Справа № 22ас-73
Суддя: Шевчук Г.М.
Дата ухвалення: 2007-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"22"
лютого 2007 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого -
Фащевської Н.Є. суддів - Шевчук Г.М., Жолудько Л.Д. при секретарі - Любчик Л.В.
з участю - сторін

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на постанову Бучацького районного суду від 6 грудня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до контрольно-ревізійного управління в
Тернопільській області про скасування постанов про накладення адміністративних
стягнень.

Встановила:

Постановою Бучацького районного суду від 6 грудня 2006 року в задоволенні
позовів ОСОБА_1, ОСОБА_2
до контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області про скасування
постанов про накладення адміністративних стягнень відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду
скасувати, як незаконну, оскільки висновки суду не відповідають обставинам
справи.

Представник відповідача апеляційні скарги заперечив і просить постанову
суду залишити без змін, оскільки вона винесена у відповідності до закону.

Заслухавши сторони, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали
справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Позивачі звернулись до суду з адміністративним позовом до

контрольно-ревізійного управління в Тернопільській
області про скасування

постанов про накладення на них адміністративних стягнень
від 5 липня

2006 p.,
як винесених незаконно, оскільки вони не вчиняли порушень у сфері

фінансової діяльності.

Справа №22ас-73 Головуючий
у І інстанції - Федорончук В.Б.

Категорія-13 Доповідач
- Шевчук Г.М.

Судом першої
інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працювала бухгалтером по платі праці в
Золотопотіцькій районній комунальній лікарні, а ОСОБА_2 працювала головним
бухгалтером.

Контрольно-ревізійним відділом в Бучацькому районі
проводилась ревізія виконання кошторисів доходів і видатків в Золотопотіцькій
районній лікарні за період з 01.06.2003 р. по 01.05.2006 р.

З акту ревізії вбачається, що заробітну плату нараховано за рахунок коштів
загального фонду за даними комп"ютерної бази на 59252 грн. менше, ніж
нараховано по бухгалтерському обліку. Меморіальні ордера №5, по яких в
ревізійному періоді завищено нараховану заробітну плату за рахунок коштів
загального фонду і згідно якого рознесено дані до книги
"Журнал-головна", складені і підписані бухгалтером по оплаті праці
ОСОБА_1 в порушення п.1 ст. 11 Закону України "Про бухгалтерський облік тв
фінансову звітність в Україні", в результаті завищення нарахованої суми
зарплати протягом ревізійного періоду на суму 59252 грн., внесено неправдиві
дані при складанні фінансової звітності до державних цільових фондів і допущено
переплату в сумі 9782,10 грн. Протягом ревізійного періоду звітність до
державних цільових фондів подавалась бухгалтером по оплаті праці ОСОБА_1

Згідно того ж акту по 80 платіжних відомостях на виплату заробітної плати
встановлено завищення загальної суми виплаченої готівки на загальну суму 59834
грн. Вказані платіжні відомості підписані головним бухгалтером ОСОБА_2
Відповідно до п.3.9. Положення про ведення касових операцій у національній
валюті в Україні, після закінчення встановлених строків виплат касиром,
бухгалтер повинен робити перевірку записів, зроблених касирами у видаткових
відомостях, та здійснювати підрахунок виданих і депонованих за ними сум. Поряд
з цим, ведення бухгалтерського обліку з порушенням встановленого порядку
полягало в тому, що протягом ревізійного періоду не складались розрахунком-платіжні
відомості по заробітній платі, нарахування зарплати не здійснювалось по
розрахунково-платіжних відомостях, в яких вказується табельний номер, прізвище,
ім"я, по батькові працівників, суми нарахованої зарплати і допомог,
виданого авансу, утриманих податків і інших сум. Відповідно до ч.7 ст.8 Закону
України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"
головний бухгалтер забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних
методологічних засад бухгалтерського обліку.

Судом встановлено, що з даним актом ревізії ОСОБА_2
погодилась і підписала його.

Згідно
вищезазначеного акту ревізії головним контролером-ревізором КРВ в Бучацькому
районі Тимій М.І. складено протокол щодо ОСОБА_1 про порушення законодавства з
фінансових питань - завищення суми нарахованої заробітної плати, що потягнуло
за собою подання неправдивих даних
до державних цільових фондів (протокол

№019164
про адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст. 164-2 КупАП, від
26.06.2006 року), а також щодо ОСОБА_2 про порушення законодавства з фінансових
питань - ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку
(протокол №019162 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.І ст. 164-2
КупАП, від 26.06.2006 року).

5 липня 2006 року заступник начальника контрольно-ревізійного управління в
Тернопільській області Держерука Є.Р. розглянув адміністративні справи і наклав
стягнення у вигляді штрафу на ОСОБА_1 у розмірі 170 грн. (постанова №020279) і
на ОСОБА_2 у розмірі 255 грн. (постанова №020278).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції вірно виходив
з того, що дії відповідача є правомірними і адміністративне стягнення накладене
у відповідності до закону. Права, свободи та інтереси позивачів порушено не
було.

Посилання апелянтів на те, що відповідач безпідставно
наклав адмінстягнення, оскільки справу розглянуто без їх участі, не
роз"яснено права є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Так з протоколів про адмінпорушення від 26 червня 2006 р. за №019162,
№019164 вбачається, що позивачки ознайомлені з протоколом про
адмінправопорушення, їм роз"яснено права передбачені ст.268 КУпАП та ст.
63 Конституції України і просили адміністративну справу розглянути без їхньої
участі.

Посилання апелянтів на те, що відповідач не мав законних
підстав для накладення адмінстягнень є безпідставними.

Так накладаючи адміністративні стягнення на позивачів перший заступник
начальника контрольно-ревізійного управління в Тернопільській області діяв на
підставі Закону України "Про державну контрольну-ревізійну службу в
Україні" та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так згідно п.9 ст. 10 Закону України "Про державну
контрольну-ревізійну службу в Україні" відповідач має право накладати у
випадках, передбачених законодавчими актами на керівників та інших службових
осіб підконтрольних установ, адміністративні стягнення.

Посилання апелянтів на те, що адмінстягнення накладено безпідставно,
оскільки вони не вчиняли протиправних дій є безпідставними та спростовуються
вищезазначеними матеріалами справи, а саме протоколами про адміністративні
правопорушення від 26.06.2006 р. відносно ОСОБА_2, ОСОБА_1, актом ревізії
№61-21/27 від 26.06.2006 р.

На підставі наведеного судова колегія вважає, що
постанова суду є законною і підстав для її скасування не має.

Керуючись
ст.ст.200, 206, 207 КАС України, судова колегія,-

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Бучацького районного суду від 6 грудня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала
остаточна, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України на протязі одного місяця шляхом подачі скарги.