Справа № 2а-41/2007р.
Суддя: БУНЧАК Б.Р.
Дата ухвалення: 2007-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 2а-41/2007р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2007
року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді БУНЧАК Б.Р.

секретаря КОВАЛІВ А.В.

3 участю позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ЮРІВ B.C.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань справу
за позовом ОСОБА_1 до управління пенсійного
Фонду в м. Болехів про скасування рішення Управління пенсійного фонду м. Болехів про зменшення страхового стажу та
стягнення моральної шкоди.

встановив:

Позивачка звернулася з позовом до управління пенсійного Фонду в м. Болехів про скасування рішення про зменшення їй страхового стажу та стягнення моральної шкоди.

В позовній заяві зазначила, що вона являється учасником бойових дій,
оскільки з ІНФОРМАЦІЯ_2 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року працювала
в Афганістані, про що свідчить довідка Долинського райвійськкомату НОМЕР_1. На протязі ІНФОРМАЦІЯ_3 років вона неодноразово
зверталася до відповідача та Пенсійного фонду України з
проханням перерахувати їй розмір пенсії, оскільки вважала, що їй безпідставно не зарахована до пенсії заробітна плата, яку
вона отримувала в період роботи в Афганістані.

В ІНФОРМАЦІЯ_5 року відповідач листом НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року повідомив
їй про те, що на підставі її звернення до Пенсійного
фонду України працівниками даного відомства була проведена перевірка. Згідно складеної ними довідки від ІНФОРМАЦІЯ_6 p., період її роботи в Демократичній республіці Афганістан в пільговому
обчисленні( півтора року за один рік роботи) безпідставно був їй зарахований в страховий стаж, а тому відповідно до ст..43 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» така помилка виправлена. Після приведення у відповідність до чинного законодавства страховий стаж
становить 19 років 9 місяців 22 дні.

Такий висновок вважає незаконним, оскільки їй на законних підставах видано
посвідчення серії НОМЕР_3учасника бойових дій,
вона користується пільгами, передбаченими ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», про
що свідчить довідка НОМЕР_1 Долинського райвіськомату,
її стаж роботи в Афганістані підтверджений записами в трудовій книжці, згідно яких з ІНФОРМАЦІЯ_2 р. По ІНФОРМАЦІЯ_1 р. вона
займала посаду ІНФОРМАЦІЯ_14 у військовій частині НОМЕР_4. Всі ці
документи на час перевірки були у пенсійному фонді. Фактично відповідач не визнав її учасником бойових дій при розрахунку
трудового стажу, однак визнає її учасником бойових дій при розрахунку пенсії,
але нараховує її вже без пільг щодо стажу роботи.

Вважає, що внаслідок неправомірних дій відповідача їй незаконно зменшено
розмір трудового стажу, та, відповідно зменшений
розмір пенсії щомісячно, чим їй спричинено матеріальну шкоду. Крім того зменшення стажу до 19 років 9 місяців 22 дні
позбавило її можливості отримувати пенсію
відповідно до ст.33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
страхування», за якою непрацюючі інваліди 2 групи, що
мають стаж роботи 20 років мають право на одержання пенсії по
інвалідності в розмірі мінімальної пенсії за віком.

Відповідач не наддав їй наказу чи розпорядження, яким він зменшив їй
страховий стаж, внаслідок чого не має можливості
вказати точно на скільки їй зменшений трудовий стаж, та на яку суму
внаслідок цього зменшилася її щомісячна пенсія.

Позивачка також вважає, що своїми
неправомірними діями відповідач завдав їй моральної шкоди. В зв'язку з такою несправедливістю вона зазнала і відчуває
на цей час важкі моральні страждання. Вона являється
інвалідом 2-групи, добивалася
справедливості, а одержала
протилежне
її

2

принижено, як людину, яка в період ведення бойових дій, працювала в
Афганістані, де було неймовірно важко й чоловікам, а тим
більше жінці. Така несправедливість призвела до вимушених життєвих змін, які проявляються у порушенні нормальних родинних, дружних та
побутових стосунків, що додає їй моральних
страждань. Незаконне рішення примусило її звертатися за допомогою в різні
установи та суд за захистом прав і законних інтересів. Вважає, що їй завдано моральної
шкоди на суму 300000грн.

В судовому засіданні позивачка просила визнати неправомірними дії
управління пенсійного фонду в м. Болехів з підстав зазначених у позовній заяві,
оскільки рішення про зменшення їй страхового стажу відповідачем не приймалося
та відновити її порушене право, зобов'язавши відповідача поновитити
необгрунтовано зменшений страховий стаж та стягнути моральну шкоду в сумі
300000 грн.

