Справа № 22-а-605/07
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2007-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2007 року
м. Харків

Справа № 22-а-605/07

Категорія: визнання права на пенсію Головуючий 1 інстанції: Вікторов
В.В.

призначення пенсії
Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий
суддя Філатов Ю.М.,

Суддя
Водолажська Н.С., Суддя Шевцова Н.В.

при секретарі
Хоміцькій О.О.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Фрунікова Г.М.

представника відповідача - Ібрагімов Ф.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну
справу за апеляційною скаргою Головного УПФУ в Харківській області на
постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 28.04.2007 року по справі
№22а-112/07

за
позовом ОСОБА_1

до Харківського обласного
військового комісаріату, Головного УПФУ в Харківській області

про визнання
права на пенсію та призначення пенсії ,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, гр. ОСОБА_1, звернувся
до Ленінський районний суд м. Харкова з позовом до Харківського обласного
військового комісаріату, Головного Управління Пенсійного фонду України в
Харківській області, в якому просив визнати протиправними дії Харківського
обласного військового комісаріату у відмові йому в призначенні пенсії по лінії
Міністерства оборони України відповідно п. «б» ст. 12 Закону України „Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", в редакції від 4
липня 2002р. № 51- IV, які вступили в дію з 6.08.02 р.
і діяв на момент письмового звернення, визнати за ним право на пенсійне
забезпечення відповідно вищевказаного Закону, зобов'язати Харківський обласний
військовий комісаріат, як орган Міністерства оборони України, на якого
покладена підготовка документів для призначення військової пенсії, виконати
дії, пов'язані з підрахунком вислуги років для призначення цієї пенсії та
зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області
призначити йому з 15.06.05 р. пенсію по лінії Міністерства оборони України
відповідно п. «б» ст. 12 Закону України „Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб", в редакції від 4 липня 2002р. № 51- IV.

Постановою Ленінського районного
суду м. Харкова від 28.04.07 р. по справі № 22а-112/07 позовні вимоги були
задоволені частково: визнана неправомірною відмова Харківського обласного
військового комісаріату у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років по лінії
Міністерства оборони України відповідно до п. „б" ст. 12 Закону України
„Про пенсійне забезпечення військовослужбовці, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" в редакції цього
пункту згідно Закону від 4 липня 2002 р. № 51- IV, визнане за позивачем право на пенсійне забезпечення відповідно до п.
„б" ст. 12 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб", в редакції цього пункту згідно Закону від 4 липня 2002 р. № 51- IV („Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції назви Закону
відповідно до Закону України від 4.04.2006р. № 3591- IV) та зобов'язане Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській
області призначити з 06.04.06 р. ОСОБА_1 пенсію відповідно до пункту „б"
ст. 12 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовці, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб" в редакції цього пункту згідно Закону від 4 липня 2002 р. № 51- IV („Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції назви Закону
відповідно до Закону України від 4.04.2006р. № 3591- IV) та здійснити виплату ОСОБА_1 не отриману ним суму пенсії з дня
призначення пенсії, тобто з 06.04.06 р.

Другий відповідач, Головне
Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, з вказаною
постановою суду не погодився і звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 28.04.07 р. по справі
№ 22а-112/07 та винести нову, якою відмовити у позові.

Апеляційна скарга вмотивована
тим, що судом першої інстанції не повністю з'ясовані обставини, що мають
значення для справи, що свідчить про порушення та неправильне застосування норм
матеріального права. При цьому другий відповідач наполягає на тому, що
обов'язковою умовою для застосування положень п. „б" ст. 12 Закону України
„Про пенсійне забезпечення військовослужбовці, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" є звільнення зі
служби з 06.08.02 р., тобто після набуття чинності нових змін до вказаної норми
з огляду на таку юридичну категорію, як дія нормативного акту в часі.

Перший відповідач, Харківський
обласний військовий комісаріат, в усних поясненнях представника в судовому
засіданні приєднався до апеляційної скарги другого відповідача.

Позивач письмових заперечень
проти апеляційної скарги не направляв, але в судовому засіданні просить
залишити її без задоволення, а постанову суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи постанови суду, апеляційної скарги та пояснень позивача і
представників відповідачів, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що
не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої
інстанції було встановлено, що позивач, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народження, в
період з: 14.11.72 р. по 18.11.74 р.; 24.03.75 р. по 24.09.83 р.; 01.12.83 р.
по 31.01.90 р. проходив військову службу в Збройних Силах колишнього СРСР та
мав статус військовослужбовця.

З 31.01.90 р. він був звільнений
з військової служби у запас „за вислугою строку служби" у військовому
званні „прапорщик" та наказом командира військової частини, де проходив
військову службу з 31.01.90 р. виключений із списків особового складу і направлений
на військовий облік до Богодухівського РВК Харківської області. На момент
звільнення з служби позивач мав вислуги років військової служби у календарному
обчисленні 16 років, 8 місяців, 4 дня. Ці обставини представниками відповідачів
не заперечуються.

