Справа № К-22030/06
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2007-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИ
Й СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адм
іністративного суду України
в складі:
Головуючого: судді Х
арченка В.В.
Суддів: Василь
ченко Н.В.
Кравче
нко О.О.
Гончар
Л.Я.
Чалого
С.Я.
при секретарі: Дерев
енському І.І.

розглянувши у відкритом
у судовому засіданні в примі
щенні суду в м. Києві справу за
касаційною скаргою фермерс
ького господарства «Сузір
я» на постанову господарсько
го суду Запорізької області
від 20 грудня 2006 року та ухвалу З
апорізького апеляційного го
сподарського суду від 11 квітн
я 2006 року у справі за позовом пр
окурора Новомиколаївського
району Запорізької області
в інтересах держави в особі д
ержавного підприємства «Зап
орізький кінний завод № 86» до
Новомиколаївської районної
державної адміністрації, тр
еті особи Трудова сільськ
а рада, Новомиколаївський ві
дділ земельних ресурсів Запо
різької області, фермерське
господарство «Сузіря» про
визнання частково недійсним
розпорядження голови Новоми
колаївської районної держав
ної адміністрації,-

в с т а н о в и л а:

Прокурор Новомиколаї
вського району Запорізької о
бласті звернувся до суду з
позовом в інтересах держав
и в особі державного підприє
мства «Запорізький кінний за
вод № 86» до Новомиколаївс
ької районної державної адмі
ністрації, треті особи Тру
дова сільська рада, Новомико
лаївський відділ земельних р
есурсів Запорізької області
, фермерське господарство «С
узіря» про визнання частко
во недійсним розпорядження г
олови Новомиколаївської рай
онної державної адміністрац
ії.
Постановоюгосподарського
суду Запорізької області ві
д 20 грудня 2006 року, залишеною бе
з змін ухвалою Запорізького
апеляційного господарськог
о суду від 11 квітня 2006 року позо
вні вимоги прокурора Новомик
олаївського району Запорізь
кої області в інтересах держ
ави в особі державного підпр
иємства «Запорізький кінний
завод № 86» задоволено в повно
му обсязі.
Не погоджуючись з ухвалени
ми судовими рішеннями фермер
ське господарство «Сузіря
» в касаційній скарзі просит
ь скасувати ухвалені судові
рішення та направити справ
у на новий судовий розгляд, по
силаючись на порушення суд
ами норм матеріального та пр
оцесуального права.
Заслухавши доповідь судді
Вищого адміністративного су
ду України, пояснення осіб, що
беруть участь у справі, перев
іривши матеріали справи та о
бговоривши доводи скарги, ко
легія суддів вважає, що касац
ійна скарга не підлягає задо
воленню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбача
ється, що на момент прийняття
райдержадміністрацією розп
орядження від 24.01.2003 року № 26 діяв
нині чинний Земельний Кодек
с України.
Глава 22 вказаного Кодексу п
ередбачає порядок та підстав
и припинення права власності
та право користування земел
ьними ділянками.
Згідно статті 141 Земельного
Кодексу України однією із пі
дстав припинення права ко
ристування земельною ділянк
ою передбачає добровільну ві
дмову від права користування
земельною ділянкою.
Відповідно до статті 149 Зем
ельного Кодексу України вилу
чення земельної ділянки пров
одиться тільки за згодою зем
лекористувача та на підставі
рішення відповідно Кабінето
м Міністрів України, Ради мін
істрів Автономної Республік
и Крим, місцевих державних ад
міністрацій, сільських, сели
щних, місцевих рад відповідн
о до їх повноважень.
Як вбачається із матеріалі
в справи, при прийнятті розпо
рядження № 26 про вилучення зем
ельної ділянки у державного
підприємства «Запорізький к
інний завод № 86» райдержадмін
істрація керувалася матеріа
лами інвентаризації та згодо
ю представника кінного за
воду, які були підставою для п
рийняття виконавчим комітет
ом Новомиколаївської рай
онної ради народних депутаті
в рішень від 16.05.1991 року за № 86 «Пр
о затвердження матеріалів ін
вентаризації земель Новомик
олаївського району» та від 19.0
3.1992 року за № 39 «Про затвердженн
я матеріалів додаткового вид
ілення і передачі до держзап
асу сільгоспугідь, які раніш
е належали колгоспам і радго
спам». Однак, вказані рішення
виконавчого комітету визнан
і незаконними та скасовані р
ішенням Новомиколаївського
місцевого суду Запорізької
області від 13.07.2001 року. В той же ч
ас кінний завод заперечував
проти вилучення у нього земе
ль. Звертає увагу, що погоджен
ня про вилучення земель кінн
ого заводу до складу запасу з
дійснено тільки шляхом підпи
су головного агронома господ
арства. До того ж, визнання акт
у недійсним з моменту його пр
ийняття зацікавлені особи вп
раві звернутись з вимогою пр
о відновлення первісного ста
ну, якщо її не заявлено разом з
вимогою про визнання акту не
дійсним (пункт 8 роз'яснення пр
езидії Вищого арбітражного с
уду України від 26.01.2000 року№ 02-5/35 з
подальшими змінами та рекоме
ндаціями ВГСУ «Про деякі пит
ання практики вирішення спор
ів, пов'язаних з визнанням нед
ійсними актів державних чи і
нших органів» .
Таким чином, вилучення зем
ель у кінного заводу Новомик
олаївською райдержадмініст
рацією здійснено с порушення
м земельного законодавства.

Колегія суддів враховує і
той факт, що ДП «Запорізький к
інний завод №86» включений
до переліку об'єктів, привати
зація яких заборонена. Праці
вники кінного заводу позб
авлені права на розпаювання
земель кінного заводу, відпо
відно, фізичні особи, які отри
мають земельні ділянки із зе
мель кінного заводу, які пере
ведені в землі запасу, будуть
знаходиться в привілейовано
му становищі.
Доводи касаційної скарги
спростовуються наступними о
бставинами.
Заявник правомірно посила
ється на рішення Конституцій
ного суду України від 08.04.1999 р
оку у справі № З-рп/99, згідно яко
го прокурори та їх заступн
ики мають право звертатись д
о суду виключно в інтересах д
ержави в особі органів держа
вної влади або місцевого сам
оврядування.
В то же час, Конституційний
суд України вказав, що для вир
ішення справи суттєвим вбача
ється з'ясування поняття "інт
ереси держави". У процесі досл
ідження встановлено, що держ
авні інтереси закріплюються
як нормами Конституції Укра
їни, так і нормами інших пр
авових актів. Інтереси держа
ви відрізняються від інтерес
ів іншихучасників суспіл
ьних відносин. В основі перши
х завжди є потреба у здійснен
ні загальнодержавних (політи
чних, економічних, соціальни
х та інших) дій, програм, спрям
ованих на захист суверенітет
у, територіальної цілісності
, державного кордону України
, гарантування її державної,
економічної, інформацій
ної, екологічної безпеки, охо
рону землі як національного
багатства, захист прав усіх с
уб'єктів права власності та і
господарювання тощо.
Інтереси держави можуть зб
ігатися повністю, частково а
бо не збігатися зовсім з інте
ресами державних органів, де
ржавних підприємств та орган
ізацій чи з інтересами госпо
дарських товариств з часткою
державної власності у стату
тному фонді. Проте держава мо
же вбачати свої інтереси не т
ільки в їх діяльності, а
ле й в діяльності приватних п
ідприємств, товариств.
Із врахуванням того, що "інт
ереси держави" є оціночним по
няттям, прокурор чи його заст
упник у кожному конкретному
випадку самостійно визначає
з посиланням на законодав
ство, на підставі якого подає
ться позов, в чому саме відбул
ося чи може відбутися пору
шення матеріальних або інших
інтересів держави, обґрунто
вує у позовній заяві необхід
ність їх захисту та зазначає
орган, уповноважений держав
ою здійснювати відповідн
і функції у спірних відносин
ах.
Представництво прокурату
рою України інтересів держав
и в суді є одним із видів предс
тавництва в суді. За правовою
природою представництво в с
уді є правовідносинами, в яки
х одна особа (представник) на п
ідставі певних повноважень в
иступає від імені іншої особ
и (довірителя) і виконує проце
суальні дії в суді в її інт
ересах, набуваючи (змінюючи, п
рипиняючи) для неї права та об
ов'язки. Представництво пр
окурором інтересів держави в
суді відрізняється від інши
х видів представництва рядом
специфічних ознак: складом п
редставників та колом суб'єк
тів, інтереси яких вони предс
тавляють, обсягом повноважен
ь, формами їх реалізації.
За змістом пункту 2 статті 121
Конституції України та стате
й 2 і 29 Господарського процесу
ального кодексу України під
представництвом інтересів
держави в арбітражному суд
і треба розуміти правовіднос
ини, в яких прокурор, реалі
зуючі повноваження щодо захи
сту інтересів держави, вчиня
є в суді процесуальні дії. Ці д
ії згідно з частинами першою
та другою статті 29 Господарсь
кого процесуального кодексу
України включають звернення
прокурора до арбітражного с
уду з позовною заявою, участь
у справах, порушених за його з
аявою, у разі коли це передбач
ено законом або визнано за не
обхідне арбітражним судом, а
бо за ініціативою прокурора,
якщо цього вимагає захист ін
тересів держави.
Прокурор в процесі судовог
о розгляду обґрунтував необх
ідність пред'явлення позову
в інтересах держави в особі д
ержавного підприємства «Зап
орізький кінний завод №86».

