Справа № К-2041/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
червня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

суддів : Бутенка В.І.(доповідач),

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.,

Сороки
М.О.,

Штульмана
І.В.

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну
справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м. Луганська, -

в с т а
н о в и л а :

У лютому 2004 року ОСОБА_1. звернулась до суду із вказаною скаргою.

У скарзі посилалась на те, що у жовтні 2003 року вона звернулась до ДПІ у
Жовтневому районі м. Луганська з заявою про скасування ідентифікаційного
номеру, проханням зробити їй у паспорті відмітку про право здійснювати будь-які
платежі без ідентифікаційного номеру, проте суб'єкт оскарження їй у цьому
відмовив.

Просила визнати бездіяльність ДПІ у Жовтневому районі м. Луганська
неправомірною та зобов'язати суб'єкта оскарження внести в її паспорт відмітку
про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру, як це
передбачено ч.2 ст.1 Закону України "Про внесення змін в Закон України
"Про державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів" від 16 липня 1999 року.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Луганська від 18 травня 2004 року
скаргу ОСОБА_1. задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 11 серпня 2004 року
рішення районного суду залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, ДПІ у Жовтневому районі м.
Луганська подала касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та постановити
нове рішення про відмову заявниці у задоволенні її скарги.

При цьому в скарзі вказується на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1., суди першої та апеляційної
інстанцій обґрунтовано виходили з того,
що за змістом ч. 2 ст. 1 Закону України "Про Державний реєстр фізичних
осіб - платників податків та інших платежів" ( зі змінами внесеними Законом України від 16
липня 1999 року №1003 ) для осіб, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовляються від прийняття ідентифікаційного номеру та офіційно повідомляють
про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку
платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб
робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру, а відповідно із ч. 2 ст. 5 цього Закону до Державного
реєстру не вноситься інформація про осіб,
які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номеру та офіційно повідомляють про це відповідні державні
органи.

Посилання про відсутність, на час
розгляду справи, механізму внесення відповідного запису в паспорт громадянина
за умови врегулювання питання обліку платників податків та інших обов'язкових
платежів наведеними правовими нормами не могли бути підставою для невиконання
вимог Закону податковими органами.

Доводи касаційної скарги зроблених судами висновків не спростовують, а тому
підстав для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень не вбачається.

За правилами ч.1 ст. 222, ч.1 ст.224 КАС України, якщо
суди не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при
ухваленні оскаржуваних судових рішень, то суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230 КАС України, колегія суддів -

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.
Луганська залишити без задоволення, а
рішення Жовтневого районного суду міста Луганська від 18 травня 2004 року та
ухвалу апеляційного суду Луганської області від 11 серпня 2004 року без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Згідно
ст. ст. 236, 237 КАС України рішення суду касаційної інстанції може бути
оскаржено до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами протягом
одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :