Справа № 22-а-248-07
Суддя: Оношко Г.М.
Дата ухвалення: 2007-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 22-а-248- 07 Головуючий у 1 інстанції Орел
Категорія 21 Доповідач у 11 інстанції Оношко Г.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних
справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Воробйової Н.С.,

суддів Олійника
В.І., Оношко Г.М.,

при секретарі
Велицькому О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову

Славутицького
міського суду від
12 грудня 2006 року у справі за
позовом

ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у м.

Славутич
про визнання незаконними дій
та зобов'язання провести

перерахунок пенсії.

Заслухавши
доповідь судді Апеляційного суду , перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів , -

встановила:

У жовтні 2006
року позивачка звернулася до суду з даним позовом У позові зазначала , що з 01 травня
1991 року отримує пенсію за віком, після призначення пенсії продовжує працювати
на ДСП ЧАЕС. З
01 червня по 01 липня 2006 року позивачка працювала за трудовою угодою в ЗАТ
„Сервісний центр вентиляції та кондиціювання повітря", одержала заробітну
плату 350,00 грн. з цієї суми були сплачені страхові внески у встановлено
законом розмірі-7,0 грн.

07 липня 2006 року
позивачка звернулася до відповідача з заявою про

перерахунок
пенсії у зв"язку із збільшенням страхового стажу.

8 кінці вересня позивачка одержала
повідомлення про відмову в перерахунку

пенсії з тих підстав, що вона має менше двох років страхового стажу. У
зв"язку

з наведеним позивачка просить визнати незаконними дії відповідача по
відмові

в перерахунку пенсії та зобов'язати в відповідача зробити перерахунок
пенсії

на підставі п.4 ст. 42 Закону України „Про загальнообов'язкове державне
пенсійне

страхування „ з моменту подачі заяви про перерахунок.

Постановою Славутицького
міського суду від
12 грудня 2 006 року
в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати постанову суду з підстав невідповідності
обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та
прийняти нову постанову про задоволення її позову.

Перевіривши
матеріали справи в порядку ст. 160 КАС України, колегія суддів дійшла висновку
, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав .

Судом встановлено, що
позивачка знаходяться на обліку у відповідача, після призначення пенсій
продовжувала працювати.

Відповідно до
ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» /далі Закону /у разі, якщо застрахована особа після призначення
пенсії продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії
проводиться не раніше як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після
призначення пенсії.

Ст. 103 Закону
встановлено, що центральний орган виконавчої влади у сфері праці та соціальної
політики надає разом з Пенсійним фондом роз'яснення з питань призначення,
перерахунку та виплати пенсій
відповідно до цього Закону.

З матеріалів
справи вбачається, що 10 липня 2006 року до відповідача надійшов від Головного
управління Пенсійного фонду України в Київській області спільний лист
Міністерства праці та соціальної політики України і Пенсійного фонду України,
зареєстрований 05 липня 2006 року у Міністерстві праці та соціальної політики
України за №4463/0/14-06/039, у Пенсійному Фонді України за №8683/02, яким
відкликано раніше надані роз'яснення з питань застосування ч.4 ст.42 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», згідно з якими
повторний перерахунок пенсії мав проводитися через два календарних роки після попереднього
перерахунку, а не через два роки тривалості страхового стажу чи трудової
діяльності та вказувалося, що з дати офіційного надходження цього листа не можуть проводитись перерахунки пенсій за ст.42
Закону , особам, що мають менше 2 років страхового стажу після 01 січня
2004 року.

24 липня 2006
року Пенсійний фонд України звернувся до Міністерства юстиції України за
роз'ясненням щодо виникнення права на перерахунок пенсії відповідно до ст.42
Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яке 26
липня 2006 року за №21-46-915 в межах своїх повноважень надало роз'яснення про
те, що особа, яка на момент призначення пенсії не працювала (або була звільнена
з дати призначення пенсії), а згодом працевлаштувалась і відпрацювала два роки,
то така особа буде мати право на
перерахунок пенсії відповідно до ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, 05 вересня 2006 року до відповідача, для
керівництва в роботі, надійшов лист Пенсійного Фонду України від 01 вересня
2006 року за №11144/02-02, в якому роз"яснювалося, що при проведенні
перерахунків пенсій відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» слід керуватися листами
Міністерства юстиції України від 10 липня 2006 року та від 26 липня 2006 року
№21-46-915 з урахуванням того, що особа матиме право на перерахунок пенсії
відповідно до ч.4 ст. 42 Закону за умови, якщо така особа відпрацювала не менше
як два роки після призначення (перерахунку пенсії). У разі якщо документи,
подані заявниками до органів Пенсійного фонду України для проведення перерахунку пенсій згідно до ч.4 ст.42
Закону не відповідають умовам, зазначеним вище, а також по них не
здійснено перерахунок пенсії, такі документи підлягають поверненню заявникам.

Відповідно до п.2 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 01 березня 2001 року №121/2001
Пенсійний фонд України узагальнює
практику застосування законодавства з
питань, що належать до

його компетенції, розробляє
пропозиції щодо вдосконалення законодавства і в установленому порядку вносить
їх на розгляд Міністрові праці та соціальної політики України. У межах своїх повноважень Пенсійний фонд України організовує
виконання актів законодавства та
здійснює систематичний контроль за їх реалізацією.

Відповідно до
п.1.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і
районах у містах, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України
ЗО квітня 2002 року №8-2, зареєстрованого в МЮУ 21 травня 2002 року за
№442/6730 управління в своїй діяльності керується Конституцією і законами
України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Положенням про
Пенсійний фонд України, затвердженим Указом
Президента України від 01 березня 2001 року №121, постановами правління
та наказами фонду, наказами та розпорядженнями регіональних управлінь, а також
цим Положенням.

Суд першої
інстанції зробив правильний висновок про те, що відповідач, відмовляючи в
проведенні перерахунку пенсії позивачці з тих підстав, що вона пропрацювала
менше ніж два роки після перерахунку пенсії, керувався розпорядженнями
головного управління Пенсійного фонду України в Київській області та Пенсійного
фонду України, діяв правомірно, в межах своїх повноважень, відповідно до
вищевказаного Положення та ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення про
відмову в позові.

Доводи апеляційної скарг не
спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні.

Позивачка матиме
право на перерахунок пенсії відповідно до ч.4 ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» , якщо відпрацює не менше як
двох роки після попереднього перерахунку
пенсії.

Порушення
відповідачем порядку та строків розгляду заяв позивачів про перерахунок пенсій,
за відсутності правових підстав для перерахунку пенсій не можуть бути підставою
для задоволення позовних вимог.

Посилання
скаржників на те, що постанова суду першої інстанції не відповідає обставинам справи та постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
не ґрунтуються на вимогах закону та на зібраних матеріалах справи.

Суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись:
ст.ст.198,200,205,206 Кодексу Адміністративного Судочинства
України колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1
залишити без задоволення, а постанову Славутицького міського суду Київської
області від 12 грудня 2006 року, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України протягом одного місяця.