Справа № К-1320/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 травня 2007 року К-1320/06 м.
Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в складі: головуючого - судді: Бутенко В.І.

суддів:
Штульмана І.В., Лиски Т.О., Сороки М.О., Панченка О.І.,-розглянувши в порядку
письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1, який виступає в інтересах
ОСОБА_2, до Придунайської митниці, відділення Державного казначейства в
Ізмаїльському районі Одеської області про стягнення суми за касаційною скаргою
начальника Придунайської митниці на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 20 жовтня 2004 року та на ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 23 березня 2005 року ,-

встановила:

28 вересня 2004 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до Придунайської митниці, відділення Державного
казначейства в Ізмаїльському районі Одеської області про стягнення суми,
вказуючи, що 17 вересня 2004 року, придбав в Угорщині для ОСОБА_2. автомобіль
марки «81ЛЗАІШ РОКЕ8ТЕК», 1999 року випуску, кузов НОМЕР_1, об'єм двигуна 1994
см.куб., за інвойсом вартість автомобіля складала 2500 євро першої реєстрації -
27.09.1999 року. При оформлені автомобіля і визначення коду товара, даний
автомобіль був визначений віком старше п'яти років (ІНФОРМАЦІЯ_1), були
сплачені податки і мито на суму 37 904 грн. 24 коп. Звернувшись в Одеську
регіональну Торгівельно- промислову палату з проханням визначити рік випуску
транспортного засобу, робочого об'єму циліндрів двигуна і коду автомобіля, був
складений акт експертизи НОМЕР_2 від 23 вересня 2004 року. Згідно якого код
транспортного засобу по НОМЕР_3 і віком не старше п'яти років. Для вказаного
коду автомобіля ставка податку нижче, чим визначила Придунайська митниця, яка
неправильно зазначила код автомобіля, необгрунтовано зависила митні платежі на
суму 7759 грн.23 коп.

Посилаючись на наведене і на
підставі ст.ст.248-1, 248-3 ЦПК України, позивач просив суд визнати дії
головного інспектора Придунайської митниці Максімова С.Г., що виразилася в
присвоєні легковому автомобілю «81ЛЗАІШ РОКЕ8ТЕК», 1999 року випуску,
кузовНОМЕР_1, об'єм двигуна 1994 см.куб., коду ТС по НОМЕР_3- незаконними:
зобов'язати головного інспектора Максімова С.Г. присвоїти код автомобіля по
НОМЕР_3, на

підставі
результатів експертизи НОМЕР_2 від
23.09.2004 року і призвести перерахунок сплачених митних платежів і повернути
грошову різницю.

В ході розгляду справи позивач
уточнив свої вимоги і просив призвести повернення надлишково сплачених митних
платежів за рахунок Державного казначейства Ізмаїльського району Одеської
області.

Рішенням Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області від 20 жовтня 2004 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2005 року,
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, стягнуто на його користь з відділення
Державного казначейства в Ізмаїльському районі Одеської області 7759,23 грн. і
держмито в розмірі 78 грн., а всього - 7837,20 грн.

Не погоджуючись з цими судовими
рішеннями, начальник Придунайської митниці подав касаційну скаргу до Верховного
Суду України, який своїм листом від 07 листопада 2005 року передав її для
вирішення до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 23 лютого 2007 року касаційна скарга була прийнята до
провадження суду, по ній відкрито касаційне провадження.

У касаційній скарзі начальник
Придунайської митниці просить скасувати зазначені судові рішення у зв'язку з
порушенням при розгляді справи норм матеріального права і процесуального права
та ухвалити рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. При
цьому він посилається на те, що оскільки оригінал техпаспорту був відсутній, а
копія не була завірена і не легалізована на території України посадовими
особами відділу контролю митної вартості і номенклатури були застосовані
положення п.1.8 Порядку здійснення митного контролю і митного оформлення
окремих транспортних засобів, які ввозяться громадянами на митну територію
України, затвердженого наказом Державної митної служби України від 12 жовтня
2001 року № 364, згідно якого дата початку експлуатації транспортного засобу,
виданого реєстраційним органом держави першої реєстрації, визначення дати
первісної експлуатації вважається 1 січня року випуску, вказаного в
ідентифікаційному номері кузова автомобіля.

Касаційна скарга начальника
Придунайської митниці задоволенню не підлягає з таких підстав.

Вирішуючи справу, суд правильно
виходив з того, що дата першої реєстрації автомобіля - 27 вересня 2004 року,
вказана в копії технічного паспорту, який виданий згідно з Італійським
законодавством. При експорті транспортних засобів з держави Італія, копія
технічного паспорту вилучається з подальшою видачею його ксерокопії, що
виходить з листа ГТС України від 07 липня 2004 року за № 11/1-3044, згідно якого
начальникам митних служб України рекомендовано проводити митне оформлення
автомобілів на підставі ксерокопії технічних паспортів. На представленій
ксерокопії техпаспорту на автомобіль, на підставі висновку експерта науково -
розслідувального і експертно-розслідувального центру при управлінні МВС України
в Одеській області від 23 вересня 2004 року за № НОМЕР_4, є штамп Італійської
митниці. Автомобіль був ввезений в Україну з Італії, де при вивезені
автомобілів за межі країни вилучаються технічні паспорти автомобілів і
видаються ксерокопії цих документів. На автомобіль, що був ввезений в Україну
позивачем були наявні
всі необхідні документи,
в тому числі
і ксерокопія

технічного
паспорту на автомобіль, яка використовувалася митними органами при митному
оформленні автомобіля і не викликала ніяких сумнівів. За таких обставин митним
органом належало керуватися ч.4 п.1.8 Порядку здійснення митного контролю та
митного оформлення окремих транспортних засобів, що ввозяться громадянами на
митну територію України, відповідно до копії свідоцтва про його першу
реєстрацію в країні першої реєстрації (технічного паспорта).

Ці висновки суду є правильними і
такими, що відповідають вимогам ст.ст.15,15-1,30,62 ЦПК України, ст.313 Митного
Кодексу України, п.1.8 Порядку здійснення митного контролю та митного
оформлення окремих транспортних засобів, що ввозяться громадянами на митну
територію України, затвердженого Наказом Державної митної служби України від
12.10.2001 року №364.

Таким чином, суд не допустив
порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних
судових рішень, тому підстави для їх скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 222,
223, 224, 231 КАС України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу начальника
Придунайської митниці залишити без задоволення.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного
суду Одеської області від 20 жовтня 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 23 березня 2005 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, оскарженню не підлягає.

Згідно
ст.ст.236, 237 КАС України рішення суду касаційної інстанції може бути
оскаржено до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами протягом
одного місяця з дня відкриття таких обставин.

Судді:

підпии

З оригіналом згідно:

Суддя: ' І.В.Штульман