Справа № 2-а-5/2007
Суддя: Сегет Я.С.
Дата ухвалення: 2007-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-5, 2007р.
ПОСТАНОВА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

20 березня 2007 року Лохвицький
районний суд Полтавської області в складі:

головуючого
судді - Сегет
Я.С.

при секретарі- Волошиній
Л.О.

за участю позивачів - ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4., ОСОБА_5.,
ОСОБА_6,ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11.,
ОСОБА_13.

представника позивачів - адвоката -ОСОБА_14.

відповідача -
головного державного інспектора ветеринарної медицини в Лохвиць-кому районі
-ОСОБА_16.

відповідача -
виконувачого обов'язки головного державного санітарного лікаря

Лохвицького району -ОСОБА_15.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Лохвиці Полтавської області цивільну справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 до головного державного інспектора ветеринарної медицини в Лохвицькому
районі ОСОБА_16 та виконувачого обов"язки головного державно­го
санітарного лікаря Лохвицького району ОСОБА_15 про визнання про­типравним
положення спільної постанови головного державного інспектора ветеринарної
медици­ни в Лохвицькому районі та виконувачого обов"язки головного
державного санітарного лікаря Лохвицького району ІНФОРМАЦІЯ_1.,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.,ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11, ОСОБА_12., ОСОБА_13. звер­нулися до
Лохвицького районного суду із адміністративним позовом до головного державного
ін­спектора ветеринарної медицини в Лохвицькому районі ОСОБА_16. та виконувачого
обов"язки головного державного санітарного лікаря Лохвицького району
ОСОБА_15. про визнання про­типравним пункта
№ 1 спільної постанови головного державного інспектора ветеринарної меди­цини в
Лохвицькому районі та виконувачого обов"язки головного державного
санітарного лікаря Лохвицького району ІНФОРМАЦІЯ_1. про
заборону приватним підприємцям (
суб"єктам господарювання ),
які займаються скупкою ВРХ та свиней, їх забоєм, забивати с/г тварин на при­ватних
забійних майданчиках в селітебних (
житлових ) зонах
населених пунктів.

Позивачка ОСОБА_12. в судове
засідання не з"явилася, однак була належним чином повідомлена про день
розгляду справи.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5.,ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10.,
ОСОБА_11. і ОСОБА_13-, а також їх представник - адвокат ОСОБА_14. в судовому засіданні адміністративний
позов підтримали і про­сили суд визнати протиправним пункт № 1 спільної
постанови головного державного інспектора ветеринарної медицини в Лохвицькому
районі та виконувачого обов"язки головного державного санітарного лікаря
Лохвицького району ІНФОРМАЦІЯ_1., яким
заборонено забивати с/г тварин на приватних забійних майданчиках в селітебних ( житлових ) зонах населених
пунктів -подвірний
забій та зобов"язати головного державного інспектора ветеринарної медицини
в Лохви­цькому районі та виконувачого обов"язки головного державного
санітарного лікаря Лохвицького

2

району не чинити
позивачам перешкод у подвірному забої тварин з дотриманням положень чин­ного
законодавства. Відповідачі ОСОБА_16. і ОСОБА_15. позовні вимоги не визнали.

Заслухавши
учасників судового засідання, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд
прийшов до наступного.

Головний
державний інспектор ветеринарної медицини в Лохвицькому районі ОСОБА_16. та
виконувачий обов"язки головного державного санітарного лікаря Лохвицького
району ОСОБА_15. ІНФОРМАЦІЯ_1 винесли спільну постанову „ Про заборону
використання при­ватних забійних майданчиків в селітебній зоні району ". Згідно пункту 1 цієї постанови
забороне­но приватним підприємцям (
суб"єктам господарювання),
які займаються скупкою ВРХ та свиней, їх забоєм, забивати с/г тварин на
приватних забійних майданчиках в селітебних (житлових)
зонах населених пунктів. Вказаний пункт постанови вступає в дію з
15.01.2007р. і стосується 18
приват­них підприємців (
суб"єктів господарювання )
( а. с. 18 ).

В постанові
зазначено, що в Лохвицькому районі виявлено 18 забійних майданчиків у влас­них дворах приватних
підприємців, на яких проводиться забій тварин для послідуючої реалізації
м"яса від них на ринках району. За 2006р. на вказаних майданчиках всього
була забито 925 голів
свиней. Ці забійні майданчики облаштовані самовільно без погодження з
санітарною та ветеринар­ною службами. Вони не відповідають ветеринарно-санітарним
та санітарно-гігієнічним вимогам, які регламентовані Ветеринарно-санітарними
правилами для боєнь, забійно-санітарних пунктів го­сподарств та подвірного
забою тварин, затверджених наказом Державного департаменту ветерина­рної
медицини Міністерства аграрної політики України ІНФОРМАЦІЯ_2. та Державним саніта­рним правилам
планування та забудови населених пунктів, які затверджені наказом МОЗ України
за ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судовому
засіданні відповідачі пояснили, що підставою для винесення вищезазначеної
постанови є лист головного державного санітарного лікара Полтавської області
ОСОБА_17. ІНФОРМАЦІЯ_5. на
ім"я головного державного інспектора ветеринарної медицини Полтавської
області ОСОБА_18. про виявлення та заборону функціонування на території області
забійних пунктів та відповідна вказівка головного державного інспектора
ветеринарної медицини Полтавської області підлеглим службам за ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно ч. 1 ст. 42 Конституції
України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Суд встановив,
що всі позивачі по даній справі займаються підриємницькою діяльністю ( а. с 4-15).

Відповідач
ОСОБА_16. пояснив суду, що позивачі по справі, створивши за місцем свого
проживання приватні забійні майданчики, тим самим порушили вимоги пунктів 3.1 і 3.7 Ветерина­рно-санітарних
правил для боєнь, забійно-санітарних пунктів господарств та подвірного забою
тварин, затверджених наказом Державного департаменту ветеринарної медицини
Міністерства аг­рарної політики України ІНФОРМАЦІЯ_2. ( а. с. 53-72 ).

Пунктом 3.1 цих правил
передбачено, що суб"єкти господарювання повинні здійснювати забій тварин
згідно з Правилами передзабійного ветеринарного огляду тварин, лише на
відповідно обладнаних бойнях або забійно-санітарних пунктах господарств. До
уведення загальнодержавної ідентифікації худоби та в окремих випадках,
переважно при використанні продуктів забою для особистого споживання,
допускається проводити подвірний забій тварин.

В пункті 3.7 Правил
зазначено, що забій тварин на бойнях, забійно-санітарних пунктах та при
подвірному забою має здійснюватися за умови: утилізації відходів забою тварин,
охорони дов­кілля та запобігання розповсюдження збудників хвороб серед тварин
та людей. Забороняється за­бій худоби у не відведених для цього місцях ( лісосмугах,
твариницьких приміщеннях, біля водой­мищ тощо ).

Суд відмічає, що
в розділі 2 „ Терміни
і визначення " Ветеринарно-санітарних
правил для боєнь, забійно-санітарних пунктів господарств та подвірного забою
тварин дано визначення, що бойня це забійне підприємство будь-якої форми
власності, яке відповідає чинним ветеринарно-са­нітарних вимогам і призначене
для забою тварин ( птиці), первинної
переробки, зберігання та реа­лізації сировини тваринного походження. Згідно цих
правил забійно-санітарнйй пункт господарст­ва ( ферми )
це є відповідно обладнана будівля, призначена для внутрішньогосподарського
забою тварин, первинної переробки і тимчасового зберігання м"яса й інших
продуктів забою з наступним їх використанням для потреб господарства після
проведення ветеринарно-санітарної експертизи.

з

Відповідачі в спільній постанові „ Про заборону
використання приватних забійних майда­нчиків в селітебній зоні району " заборонили
діяльність приватних забійних майданчиків.

Суд визнає, що
термін „ приватний
забійний майданчик "
не передбачений діючим законо­давством і нормативними актами. Суд відмічає,
що в грудні 2006р. державними інспекторами ве­теринарної медицини Лохвицького
району виявлені приватні забійні майданчики за місцем про­живання позивачів ( акти ветеринарно-санітарного
обстеження об"єкта а. с. 49-52,
103-114 ). Суд вважає, що вказані майданчики не можуть підпадати під
поняття „ бойня " чи „ забійно-санітарний
пункт господарства ( ферми ) ", а тому є не
правомірним зі сторони відповідачів застосування до цих приватних забійних
майданчиків вимог Ветеринарно-санітарних правил для боєнь, забійно-са­нітарних
пунктів господарств та подвірного забою тварин, щодо їх будівництва - пункт 3.2 Правил та їхньої
діяльності - пункт 3.7 Правил.

В судовому
засіданні встановлено, що в ході ветеринарно-санітарного обстеження
об"єктів, проведених в грудні 2006р. державними інспекторами ветеринарної
медицини Лохвицького райо­ну, конкретні порушення діючого
ветеринарно-санітарного законодавства зі сторони позивачів не зазначені.

