Справа № 2-а-7500/07
Суддя: Сторчак В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул. Островського, 14
П О С Т А Н О В А

І м е н е м Ук р а ї н и

20 серпня 2007 року
Справа № 2-а-7500/07

Вінницький окружний адміністративний суд

в
складі: головуючого - судді Сторчака В.Ю.

при секретарі - Чернюк А.Ю.

за участю
представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
пенсійного фонду України в Гайсинському районі Вінницької області про стягнення
недоплачених щомісячних підвищень до пенсії, як учаснику війни у розмірі 2638
грн. 10 коп., -

С У Т Ь С П О Р У:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовною заявою до управління Пенсійного фонду України у
Гайсинському районі Вінницької області,
в якій просить стягнути з Управління пенсійного фонду на його
користь суму недоплачених щомісячних підвищень до пенсії, як учаснику
війни у розмірі 2638 грн.10 коп. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач
зазначає, що він є учасником війни, що
підтверджується виданим йому
посвідченням, і має право на пільги, передбачені Законом України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Ст. 15 цього Закону в
редакції Закону до 01.01.2006 року передбачено, що ветеранам війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, яка
виплачується замість пенсії, підвищуються учасникам війни у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком.
Позивач вважає, що з січня 2002 по січень 2006 року підвищення пенсії
нараховувалось йому всупереч передбаченому Законом розміру, виходячи з
встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 3 січня 2002 року
«Про підвищення розміру пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного
бюджету» - 19,91 грн. Також не погоджується з тим, що підвищення до пенсії
виплачується йому як учаснику війни в
розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
встановленому згідно із Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціальної захисту» №2939-IV від 5
жовтня 2005 року, оскільки вважає, що в такому випадку доплата до її пенсії
здійснюється у меншому розмірі порівняно з підвищенням пенсії, яке мало б
нараховуватись, виходячи з мінімальної пенсії за віком.

Позивач в судове засідання не з'явився, але
надав заяву про розгляд справи без його участі, та зазначив, що позовні
вимоги підтримує повністю..

Представник відповідача в судове
засідання теж не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі
представника пенсійного фонду. Де зазначено, що позовні вимоги пенсійний фонд
не визнає, в підтвердження чого надано письмове заперечення та заяву в порядку
ст.100 КАС У країни.

Суд дослідивши матеріали справи
дійшов наступного висновку.

З
встановленого Законами України «Про
пенсійне забезпечення» та «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» мінімального розміру пенсії за віком
обчислюються пенсії, які призначаються відповідно до зазначених законів, а не
передбачені іншими законодавчими актами доплати до пенсійного забезпечення. З
01.01.2004 року мінімальний розмір пенсії
за віком визначається ст.28 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», частиною 3 цієї статті зазначено, що
мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом 1 частини 1 цієї
статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених
згідно цього Закону (а не для розрахунку підвищень).

Позивачу виплачується пенсія за віком відповідно до
Закону України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" з урахуванням надбавки, як учаснику війни у сумі 9,96 грн. , виходячи з
розміру 19,91 грн. Відповідно до ст. 14
Закону України "Про статус ветеранів війни , гарантії їх соціального
захисту" підвищення до пенсії учасникам війни становить в розмірі
50% мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
встановлюється Постановами Кабінету Міністрів України.

Позивачу виплачувалась надбавка
виходячи з встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2002 р. №1
розміру мінімальної пенсії за віком розмір якої склав починаючи з 01.10.2003 р., 19,91 грн.

Після прийняття Закону України
"Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р., який
вступив в дію з 01.01.2004 р, вказана
постанова Кабінету Міністрів України не змінювалася та повинна застосовуватися при визначені
розміру мінімальної пенсії за віком.

Тому Позивач дійшов помилкового
висновку про встановлення відповідно до Закону України "Про статус
ветеранів війни , гарантії їх соціального захисту" підвищення учаснику
війни в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком має встановлюватися на рівні прожиткового
мінімуму, оскільки це суперечить нормам пенсійного законодавства.

Крім того, відповідач подав заяву в якій просив відмовити у задоволенні
адміністративного позову також у зв'язку з пропущенням позивачем строку
звернення до адміністративного суду, встановленого ст. 99
Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд вважає правомірними посилання
відповідача на пропущення строку звернення до адміністративного суду у частині
вирішення позовних вимог, які стосуються виплат підвищення до пенсії у період з
січня 2002 року по січень 2006 року з наступних підстав.

Позивач отримав посвідчення учасника
війни 19 березня 2002 року, що вбачається з наявних у справі матеріалів.
Починаючи з цієї дати йому і
виплачувалось передбачене законодавством підвищення до пенсії відповідно до
встановлених постановою Кабінету Міністрів України 19,91 грн. А тому, не
погоджуючись з розмірами виплат, ОСОБА_1 міг звернутися до суду за захистом
своїх порушених прав, дізнавшись про це при отриманні пенсії.

З урахуванням вищенаведеного позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення сум
недоплачених щомісячних підвищень до пенсії
як учаснику війни задоволенню не підлягають.

Судові витрати компенсуються за рахунок держави, оскільки позивач від сплати судового збору звільнений відповідно
до ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» та п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Керуючись ст.ст. 9, 11, 17, 69-72,
94, 100, 158-163, 186 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
на апеляційне оскарження або після розгляду апеляційної скарги у випадку її
подання будь-якою зі сторін.

Постанова може бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції
шляхом подання заяви про оскарження постанови до Вінницького окружного
адміністративного суду в 10-денний строк з дня складання постанови у повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя /підпис/

Копія вірна

Суддя:

Секретар: