Справа № К-18885/06
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2007-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2007 року м.
Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого: судді Фадєєвої Н.М.,

суддів: Бим М.Є., Гордійчук М.П., Леонтович
К.Г., Чалого С.Я.

при секретарі: Коротких В.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Києві касаційну скаргу Новоселицької
сільської ради на постанову апеляційного суду Закарпатської області від 09
лютого 2006 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Новоселицької сільської ради
про визнання меж земельної ділянки та внесенням змін до державного акту про
право власності на земельну ділянку, -

встановила:

В жовтні 2005 року ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом
до Новоселицької сільської ради про визнання помилковим внесення в межі наданої
йому земельної ділянки польової дороги визнанням права на цю площу та просив зобов'язати видати державний акт на
право власності на землю.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 01 грудня 2005
року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою
апеляційного суду Закарпатської області від 09 лютого 2006 року скасовано
рішення суду першої інстанції, позов задоволено. Визнано неправомірними дії
Новоселицької сільської ради Міжгірського району по внесенню в державний акт на
право власності на землю креслень щодо польової дороги на земельній ділянці,
належній позивачу та зобов'язано видати ОСОБА_2 новий державний акт га право
власності на землю без внесення даних щодо польової дороги загального
користування в межах належних йому ділянок.

Не
погоджуючись з судовим рішенням суду апеляційної інстанції, Новоселицька сільська рада звернулася з касаційною скаргою, у якій просить
оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції скасувати, рішення суду першої
інстанції залишити в силі.

В
обґрунтування вимог касаційної скарги посилається на те, що оскаржуване судове
рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В
судовому засіданні касаційної інстанції представник позивача вважав оскаржувану
постанову законною та обґрунтованою, відповідач до суду не з'явився, про час і
місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши касаційну скаргу та
обговоривши її доводи за матеріалами справи, колегія суддів приходить до
висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Але ч. 2 ст. 2 КАС України встановлено, що до
адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких
рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Згідно ч. 2 ст. 227 КАС України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи
на новий судовий розгляд є порушення норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи і не
можуть бути усунені судом касаційної інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи та оскаржуваної
постанови, спір розглянутий за правилами Кодексу адміністративного судочинства.
При цьому позовні вимоги фактично стосуються права на земельний участок та
внесення змін до виданого акту на право власності на землю. У відповідності до
ст. 21 КАС України не допускається об'єднання в одне провадження кількох вимог,
які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено
законом. Такі ж положення містяться у Цивільно-процесуальному Кодексі України.

Враховуючи, що спір між сторонами стосується у тому числі
і визнання права власності на землю, що взагалі не є спором у сфері
публічно-правових відносин, то ця вимога повинна розглядатися окремо та не за
правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає необхідним скасувати постанову суду
другої інстанції і направити справу на новий судовий розгляд до апеляційного
суду.

Розглядаючи справу, судам слід керуватися
Цивільно-процесуальним та Земельним Кодексами України, вирішити питання щодо
можливості розгляду заявлених вимог в одному провадженні, при цьому керуючись
наведеними вище положеннями закону.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу Новоселицької сульської ради Між гірського району Закарпатської області
задовольнити частково.

Постанову апеляційного суду
Закарпатської області 09 лютого 2006 року скасувати, справу направити на новий
судовий розгляд до суду апеляційної інстанції в іншому складі суду.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: