Справа № 22-а-1454/07
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2007-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

по 1-й інстанції: Ремецькі О.Ф.
Справа № 22-а-1454/07
суд Закарпатської області
ряд.ст.зв. № 38
№ 5/245
Доповідач: Олендер І.Я.
ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

03
вересня 2007 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Кушнерика
М.П.,

Пліша
М.А.,

при секретарі Поворознику Д.Б.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Господарського суду Закарпатської області від 23 квітня 2007 року по
справі № 5/245 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю компанія “МАКСАВТО” до Комунального підприємства “Ужгородське
міжрегіональне бюро технічної інвентаризації'', третя особа без самостійних вимог
на стороні відповідача ОСОБА_1 про зобов'язання здійснити юридично значимі дії
- припинити незаконні дії, що порушують право власності позивача, зобов'язати
виготовити та видати ТзОВ “МАКСАВТО” витяг з реєстру прав власності на нерухоме
майно та будівлю навісу, що належить позивачу на праві власності, та стягнення
10000 грн. завданої шкоди у вигляді втраченої вигоди, -

в с т а н о в и л а:

23 квітня 2007 року Господарським судом Закарпатської
області прийнято постанову по справі № 5/245 за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю компанія “МАКСАВТО” до Комунального
підприємства “Ужгородське міжрегіональне бюро технічної інвентаризації”, третя
особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1, про зобов'язати
здійснити юридично значимі дії - припинити незаконні дії, що порушують право
власності позивача, зобов'язати виготовити та видати ТзОВ “МАКСАВТО” витяг з
реєстру прав власності на нерухоме майно та будівлю навісу, що належить
позивачу на праві власності, та стягнення 10000 грн. завданої шкоди у вигляді
втраченої вигоди, якою позов задоволено частково , в частині зобов'язання
видати витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно позивачу, та відмовлено
у задоволені решти позовних вимог.

Вказану
постанову суду в апеляційному порядку оскаржила 3-тя особа без самостійних
вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1, яка в поданій
апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова суду першої
інстанції винесена з порушенням процесуального і матеріального права, як на
доводи в своїй апеляційній скарзі покликається на те, що суд першої інстанції
всупереч вимог законодавства, відкривши провадження в справі за правилами ГПК
України, та вважаючи, що справу слід розглядати в порядку господарського судочинства,
прийняв постанову в порядку, передбаченому КАС України. Крім того, судом першої
інстанції не враховано, що між позивачем і третьою особою існує
цивільно-правовий спір щодо належності спірного майна, за захистом прав
власності на яке позивач звернувся до суду в даній справі. За таких обставин
суд зобов'язаний був зупинити провадження справи до вирішення іншої справи.
Вважає, що прийнята постанова підлягає скасуванню з постановленням нової про
відмову в задоволені позову.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення
представника апелянта - третьої особи ОСОБА_1 на підтримання апеляційної
скарги, пояснення представника позивача на заперечення проти доводів такої,
перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що така підлягає до часткового задоволення, постанова суду першої
інстанції скасуванню, з направленням справи на новий розгляд зі стадії
відкриття провадження, з наступних підстав.

Розглядаючи
спір та приймаючи постанову про задоволення позову, суд першої інстанції
виходив з того, що поданий на розгляд спір підсудний адміністративним судам.

Однак,
з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки колегією
суддів апеляційного суду встановлено, що позивач - ТзОВ “МАКСАВТО” звернувся з
позовом до відповідача, третя особа ОСОБА_1, в якому ним фактично оскаржувались
дії відповідача щодо обмеження його прав власника нерухомого майна, що належить
йому на праві власності, що є порушенням норм, встановлених ст.ст. 4, 30, 48
Закону України “Про власність”, ст.ст. 134, 144, 147, 20, 224-226 ГК України та
п.5.1.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на
нерухоме майно, та ставилось питання про стягнення завданої матеріальної шкоди.

Колегією
суддів встановлено, що позивач звернувся до суду в порядку, передбаченому ГПК
України, що стверджується позовною заявою, і провадження в справі відкрито за
правилами, передбаченими ГПК України.

