Справа № К-22337/06
Суддя: Брайко А.І.
Дата ухвалення: 2007-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ С
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.06.2007р.

Вищий адміністративний су
д України у складі:
головуючого-судді
Брайка А. І.,
суддів
Голубєвої Г. К.,
К
арася О. В.,
Р
ибченка А. О.,
Ф
едорова М. О.,

секретар судового засідан
ня Міненко О. М.,

розглянувши касаційну ска
ргу Макіївської обєднаної
державної податкової інспек
ції

на постанову Господарсько
го суду Донецької області ві
д 10.03.2006р. та ухвалу Донецького а
пеляційного господарського
суду від 18.04.2006р. у справі № 22/10а

за позовом Відкритого акці
онерного товариства “Ясинув
атський машинобудівний заво
д”
до Макіївської обєднано
ї державної податкової інспе
кції,
за участю Генеральної прок
уратури України
про визнання недійсним под
аткового повідомлення-рішен
ня,

за участю представників:
позивача Жигачова О. В.,
відповідача Іванченко В
. А., Кочанова Л. І.,
Генеральної прокуратури У
країни Комаса О. Ю.,

встановив:

Відкритим акціонерним т
овариством “Ясинуватський м
ашинобудівний завод”пода
но позов про визнання недійс
ними податкового повідомлен
ня-рішення від 30.12.2005р. № /0/46362/10
/23-2 Гірницької міжрайонної де
ржавної податкової інспекці
ї м. Макіївки, правонаступник
ом якої є відповідач, про змен
шення суми бюджетного відшко
дування з податку на додану в
артість у розмірі 799 584 грн.
ПостановоюГосподарс
ького суду Донецької області
від 10.03.2006р., залишеною без змін у
хвалою Донецького апеляці
йного господарського суду ві
д 18.04.2006р., у справі № 22/10а позов зад
оволено.
Судові рішення мотивова
ні тим, що по податковій декла
рації позивача за травень 2005 р
оку відємне значення з под
атку на додану вартість скла
ло 840 060 грн.; між позивачем та по
датковим органом відсутні ро
збіжності стосовно переліку
виписаних контрагентами поз
ивача податкових накладних т
а визначених в них сум; Закон У
країни “Про податок на додан
у вартість” не ставить право
платника податку на податко
вий кредит в залежність від п
роведення зустрічних переві
рок його контрагентів та вст
ановлення факту формування і
сплати останніми до Державн
ого бюджету України податков
их зобовязань за відповідн
ими господарськими операція
ми; відповідач не надав доказ
ів того, що спірні податкові н
акладні виписані не зареєстр
ованими в якості платників п
одатку на додану вартість ос
обами.
Відповідач, не погоджую
чись з вказаними рішеннями с
удів попередніх інстанцій, п
одав касаційну скаргу в якій
просить їх скасувати, в задов
оленні позову відмовити поси
лаючись на порушення норм ма
теріального права, зокрема: п
. п. 1.3., 1.8. ст. 1, пп. 7.7.5. п. 7.7. ст. 7 Закону У
країни “Про податок на додан
у вартість”, п. 19 ст. 1, ст. 9 Бюджет
ного кодексу України.
В запереченнях на каса
ційну скаргу позивач просить
залишити її без задоволення
, а рішення судів попередніх і
нстанцій без змін як таких, що
ухвалені на підставі повно і
всебічно зясованих обстав
ин справи, підтверджених тим
и доказами, які були дослідже
ні в судових засіданнях.
Перевіривши правильні
сть застосування судами перш
ої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процес
уального права, правової оці
нки обставин справи, заслуха
вши пояснення присутніх пред
ставників сторін та Генераль
ної прокуратури України, Вищ
ий адміністративний суд Укра
їни приходить до висновку, що
касаційна скарга не підляга
є задоволенню по слідуючим д
оводам та мотивам.
Як встановлено судами п
опередніх інстанцій, в резул
ьтаті проведеної невиїзної п
еревірки з питань фактичної
сплати до бюджету України по
датку на додану вартість, зая
вленого до відшкодування за
травень 2005р., Гірницькою міжра
йонною державною податковою
інспекцією м. Макіївки склад
ено довідку № 681/23-1 від 27.12.2005р. та вс
тановлено порушення позивач
ем п. 1.8. ст. 1, пп. 7.4.1. п. 7.4., пп. 7.7.5. п. 7.7. ст.
7 Закону України “Про податок
на додану вартість” у звяз
ку з завищенням бюджетного в
ідшкодування ПДВ за вказаний
період в сумі 799 584 грн.
На підставі зазначеної
довідки відповідачем 30.12.2005р. пр
ийнято податкове повідомлен
ня-рішення № /0/46362/10/23-2 про зменш
ення суми бюджетного відшкод
ування з податку на додану ва
ртість у розмірі 799 584 грн.
Згідно пп. 7.4.1. п. 7.4., пп. 7.5.1. п. 7.5. с
т. 7, ст. 9 Закону України “Про по
даток на додану вартість” (в р
едакції станом на травень 2005р
.) датою виникнення права плат
ника податку на податковий к
редит звітного періоду у зв
язку з придбанням товарів не
залежно від того, чи такі това
ри почали використовуватись
в оподатковуваних операціях
в межах господарської діяль
ності платника податку протя
гом звітного періоду, вважає
ться дата отримання останнім
податкової накладної, що вип
исана зареєстрованими як пла
тники податків на додану вар
тість з видачею відповідного
свідоцтва юридичними особам
и та засвідчує факт придбанн
я таких товарів.
Відповідно до п. п. 1.3., 1.8. ст.
1, пп. 7.7.3., пп. 7.7.5. п. 7.7. ст. 7 вказаного З
акону (в редакції станом на тр
авень 2005р.) у звязку з надмірн
ою сплатою платником податкі
в у звітному періоді податко
вих зобовязань різниця між
загальною сумою податкових
зобовязань та сумою податк
ового кредиту звітного періо
ду вважається бюджетним відш
кодуванням та підлягає повер
ненню з бюджету платнику под
атків на підставі даних тіль
ки податкової декларації за
звітний період за висновком
податкового органу; у випадк
у коли сума бюджетних надход
жень від податку на додану ва
ртість відповідного періоду
не покриває суму податків, що
має бути відшкодована бюдже
том, для такого бюджетного ві
дшкодування використовують
ся доходи з інших джерел, які в
ідповідно до законодавства з
араховуються до Державного б
юджету України.
Отже, посилання відпові
дача на положення п. 19 ст. 2, ст. 9 Б
юджетного кодексу України, я
кі визначають поняття доході
в бюджету та класифікацію до
ходів бюджету, як на підставу
неможливості здійснення бюд
жетного відшкодування, в дан
ому випадку є помилковими.
Також, як вірно зазначен
о судами попередніх інстанці
й, розбіжності між сторонами
стосовно переліку спірних п
одаткових накладних та визна
чених в них сум відсутні, зазн
ачений Закон не ставить прав
о позивача на податковий кре
дит в залежність від результ
атів проведення податковим о
рганом зустрічних перевірок
його контрагентів та встано
влення факту формування та с
плати ними податкових зобов
язань за господарськими опер
аціями в відповідному податк
овому періоді.
Таким чином, згідно вимо
г ст. ст. 72, 86, 159, 161, 162 КАС України, суд
и першої та апеляційної інст
анції на підставі поданих ст
оронами та досліджених в суд
ових засіданнях доказівповн
о і всебічно зясували обст
авини справита дали їм прав
ильну правову оцінку.
За вказаних обставин, з
важаючи на відсутність пор
ушень норм матеріального пра
ва, висновок судів попередні
х інстанцій про задоволення
позову є вірним, постанова та
ухвала прийняті відповідно
вимог чинного законодавства
, а вимоги відповідача є необґ
рунтованими та задоволенню н
е підлягають.
Враховуючи викладене,
керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230, 231, 254 КАС
України,

ухвалив:

1. Залишити касаційну с
каргу Макіївської обєднан
ої державної податкової інсп
екції без задоволення, а пост
анову Господарського суду До
нецької області від 10.03.2006р. та у
хвалу Донецького апеляційно
го господарського суду від 18.0
4.2006р. у справі № 22/10а без змін.

2. Ухвала набирає законно
ї сили з моменту проголошенн
я та може бути оскаржена відп
овідно до вимог ст. ст. 235 237, ч. 1
ст. 238 КАС України.

Головуючий-суддя
(підпис)
Брайко А. І.

Судді
(підпис)
Голубєва Г. К.

(підпис)
Карась О. В.

(підпис) Р
ибченко А. О.

(підпис)
Федоров М. О.

З оригіналом згідно
Суддя Вищого адміністрати
вного
суду України

Брайко А. І.