Справа № К-16150/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 травня
2007 року м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді Бутенка В.І.,

суддів: Лиски Т.О., Панченка
О.І., Сороки М.О., Штульмана І.В.,

при секретарі Мацюк Т.С.

за участю позивача ОСОБА_1., та представника відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в порядку касаційного провадження справу за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
господарського суду Черкаської області від 14 жовтня 2005 року та ухвалу
Київського міжобласного господарського суду від 13 лютого 2006 року у справі за позовом приватного підприємця
ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний підприємець ОСОБА_3, про визнання рішень Черкаської міської ради
частково недійсними,

встановила:

У липні 2005 року підприємець ОСОБА_1
звернувся до господарського суду із позовом до Черкаської міської ради про
визнання недійсним рішення Черкаської міської ради від 05.07.2005 р. №8-336 в
частині надання приватному підприємцю ОСОБА_3 земельної ділянки площею 123,1
кв.м. по АДРЕСА_1 в оренду на 49 років під площадку для виносної торгівлі.

Крім цього, позивач
просив визнати недійсним рішення
Черкаської міської ради від 30.06.2005 р. НОМЕР_1 в частині надання дозволу
підприємцю ОСОБА_3 на розробку проекту відведення земельної ділянки площею
123,1 кв.м. поАДРЕСА_1 - під площадку для виносної торгівлі.

Позовні вимоги
обґрунтовував тим, що прийняття оспорюваних рішень є неправомірним, оскільки
позивачем у встановленому законом порядку підтверджено його право на оренду
цієї ж земельної ділянки.

Постановою
господарського суду Черкаської області від 14.10.2005 року, залишеною без змін
ухвалою Київського міжобласного господарського суду від 13.02.2006 року, у позові відмовлено повністю.

Постанова мотивована тим, що термін дії
договору оренди земельної ділянки укладений позивачем закінчився, позивач
фактично припинив свою торгівельну діяльність, а також тим, що позивач не довів
наявність переважного права на користування спірною земельною ділянкою.

Не погоджуючись із
прийнятою постановою, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати
ухвалені рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нову постанову, якою
позов задовольнити в повному обсязі. На думку позивача, місцевим господарським
судом та апеляційною інстанцією невірно застосовані норми матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів вважає,
що скарга підприємця ОСОБА_1. підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Постановляючи рішення
суди виходили з того, що даний спір є справою адміністративної юрисдикції.
Проте з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1
частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа
адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судами встановлено, що
спірні правовідносини між сторонами виникли у зв'язку з наданням в оренду
Черкаською міською радою приватному
підприємцю ОСОБА_1. земельної ділянки загальною площею 73,3 кв.м., яка пізніше
була надана в оренду третій особі ОСОБА_3. у користування в межах, раніше визначених
позивачу, на підставі договору оренди землі від 14.10.1999 року НОМЕР_2.

Предметом спору в
даній справі є право користування земельною ділянкою, зокрема, відновлення
порушеного права зі сторони третьої особи, яка як і позивач, на підставі рішень
владного органу використовує відповідну земельну ділянку.

Тобто між сторонами
існує спір про право, що в свою чергу виключає її розгляд в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог
пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Таким чином, якщо
провадження за заявою, яку не належить розглядати в порядку адміністративного
судочинства, було помилково порушено, суд закриває провадження у справі на
підставі пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Враховуючи положення
пункту 4 частини 1 статті 230 Кодексу адміністративного судочинства України,
усі ухвалені в даній справі судові рішення підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 157,
221, 223, 228, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів Вищого адміністративного суду України, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалені в справі
судові рішення скасувати. Провадження у справі закрити.

Роз'яснити ОСОБА_1.
що розгляд таких справ відноситься до
юрисдикції господарських судів.

Ухвала набуває
законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає, за винятком
випадків, передбачених ст. 237 КАС України.

Головуючий

Судді: