Справа № 2-а-14\07
Суддя: Надопта А.А.
Дата ухвалення: 2007-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№2-а-1407
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2007 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у особі головуючого
судді А.А.Надопта, при секретарі С.С.Попович, за участю позивача, представника
вч А0332 по дорученню О.М.Чистика, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів адміністративний позов
ОСОБА_1 до військової частини А0332
м.Виноградів про стягнення невиплаченої частини щомісячної
надбавки за безперевну військову службу,

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги
мотивованні тим, що позивач проходить дійсну військову службу у військовій частині А0332 з 01 лютого 2000 року по теперішній
час і знаходиться на фінансовому забезпеченні в цій військовій частині.

В обгрунтування
своїх вимог позивач зазначає, що у відповідності до статті 1 Указу Президента
України №389/2003 від 05.05.2003 р. «Про надбавки військовослужбовцям Збройних
Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну
службу» (зі змінами, внесеними Указом Президента України №1227/2003 від
29.10.2003р.) Міністрові оборони України надано право установлювати
військовослужбовцям ЗС України щомісячні надбавки за безперервну військову
службу у ЗС України у відсотках до грошового забезпечення, що мають високі
результати в службовій діяльності, у залежності від стажу служби в наступних
розмірах:- понад 5 років - до 10%; - понад
10 років - до 30%; - понад 15 років - до 50%; понад 20 років - до 70 %; понад
25 років - до 90 %. Порядок і умови виплати зазначених надбавок
визначаються Міністром оборони України. Статтею 2 даного Указу, передбачена
виплата надбавок з 01 травня 2003 року за рахунок коштів Державного бюджету
України на утримання Збройних Сил України.

Наказом Міністра оборони України № 149 від 26.05.2003р. затверджена
Інструкція про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну
військову службу у ЗС України, яка зареєстрована Міністерством
юстиції України 28.05.2003р. під № 411/7732. Пунктом 1.2. вказаної Інструкції
визначено, що особам офіцерського складу, прапорщикам, а також особам рядового,
сержантського складу, які проходять військову службу за контрактом і які мають
високі результати в службовій діяльності, виплачується
щомісячна надбавка за безперервну військову службу у відсотках до грошового
забезпечення в залежності від строку служби в розмірах, які встановлені Указом
Президента України.

Згідно з
послужним списком позивача його стаж безперервної військової служби складав на 01.05.2003 р. 26 років 08 місяців, тобто надбавка
призначається із розрахунку - понад 25-ти років - до 90% грошового
забезпечення.

Пунктом 2 Наказу Міністра оборони України №149 від 26.05.2003р.
встановлено, що розміри щомісячної надбавки за безперервну
військову службу у ЗС України щорічно встановлюються, виходячи із фонду
грошового забезпечення, рішенням Міністра оборони України. Згідно з пунктом
2.3. Інструкції надбавка виплачується за місцем штатної служби за минулий
місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Але, за період з
01.05.2003р. по 31.12.2005р. фінансовий орган військової частини А0332, з метою
економії коштів, здійснював виплату
надбавки за безперервну військову службу позивачу у заниженому розмірі.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вважає, що йому безпідставно виплачували
вказану надбавку у заниженому розмірі, оскільки протягом даного періоду він
сумлінно виконував службові обов'язки і до нього не застосовувались
дисциплінарні стягнення.

2

Згідно наказу
Міністра оборони України від 30 липня 2004 року №308 щомісячна надбавка за
безперервну службу в Збройних Силах України в повному розмірі виплачувалась
тільки військовослужбовцям структурних підрозділів центрального апарату
Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України та
функціональних органів військового управління, що утримуються на окремих
штатах, хоча джерело фінансування і сума асигнувань на виплату зазначеної надбавки є спільною для всіх категорій
військовослужбовців без будь-яких винятків, а відтак вважає, що порушене
його право, яке просить суд захистити.

Згідно довідки в/ч А0332 сума сплаченого
грошового забезпечення та грошової допомоги на оздоровлення, при нарахованій
надбавці у заниженому розмірі, з 01.05.2003 р. по 31.12.2005р. складає 63747
грн. 44 коп. замість суми при нарахуванні визначеної надбавки 90% - 79948 грн.
24 коп, а загальна сума компенсації
невиплачених мені доходів за період з 01.05.03 року по 31.12.05 року складає
5416 грн.40 коп.

Враховуючи наведене, та вважаючи, що порушене його право, просив суд
визнати дії фінансового органу військової частини А0332 щодо
нарахування та виплати йому щомісячної надбавки за безперервну військову службу згідно Указу президента України від
05.05.03 № 389 в заниженому розмірі незаконними, стягнути з військової частини
А0332 у його користь суму несплаченої частини грошового забезпечення з
урахуванням компенсації в розмірі 21617 грн. 20 коп. та стягнути з відповідача
судові витрати, а також допустити негайне виконання рішення суду.

В судовому засіданні позивач, в порядку ст.51 КАС України зменшив свої
позовні вимоги, зокрема просив суд визнати дії фінансового
органу військової частини А0332 щодо нарахування та виплати йому щомісячної надбавки за безперервну військову службу
згідно Указу президента України від 05.05.03 № 389 в заниженому розмірі незаконними, стягнути з військової частини А0332 у
його користь суму несплаченої частини грошового забезпечення з
урахуванням компенсації в розмірі 21617 грн. 20 коп. та просив суд їх задоволити,
в решті позовних вимог відмовився.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та
заперечував проти їх задоволення. В обгрунтування своїх заперечень представник
пояснив, що у відповідності до статті 1 Указу Президента України №389/2003 від
05.05.2003 р. «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України,
Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної
служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу»
(зі змінами, внесеними Указом Президента України №1227/2003 від 29.10.2003р.)
Міністрові оборони України надано право установлювати військовослужбовцям ЗС
України щомісячні надбавки за безперервну військову службу у ЗС України у
відсотках до грошового забезпечення, що мають високі результати в службовій
діяльності, у залежності від стажу
служби. На виконання цього Міністром оборони України 26.05.2003р. був виданий
наказ №149 «Про затвердження Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної
надбавки за безперервну військову службу в Збройних силах України», згідно п.2.4 якої виплата надбавки здійснюється в
межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисах військових
частин. Наказ визначає, що конкретні розміри надбавки за вислугу років
встановлюється Рішенням Міністра оборони України, які доводились до військової
частини телеграмами та телефонограмами. Крім цього, з мотивів відсутності
коштів у проведені вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, якщо вони
обумовлені наявністю певних коштів чи фінансування.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та
взаємов"язку, суд приходить до наступного.

Конституція України (ст.3) визначає, що права і свободи людини та їх
гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед
людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є
головним обов"язком держави. Відповідно
до вимог ст.71 ч.1-2 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. В
адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб"єкта владних повноважень обов"язок
щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається саме на відповідача, якщо він заперечує проти задоволення адміністративного
позову. В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходить дійсну
військову службу у військовій частині А0332 з 01 лютого 2000 року по теперішній
час і на фінансовому забезпеченні знаходиться в цій військовій частині, у
зв»язку з чим має право на отримання надбавки за безперервну військову
службу в розмірах,
передбачених ст.1 Указу
Президента України «Про
надбавки

3

військовослужбовцям
ЗСУ, МВС, Адміністрації ДПС України та Управління державної охорони України за
безперервну службу» від 05.05.2003р. за №389.

Відповідно до довідки вч А0332 за НОМЕР_1 від 30.01.2007р. безперервна
військова служба позивача в ЗС України станом на 30 січня 2007р. складає 30 років 5
місяців та 30 днів.