В мотивувальній частині п
останови господарського суд
у зазначено з посиланням на н
орми матеріального права з я
ких підстав розпорядження го
лови Новомиколаївської райд
ержадміністрацІЇ від 24.01.2003 рок
у №26 визнано нечинним (невідпо
відність земельному законод
авству).
З моменту прийняття скасо
ваних рішень виконавчого ком
ітету Новомиколаївської рай
онної ради народних депутаті
в від 16.05.1991 року №86 та від 19.03.1992 року
№ 39 до прийняття спірного роз
порядження голови Новомикол
аївської райдержадміністра
ції від 24.01.2003 року №26 пройшло біл
ьше десяти років. За цей час зм
інилось і земельне законодав
ство. Тому при прийнятті спір
ного розпорядження про вилуч
ення земель в землі запасу та
інвентаризації земель Новом
иколаївського району райдер
жадміністрація повинна була
керуватися зміненим законод
авством, тим більше, що спір що
до вилучених земель кінного
заводу був наявний.
Посилання фермерського
господарства «Сузіря» н
а роз'яснення Міністерства а
грарної політики України, ли
сти прокуратури Запорізької
області та Запорізького обл
асного головного управлінн
я земельних ресурсів колегі
я суддів не може прийняти в
якості доказу, оскільки прий
няте розпорядження голови ра
йдержадміністрації повинно
відповідати чинному законод
авству, а не роз'ясненням вказ
аних органів.
Оспорюваним розпорядження
м № 26 ні фермерському господар
ству «Сузір'я», ні іншим особа
м, в тому числі фізичним, земел
ьні ділянки не надавались, то
му колегія суддів не вбача
є порушення інтересів нинішн
іх землекористувачів.
За таких обставин, колег
ія суддів вважає, що суд апеля
ційної інстанції вірно встан
овив фактичні обставини спра
ви, ретельно дослідив наявні
докази, дав їм належну оцінку
та прийняв законне та обґрун
товане рішення у відповіднос
ті з вимогами матеріального
та процесуального права.
Оскільки судоверішен
ня відповідаєвимогам матері
ального та процесуального пр
ава, то вононе можебути
скасованечи зміненез підста
в, наведенихв касаційній ска
рзі.
Керуючись ст.ст. 220, 221, 224, 231 К
одексу адміністративного су
дочинства України, колегія с
уддів, -
ух в а л и л а:

Касаційну скаргу фермер
ського господарства «Сузір
я» залишити без задоволення
, а постанову господарськ
ого суду Запорізької області
від 20 грудня 2006 року та ухвалу З
апорізького апеляційного го
сподарського суду від 11 квітн
я 2006 року- без змін.
Ухвала набирає законно
ї сили з моменту проголошенн
я і оскарженню не підлягає, кр
ім як з підстав, у строки та у п
орядку визначеними ст.ст. 237
239 КАС України.

Судді (підписи)

З оригіналом згідно

Суддя Вищого адміністрати
вного
суду України

Харченко В.В.