Суд відмічає, що
підписавши спільну постанову „
Про заборону використання приватним приватних забійних майданчиків в
селітебній зоні району "
відповідач ОСОБА_16 перевищив свої службові повноваження, наданні йому ст. 13 Закону України „ Про ветеринарну
медицину ", згід­но
якої йому як головному державному інспектору ветеринарної медицини в
Лохвицькому районі при здійсненні державного ветеринарно-санітарного нагляду
право видавати постанови не перед­бачено.

В судовому
засіданні відповідач ОСОБА_15. пояснив суду, що позивачі, які створили приватні
забійні майданчики в селітебній зоні району, тим самим порушили вимоги пункту 5.6 Державних
санітарних правил планування та забудови населених пунктів, які затверджені
наказом МОЗ України за ІНФОРМАЦІЯ_3., де
зазначено, що основою для встановлення санітарно-за­хисних зон є санітарна
класифікація підприємств, виробництв та об"єктів, що наведена в додатку № 4 ( а. с. 135-153 ). Згідно вказаного
додатку № 4 санітарно-захисна
зона в 300 м
встановлюється для: 1. підприємств
бурякоцукрових; 2. заводів
кормових антибіотиків; 3.
рибних промислів; 4.
скотобаз до 1000 голів приведеної худоби; 5. цехів по виробництву ферментів із поверхневим спо­собом
культивування; 6. боєнь
дрібних тварин та птахів.

Суд визнає, що „ приватні забійні
майданчики " не
підпадають не під одне із вищевказаних визначень і тому не можуть бути
застосовані по відношенню до позивачів.

Посилання
відповідача ОСОБА_15. в ході судового засідання на те, що позивачами до­пущено
порушення вимог Законів України „
Про забезпечення санітарного та епідемічного благо­получчя населення " та „ Про відходи " судом не
прийняті до уваги, оскільки належним чином до­казами не обгрунтовано.

Суд відмічає, що
відповідачі не подали суду докази того, що позивачі допустили порушен­ня вимог
діючого ветеринарно-санітарного чи санітарно-епідемічного законодавства,
пов"язаного із діяльністю приватних забійних майданчиків і до них були
прийняті відповідні міри реагування.

Суд визнає, що
фактом винесення спільної постанови „
Про заборону використання приват­ним приватних забійних майданчиків в
селітебній зоні району "
відповідачі застосували до позива­чів принцип колективної відповідальності,
в той час як такий засіб повинен носити індивідуальний підхід.

При таких
обставинах суд вважає за розумне задовольними адміністративний позов позива­чів
в повному об"ємі.

Керуючись
вимогами ч. 1 ст. 42 Конституції
України, ст. ст. 4-17,
23, 41-43, 49-51, 69-72, 87,104-106, 122, 126, 134, 137, 153-156, 161-163, 167,
185, 186 КАС України, Законів України „ Про ветеринарну
медицину ", „ Про
забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення " і „ Про відходи ", Ветеринарно-санітарними
правилами для боєнь, забійно-санітарних пунктів го­сподарств та подвірного
забою тварин, затверджених наказом Державного департаменту ветерина­рної
медицини Міністерства аграрної політики України ІНФОРМАЦІЯ_2. та Державним саніта­рним правилам
планування та забудови населених пунктів, які затверджені наказом МОЗ України
за ІНФОРМАЦІЯ_3., суд, -

4

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний
позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 ОСОБА_19 задовольнити в повному об"є-мі.

Визнати нечинним
пункт № 1 спільної
постанови головного державного інспектора ветери­нарної медицини в Лохвицькому
районі та виконувачого обов"язки головного державного санітар­ного лікаря
Лохвицького району ІНФОРМАЦІЯ_1. „ Про заборону
використання приват­них забійних майданчиків в селітебній зоні району " щодо заборони
приватним підприємцям ( су­б'єктам
господарювання ), які
займаються скупкою ВРХ та свиней, їх забоєм, забивати с/г тварин на приватних
забійних майданчиках в селітебних (
житлових ) зонах
населених пунктів та зобо­в'язати головного державного інспектора ветеринарної медицини
в Лохвицькому районі та голо­вного державного санітарного лікаря Лохвицького
району не чинити позивачам перешкод у подві­рному забої тварин з дотриманням
положень чинного законодавства.

На постанову
може бути подана заява про апеляційне оскарження постанови суду до Апе­ляційного
суду Полтавської області протягом десяти днів з дня проголошення постанови.
Апеляці­йна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляцій­не оскарження.

Постанову постановлено в нарадчій кімнаті і виготовлено
суддею на комп"ютері.

СУДДЯ Я.
С СЕГЕТ

Згідно:
голова суду Г.
Б. Савинський

ст.
секретар С Б. Городецька