З
матеріалів справи вбачається, що розгляд справи проводився в порядку,
передбаченому ГПК України, а позивач не змінював свої позовні вимоги та не
просив закрити провадження в порядку ГПК України, відкривши провадження в
порядку КАС України. Судом першої інстанції провадження в справі в порядку КАС
України не відкривалось.

Суд
першої інстанції в постанові встановив, що позивачеві на праві приватної
власності належить відповідне нерухоме майно (а.с. 9-10). Також судом
встановлено, що спір виник з приводу реалізації позивачем свого права власності
на нерухоме майно.

Таким
чином, з огляду на зміст позовної заяви, характеру спірних правовідносин та
обставин, встановлених судом першої інстанції, слід зробити висновок, що в
даному випадку наявний спір про право цивільне, яке підлягає захисту, як про це
зазначено позивачем, на підставі норм ГК України та Закону України “Про
власність”. Однак, незважаючи на це та те, що провадження в справі в порядку
КАС України не відкривалось, 23.04.2007 року судом першої інстанції прийнято по
даній справі постанову в порядку адміністративного судочинства, з чого слід зробити
висновок, що суд вважав дану справу адміністративною і при її вирішені
керувався нормами КАС України, що регулюють вирішення справ адміністративної
юрисдикції.

Колегія
суддів, як зазначено вище, не погоджується з висновками суду першої інстанції
та вважає їх неправильними.

Так,
відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно
п.1 ч.1 ст. 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією
зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські
функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно
п.1 ч.1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні,
розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації
майна та з інших підстав.

Відповідно
до ч.1 ст. 17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з
приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з
публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу
реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих
повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання та виконання
адміністративних договорів; 4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень
у випадках, встановлених законом; 5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно
ч.3 ст. 21 КАС України не допускається об'єднання в одне провадження кількох
вимог, які належать розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не
встановлено законом.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що компетенція Господарського суду Закарпатської області як
адміністративного суду не поширюється на даний спір, провадження по якому відкрито
в порядку господарського судочинства, а тому постанова підлягає скасуванню, а
подана апеляційна скарга частковому задоволенню.

Поряд з цим, колегія суддів вважає, що оскільки
провадження в справі за правилами, передбаченими КАС України, не відкривалось,
то дана справа підлягає направленню до суду першої інстанції для вирішення її
по суті в порядку того судочинства, по якому було відкрито провадження. При
цьому слід зазначати, що поряд з цивільно-правовими вимогами, які ставляться
позивачем, наявно і вимоги, що мають розглядатися в порядку адміністративного
судочинства з дотриманням визначених процесуальних норм КАС України, що
регулюють зокрема порядок подачі позову, його прийняття судом до розгляду,
відкриття провадження в справі та розгляду по суті.

З врахуванням того, що вказане порушення
не може бути усунене судом апеляційної інстанції під час апеляційного
провадження, однак безпосередньо впливає на повноту, всебічність і
об'єктивність з'ясування важливих обставин справи та вирішення спору по суті,
колегія суддів приходить до переконання про необхідність направлення даної
справи на новий розгляд за аналогією закону, з обов'язковим врахуванням вище
зазначених висновків суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 204, 205, 206 КАС
України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Господарського суду Закарпатської області від
23 квітня 2007 року по справі № 5/245 за адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю компанія “МАКСАВТО” до Комунального підприємства
“Ужгородське міжрегіональне бюро технічної інвентаризації”, третя особа без самостійних вимог на стороні
відповідача ОСОБА_1 про зобов'язання здійснити юридично значимі дії - припинити
незаконні дії, що порушують право власності позивача, зобов'язати виготовити та
видати ТзОВ “МАКСАВТО” витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно та
будівлю навісу, що належить позивачу на праві власності, та стягнення 10000
грн. завданої шкоди у вигляді втраченої вигоди - скасувати, з направленням
справи на новий судовий розгляд.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після проголошення.

Головуючий
суддя : І.Я.
Олендер

Судді:
М.П. Кушнерик

М.А.
Пліш