів - Поліщука М.А., Тракало В.В. при секретарі - Чабанюк Т.Г.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 23 листопада 2006року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Києво-Святошинської районної державної
адміністрації, третя особа: Києво-Святошинський відділ земельних ресурсів про зобов»язання відповідача
безоплатно передати у власність земельну ділянку для ведення фермерського
господарства.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали
участь в розгляді справи, перевіривши
матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2006року ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом і
просила визнати неправомірними дії
Києво-Святошинської районної державної адміністрації по відмові в приватизації
земельної ділянки для ведення фермерського господарства в розмірі 2.75га, зобов»язати відповідача безоплатно передати їй у
власність земельну ділянку в розмірі земельної частки(паю) члена сільськогосподарського підприємства на території
Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області розміром
2,75га.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відмова відповідача в задоволенні
поданої заяви є необгрунтованою та не відповідає
вимогам закону, поскільки вона як громадянин України, член фермерського
господарства має право на одержання безоплатно у власність із земель державної
і комунальної власностів земельної ділянки у розмірі земельної частки(паю).

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23
листопада 2006року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, ухвалити
нову постанову про задоволення позовних вимог,
посилаючись на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення -
без змін із наступних підстав.

Відповідно до ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове
рішення повинно бути законним і обгрунтованим.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.12.1996 року головою
Києво-Святошинської районної державної адміністрації на
ім»я ОСОБА_1 було видано державний акт на право постійного користування землею, згідно якого їй була надана в постійне
користування земельна ділянка площею2.0га, розташована на
території Забірської сільської ради, для ведення селянського(фермерського)
господарства.

Згідно ст.1.1 Статуту, затвердженого рішенням від 19.10.2005року, ОСОБА_1 є
засновником і головою фермерського господарства «Забір»я-ННМ54».

В листопаді 2005року ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинської районної державної адміністрації із заявою про надання у приватну
власність для ведення фермерського господарства
земельної ділянки площею 2,75га, що відповідає розміру земельної частки(паю).

13.01.2006року відповідач в задоволенні вказаної заяви ОСОБА_1 відмовив.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із
того, що дії відповідача є правомірними, поскільки позивачка до заяви не
приєднала необхідні документи, а повторна заява із додатком
документів знаходиться в стадії вирішення вказаного питання.

Колегія
суддів із висновком про відмову в задоволенні позовних вимог погоджується, поскільки
він є обґрунтованим та відповідає вимогам закону.

Як вбачається
із матеріалів справи ОСОБА_1 за нормами Земельного кодексу України ( в редакції
1992року) отримала в постійне користування земельну ділянку для ведення фермерського
господарства в розмірі 2.0га.

Відповідно до
ст.92 Земельного кодексу України позивачка не може мати в постійному користуванні
вказану земельну ділянку.

Згідно із п.а)
ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян
провадиться у разі:

а)приватизації земельних ділянок,
які перебувають у користуванні громадян;

Порядок приватизації земельних ділянок визначено ст.118 ЗК України.

Звернувшись до
відповідача із заявою про приватизацію земельної ділянки, позивачка просила надати їй безоплатно у власність земельну ділянку
для ведення фермерського господарства у розмірі земельної
частки(паю), а саме в розмірі 2,75га.

Рішення
відповідача про відмову у задоволенні вказаної заяви відповідає вимогам закону із таких
підстав.

Поскільки
ОСОБА_1 за нормами Земельного кодексу України ( в редакції 1992року) земельну
ділянку для ведення фермерського господарства отримала в постійне користування
у визначеному розмірі - 2.0га, то за нормами діючого
Земельного кодексу України позивачка може ставити питання про приватизацію вказаної виділеної земельної ділянки.

Крім того позивачка в судовому засіданні не довела, що на території
Забірської сільської ради є вільні землі для передачі земель для ведення
фермерського господарства, із яких їй можна виділити додатково 0, 75га-; в
поданій нею заяві в листопаді 2005року були відсутні документи, які
підтверджують розмір земельної частки(паю), визначеної для членів
сільськогосподарських підприємств, розташованих на території Забірської
сільської ради.

З врахуванням вказаних обставин справи та вимог закону, колегія суддів
вважає, що Києво-Святошинська районна державна
адміністрація відповідно до вимог п.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України доказала правомірність відмови у
задоволенні заяви про передачу земельної ділянки у власність для ведення
фермерського господарства в розмірі 2,75га.

Передбачених законом підстав для покладення на відповідача обов»язку
передати у власність позивачу земельну ділянку
для ведення фермерського господарства у розмірі 2,75га немає.

Суд першої інстанції встановив, що повторна заява ОСОБА_1 по вказаному
питанню від 3.11.2006 року передана на
розгляд обласної робочої групи з перевірки додержання вимог законодавства, реалізації державної політики у сфері
регулювання земельних відносин, використання та охорони земель у
Київській області. Вказані дії відповідача відповідають ст. 118 Земельного
кодексу України.

Доводи апеляційної скарги про порушення відповідачем встановленого Законом
України «Про звернення громадян» строку
розгляду заяви не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновків суду, викладених в постанові.

Інші доводи апеляційної скарги про неповне з»ясування обставин, що мають
значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи є
необгрунтованими.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.199, 200 Кодексу адміністративного судочинства
України колегія

суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської
області від 23 листопада 2006року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після набрання нею законної сили.