Справа № 22А-111/2007р.
Суддя: Драгомерецький М.М.
Дата ухвалення: 2007-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2007 року.

Судова
колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в
складі:

Головуючого судді: Драгомерецького
М.М.

Суддів: Панасенкова В.О.., Громіка
Р.Д.

при секретарі - Дудучава Ф.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеського
обласного військового комісаріату про перерахунок пенсії, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2006
року, -

встановила:

11 серпня 2006 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що при
начисленні йому пенсії, відповідач порушив чинне законодавство, а саме Закон
України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців
та осіб начальницького складу органів внутрішніх справ", Указ Президента-Україна
від 14.07.1999 року за №847; від 23.02.2002 року за № 173; від 05.05.2003 року
за № 389; Постанову Кабінету міністрів України № 393 від 17 липня 1992 року; №
829 від 22 травня 2000 року.

Справа розглянута у відсутність представника відповідача. Постановою Київського районного суду
м. Одеси від 16 жовтня 2006 року в позові відмовлено.

В апеляційної скарзі ОСОБА_1. просить
дану постанову суду скасувати, ухвалити нову, якою задовольнити позовні вимоги,
вказуючи на те, що вона постановлена з порушенням норм права.

Судова колегія, заслухавши суддю -
доповідача, пояснення позивача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідним
її відхилити.

Заслухавши доповідача, пояснення
позивача, розглянувши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 63 Закону України „ Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового
складу органів внутрішніх справ" призначені військовослужбовцям, особам,
які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх

Справа
№22А-111/2007 р. Головуючий у суді першої
інстанції: Огренич І.В.

Категорія № 21 Доповідач:
Драгомерецький М.М.

2

сімей пенсії
перераховуються з підвищенням
грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців,
осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 цього
Закону пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей
обчислюються з грошового забезпечення цих військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу. При цьому для обчислення їм пенсій
враховуються відповідні оклади за посадою,
військовим чи спеціальним званням, процентна надбавка за вислугу років,
надбавки за вчене звання і вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби у порядку
і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України. У законі будь-яких
обмежень щодо розміру пенсії не встановлено, а вирішення цього питання
віднесено на розсуд Кабінету Міністрів.

Згідно з п. 7 постанови Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 р. N 393 "Про порядок обчислення
вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
членам їх сімей" пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення:
окладу за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; окладу за
військове або спеціальне звання; процентної надбавки за вислугу років;
додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки за
вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби). При цьому
розмір додаткових видів грошового
забезпечення визначається (за вибором тих, хто звернувся за пенсією) за
24 останні календарні місяці служби підряд перед зверненням за пенсією або за
будь-які 60 календарних місяців служби підряд протягом усієї служби перед
зверненням за пенсією.

З наведеного випливає, що
запроваджені Указами Президента України № 173 від 23. 02. 2002 р. та № 389 від
05.05.2003 р. надбавки військовослужбовцям належать до додаткових видів грошового забезпечення і враховуються при нарахуванні
пенсії особам, які отримували їх під час проходження служби й звільнені
після їх запровадження.

Судом встановлено, що позивач був
звільнений в запас з 1994 р. і з цього ж часу він отримував пенсію, а отже при
проходженні служби вищевказаних надбавок, премій не отримував і дія зазначених
нормативних актів на нього не поширюється. Премія не підлягала врахуванню при
обчисленні або перерахунку пенсії до 01.01.2005 р., з якого
враховується у встановлених законом випадках.

Тому відповідно
до вищевказаних правових положень у суду першої інстанції не було законних
підстав для ухвалення рішення щодо зобов'язання Одеського обласного військового
комісаріату перераховувати пенсію позивача з вказаних ним підстав.

Одночасно
апеляційний суд враховує, що при незгоді з числовим розрахунком розміру пенсії
або відсутності належного, з точки зору позивача, її перерахунку в зв'язку зі
зміною законодавства, зокрема, з 01. 01. 2005 р. або за інших підстав заявник
вправі заявити щодо цього скаргу або окремий позов про стягнення заборгованості
з виплати пенсії, оскільки такі вимоги по справі він не заявляв за наявності
відповіді комісаріату про перерахунок його пенсії з 01. 01. 2005 р.

На
підставі викладеного, з урахуванням положень постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15. 04. 2005 р. № 4 "Про окремі питання застосування судами
України законодавства про пенсійне забезпечення
військовослужбовців (крім військовослужбовців

3

строкової
служби), осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та
деяких інших осіб", судова колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи, порушень норм
матеріального та процесуального права не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи висновки суду не спростовують.

На підставі наведеного, керуючись
п. 1 ст. 198, ч.4 ст. 205 КАС України, колегія суддів, 195,196,198,200,205,206
КАС

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову
Київського районного суду м. Одеси від 16 жовтня вересня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом одного місяця з дня набрання законної сили
до Вищого Адміністративного Суду України.