Відповідач позовних вимог не визнав, вважає, що позивачці відповідно до
ст.43 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з
ІНФОРМАЦІЯ_7 року до страхового стажу безпідставно було
зараховано в пільговому обчисленні (півтора року за один рік роботи) період роботи в якості вільнонайманої в
Демократичній республіці Афганістан з ІНФОРМАЦІЯ_2
р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 р. При перевірці фактів, викладених у зверненні ОСОБА_1, начальником відділу з питань призначення пенсій
департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України та головним
спеціалістом управління кадрового забезпечення Пенсійного фонду України була складена довідка від ІНФОРМАЦІЯ_8 року і дана
помилка була виправлена. Після приведення у
відповідність до чинного законодавства страховий стаж позивачки з ІНФОРМАЦІЯ_8р. замість 20 років 5 місяців 13 днів
становить 19 років 9 місяців та 22 дні, тобто зменшений на вісім місяців. Відповідно до довідки МСЕК, ОСОБА_1 була
встановлена II-група інвалідності до ІНФОРМАЦІЯ_9 року. До 0ІНФОРМАЦІЯ_8 року позивачка
отримувала пенсійне забезпечення в розмірі 494 грн. 12
коп. Після зменшення пільгового стажу на
вісім місяців з ІНФОРМАЦІЯ_10р. вона стала отримувати 496 грн.40
коп., тобто більше як вона отримувала, оскільки була відкорегована заробітна плата. Тому відповідач вважає, що заявлений позов
про визнання дій управління пенсійного Фонду в м.
Болехів неправомірними та відшкодування моральної шкоди є безпідставним, а
тому просить відмовити позивачці в його задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що
позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка з ІНФОРМАЦІЯ_11 року була звільнена з
роботи на Болехівському ЛК у зв'язку з відрядженням її
Міністерством оборони СРСР для роботи в Радянських військах за кордоном. З ІНФОРМАЦІЯ_2 року вона прийнята на роботу у військову
частину пп 52726 на посаду ІНФОРМАЦІЯ_14. ІНФОРМАЦІЯ_12 року
прийняла урочисте та клятвенне зобов'язання. З ІНФОРМАЦІЯ_13 року по приказу начальника штабу військової частини п.п 52726
звільнена з роботи в зв'язку з ліквідацією підприємства. Неодноразово нагороджувалася грамотами та цінними подарунками
начальником штабу цієї частини. Всі ці
перечислені записи зроблені у трудовій книжці ОСОБА_1, які були відомі
відповідачу.

Згідно довідки командира військової частини п.п.52726 НОМЕР_5 від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1 дійсно працювала на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_14 в/ч п.п. 30052 в Республіці Афганістан з ІНФОРМАЦІЯ_15 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 р.( а.с ). Довідка видана ОСОБА_1 командиром
в/ч п.п. 30052 свідчить про те, що вона працювала на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_14 цієї військової частини у складі обмеженого контингенту Радянських військ в РА з ІНФОРМАЦІЯ_15 р. (а.с. ). В
іншій довідці командира цієї ж частини зазначено, що
ОСОБА_1 дійсно була на службі в військовій частині польової почти 30052 і має право на пільги, що встановлені Постановою ЦК КПРС і
Радою Міністрів СРСР від 17 січня 1983 року і приказом Міністерства оборони СРСР від
07.02.1983 року.

Рішенням комісії Івано-Франківського обласного військомату від
ІНФОРМАЦІЯ_16 р. ОСОБА_1 було включено в список НОМЕР_6
робітників і службовців, що працювали в республіці Афганістан для одержання посвідчення на пільги. Посвідчення вона отримала
ІНФОРМАЦІЯ_17 р. (а.с. ), а ІНФОРМАЦІЯ_18 року позивачці
було видане посвідчення безтермінове, в відповідності з яким вона має право на
пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових
дій. і дійсне на всій території України (а.с. 8).

В відповідності до розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 30 листопада 1988
року №2383 ОСОБА_1 має право на включення в стаж
роботи період її роботи в військові частині польової почти 5276 з ІНФОРМАЦІЯ_2 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1р., що дає право на пенсію із розрахунку три

3

місяці за
один місяць роботи. Таке право ОСОБА_1 підтверджується і довідкою НОМЕР_1 (а.с. ) , виданою їй Долинським райвійськкоматом, яка знаходиться в її особовій пенсійній справі. Таким чином
суд вважає, що ОСОБА_1 незаконно зменшено страховий стаж роботи на вісім
місяців, а тому його слід поновити.

Що стосується вимог позивачки про стягнення моральної шкоди в сумі 300000
грн. за спричиненні їй моральні страждання
неправомірними діями відповідача, то суд вважає що в цій частині позову їй слід відмовити. Саме зменшення страхового стажу позивачці
не призвело до втрати розміру її пенсії, про що
свідчить розпорядження про перерахунок пенсії (а.с.43), згідно з яким до 0ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_1 отримувала пенсію в
розмірі 494.12 грн., а після зменшення страхового
стажу відповідно до розрахунку відповідача( а.с.48) з ІНФОРМАЦІЯ_8 року вона б отримувала пенсію в розмірі 496.90 грн. сам, враховуючи
корегування заробітної плати. Отже різниця пенсії
при пільговому обчисленні стажу роботи і після його виключення з страхового стажу
становить 0,50 грн.

Суд вважає, що сам факт визнання судом порушеного права позивачки є
справедливим відшкодуванням моральної шкоди.

На підставі ст.ст. 104-105 КАС України, розпорядження Ради Міністрів СРСР
від 30 листопада 1988 р. №2383 та керуючись ст.ст.160-163 КАС України
,суд, -

постановив:

Позов задоволити частково.

Визнати дії Управління пенсійного фонду м. Болехів з приводу зменшення
ОСОБА_1 страхового стажу неправомірними.

Зобов"язати Управління пенсійного фонду в м. Болехів поновити
необгрунтовано зменшений страховий стаж ОСОБА_1 за роботу в
Радянських військах за кордоном з ІНФОРМАЦІЯ_20 року по ІНФОРМАЦІЯ_19 року з розрахунку три місяці за один місяць роботи.

У стягненні моральної шкоди ОСОБА_1
відмовити.

Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський
міський суд. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у
повному обсязі відповідно до ст.. 160 КАСУ- з дня складення в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.