Крім цього, позивач має трудовий
стаж понад 15 років, що підтверджується трудовою книжкою позивача і цей факт
відповідачами також не заперечується.

Позивачем до матеріалів справи
були надані докази того, що він 06.04.06 р., тобто на момент дії п. „б" ст.
12 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб", в редакції цього пункту від 4.07.02 р., який вступив в дію з
06.08.02 р., звертався до Харківського облвійськкомату з письмовою заявою про
призначення йому пенсії. Листом першого відповідача НОМЕР_1. позивачу було
відмовлено у призначенні пенсії через те, що він був звільнений до 06.08.02 р.,
не досяг на момент звільнення 45 років і не мав загального трудового стажу 25
календарних років.

Судова колегія вважає, що
керуючись принципом верховенства права та законності, передбаченими КАС
України, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про невідповідність
цієї дії Харківського облвійськкомату вимогам чинного законодавства, яке діяло
на момент звернення позивача до облвійськкомату.

Дані висновки відповідають
положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших осіб" (назва із змінами, внесеними
згідно із Законом України від 4.04.06 р. № 3591- IV), оскільки на дату звернення позивача з заявою про призначення йому пенсії
п. "б" ст.12 Закону застосовувався в редакції Закону України від
04.07.02 р. № 51- IV. При цьому дана норма
передбачала, що право на пенсію за вислугою років мають „прапорщики і мічмани,
звільнені зі служби незалежно від підстав та часу звільнення і досягли
45-річного віку, крім осіб, позбавлених військових звань, а також звільнені зі
служби у зв'язку з засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням
свого посадового становища, або вчиненням корупційного діяння, а ті з них, що є
інвалідами війни, - незалежно від віку, і мають загальний трудовий стаж 25
календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить
військова служба".

За роз'ясненнями вище вказаної
норми Закону, викладених у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від
15 квітня 2005р. № 4 „Про окремі питання застосування судами України
законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім
військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" від 15.04.05 р. № 4, на
підставі п. "б" ст.12 Закону України № 2262 - XII (в редакції Закону від 04.07.02 р. №51- IV., який набув чинності з дня опублікування,
тобто з 06.08.02 р.) право на призначення пенсії за вислугу років мають і
військовослужбовці, раніше звільнені зі служби. На підставі цього Закону,
починаючи з 06.08.02 р. незалежно від підстав та часу звільнення їм може бути
призначена така пенсія за умови, що цим особам виповнилося 45 років (а
інвалідам війни - незалежно від віку) і що вони мають загальний трудовий стаж
25 календарних років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців
становить військова служба.

Таким чином, на час звернення з
заявою про призначення спірної по цій справі пенсії позивач повністю відповідав
вимогам вищенаведеного Закону України - відноситься до прапорщиків, звільнений
зі військової служби „за вислугою строку служби", тобто не у зв'язку з
засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового
становища, або вчиненням корупційного діяння, не позбавлений військового звання
„прапорщик", досяг 45-річного віку, мав понад 25 років загального
трудового стажу, з яких більше 12 календарних років і 6 місяців становила
військова служба, а тому відмова в призначенні йому військову пенсію за вислуги
років і обґрунтування такої відмови є протиправним.

Посилання представника
відповідача в обґрунтування апеляційної скарги на те, що на теперішній час
набрав чинності п. "б" ст. 12 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в
редакції Закону України від 04.04.06 р. № 3591- IV судом першої інстанції правомірно не прийняті до уваги, оскільки ці зміни
набрали чинності з 01.01.07 р. і не розповсюджуються на правовідносини, які
виникли до цієї дати.

Також судом першої інстанції з
посиланням на положення ст. 19 Конституції України, ст. 99 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2007 рік" та Постанови Кабінету Міністрів
України від 2.11.06 р. № 1522 „Про передачі органам Пенсійного фонду України
функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян" і з
урахуванням того, що з січня 2007 р. пенсійне забезпечення на підставі Закону
України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб", в тому числі призначення і перерахунок пенсій,
покладено на органи Пенсійного фонду України, а у Харківській області на
Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, зроблений
правомірний висновок щодо того, що оскільки позивач мав право на пенсійне
забезпечення по лінії Міністерства оборони України відповідно до п. „б"
ст. 12 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб", в редакції Закону України від 4 липня 2002р. № 51- IV, то саме на Головне Управління Пенсійного
фонду України у Харківській області покладаються обов'язки призначити позивачу
з 06.04.06 р. пенсію.

Зважаючи на те, що постанова
Ленінського районного суду м. Харкова від 28.04.07 р. по справі № 22а-112/07
прийнята відповідно фактичним обставинам та з дотриманням норм чинного
законодавства, судова колегія не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись
ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного
Управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без
задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 28.04.07 р.
по справі № 22а-112/07 - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної
скарги протягом місяця з моменту виготовлення повного тексу.

Головуючий Ю.М. Філатов

Судді Н.С. Водолажська

Н.В. Шевцова

Повний текст ухвали виготовлено та підписано
09.07.2007 року.