У відповідності
до ст.1 Указу Президента України №389/2003 від 05.05.2003 р. «Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління
державної охорони України за безперервну службу» (зі змінами, внесеними Указом
Президента України №1227/2003 від 29.10.2003р.) Міністрові оборони України
надано право установлювати військовослужбовцям ЗС України щомісячні надбавки за
безперервну військову службу у ЗС України у відсотках до грошового
забезпечення, що мають високі результати в службовій діяльності, у залежності від стажу служби в наступних розмірах: -
понад 5 років - до 10%; - понад 10 років - до 30%; - понад 15 років - до 50%;
понад 20 років -до 70 %; понад 25 років -
до 90 %. Порядок і умови виплати зазначених надбавок визначаються Міністром оборони
України. Статтею 2 даного Указу, передбачена виплата надбавок з 01 травня 2003
року за рахунок коштів Державного бюджету України на утримання Збройних Сил
України. Наказом Міністра оборони України №
149 від 26.05.2003р. затверджена Інструкція про порядок і умови виплати
щомісячної надбавки за безперервну військову службу у ЗС України, яка
зареєстрована Міністерством юстиції України 28.05.2003р. під № 411/773,
пунктом 1.2. якої визначено, що особам офіцерського складу, прапорщикам, а
також особам рядового, сержантського складу, які проходять військову службу за
контрактом і які мають високі результати в службовій діяльності, виплачується щомісячна надбавка за безперервну військову
службу у відсотках до грошового забезпечення в залежності від строку
служби в розмірах, які встановлені Указом Президента України. Згідно з пунктом
2.3. Інструкції надбавка виплачується за місцем штатної служби за минулий
місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць. В суді також встановлено, що за період з
01.05.2003р. по 31.12.2005р. порушуючи вимоги Указу Президента України
№389/2003 від 05.05.2003р., Інструкції, затвердженої Наказом Міністра оборони України № 149 від 26.05.2003р., фінансовий орган
військової частини А0332, з метою економії коштів, здійснював виплату
надбавки за безперервну військову службу позивачу у заниженому розмірі. Дану обставину у суді виизнав і представник
відповідача. Суд вважає, що позивачу безпідставно виплачували вказану
надбавку у заниженому розмірі, оскільки протягом даного періоду він сумлінно
виконував службові обов'язки і до нього не застосовувались дисциплінарні
стягнення. Згідно наказу Міністра оборони України від 30 липня 2004 року №308
щомісячна надбавка за безперервну службу в Збройних Силах України в повному
розмірі виплачувалась тільки військовослужбовцям структурних підрозділів
центрального апарату Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних
Сил України та функціональних органів військового управління, що утримуються на
окремих штатах, хоча джерело фінансування і сума асигнувань на виплату
зазначеної надбавки є спільною для всіх
категорій військовослужбовців без будь-яких винятків, що є порушенням конституційних
прав позивача. Дані обставини суперечать вимогам ст.24 Конституції України,
відповідно до якої громадяни мають рівні
права й свободи та є рівними перед законом. Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Стаття 22 Конституції України проголошує, що
права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними,
а також, що при прийнятті нових законів або внесенні зміни до чинних законів
не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Згідно
статті 2 Закону України "Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців і членів їх сімей" ніхто не вправі обмежувати
військовослужбовців та членів їх сімей у праві і свободах, визначених
законодавством України. Відповідно до вимог статті 9 Закону України "Про
соціальний та правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей"
держава гарантує матеріальне та інше забезпечення військовослужбовцям у розмірах, що стимулюють зацікавленість громадян
України у військовій службі. Грошове забезпечення визначається залежно
від посади, військового звання, кваліфікації, наукового ступеня і вченого
звання, тривалості та умов служби. Згідно довідки НОМЕР_2 від 29.01.2007р. в/ч А0332 сума сплаченого
грошового забезпечення та грошової допомоги
на оздоровлення, при нарахованій надбавці у заниженому розмірі, з 01.05.2003 р.
по 31.12.2005р. складає 63747 грн. 44 коп. Крім того, позивач отримував
надбавки за безперервну військову

4

службу в меншому розмірі, ніж передбачено Указом Президента
України №963 (сума при нарахуванні визначеної надбавки в 90% мала
складати 79948 грн. 24 коп.), а отже заборгованість по виплаті надбавки за
безперервну військову службу за період з 01.05.2003р. по 31.12.2005р. вч
складає 16.200,80 грн., які слід стягнути на користь позивача.

Крім того,
Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частин доходів у
зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року №2050-111
встановлено, що компенсація громадянам
втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати проводиться у
разі затримки на один і більше
календарних місяців виплати доходів, нараховані громадянам за період починаючи
з дня набрання чинності цим Законом.

Згідно Порядку
нарахування компенсації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 (з урахуванням змін за
постановами Кабінету Міністрів України від 09.08.2001р. №958 і від 01.03.2003р.
№430), з урахуванням індексу споживчих цін (інфляції) по Україні за данними Держкомстату
сума компенсації за затримку виплати позивачу надбавки за безперервну військову
службу за період з 01.05.03 року по 31.12.05 року складає 5.416,40 грн., які
слід стягнути на користь позивача.

Отже суд
приходить до висновку, що представник відповідача, відповідно до вимог ст.71
КАС України не навів достовірні, належні та
безспірні докази щодо обгрунтованості своїх заперечень позовних вимог.

За таких
обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу
окремо, а також достатність і взаємний
зв"язок доказів в їх сукупності відповідно до вимог ст.86 КАС України, суд
приходить до переконання, що позов слід задоволити повністю.

Відповідно до вимог ст.ст. 1,3,6,8,19,22,24 Конституції України, ст.ст.2,9
Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів
їх сімей», Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частин
доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000р.
№2050-111, ст.ст. 1,2 Указу Президента України №389 від 05.05.2003р.
«Про надбавки військовослужбовцям ЗСУ, МВС України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління державної охорони України за
безперервну службу» та керуючись ст.ст.7,71,86,157,159,163 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Уточнені позовні
вимоги ОСОБА_1 до
військової частини А0332 м.Виноградів про
стягнення невиплаченої частини щомісячної надбавки за безперервну військову
службу -задоволити повністю.

Визнати дії фінансового органу військової частини А0332 щодо нарахування та
виплати позивачу ОСОБА_1 у щомісячної надбавки за
безперервну військову службу згідно Указу президента України від 05.05.03
№ 389 в заниженому розмірі незаконними.

Стягнути з військової частини А0332 у користь позивача ОСОБА_1 суму
несплаченої частини грошового забезпечення з урахуванням компенсації в розмірі 21617 грн. 20 коп.

Сторони можуть
подати заяву про апеляційне оскарження даної постанови на протязі 10-ти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на
постанову може бути подана протягом 20-ти днів після подачі заяви про
апеляційне оскарження.