Справа № 2-а-254/2007
Суддя: Кучеренко В.В.
Дата ухвалення: 2007-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-254 2007
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„21" лютого
2007 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого -
судді Кучеренко В.В.

при секретарі - Анашкіної С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до Міського управління праці та
соціального захисту населення та житлових субсидій виконавчого комітету
Мелітопольської міської ради про стягнення недоплаченої щорічної разової
грошової допомоги учаснику бойових дій та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить
стягнути з відповідача на його користь недоплачену разову щорічну грошову
допомогу як учаснику бойових дій в сумі 1 410 гривень і зазначає, що він є
учасником бойових дій війни та відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має право на щорічну, до 5-го
травня, одноразову грошову допомогу в розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком, однак всупереч вимогам законодавства призначена йому грошова допомога в
2006 році виплачувалась не в повному обсязі. Загальна сума недоплати становить
1 410 гривень, крім того він просить стягнути моральну шкоду у розмірі 300
гривень.

В судовому засіданні позивач відмовився від позовних вимог у частині
стягнення моральної шкоди, які судом були прийняті.

Представник відповідача в судове засідання надав заяву про розгляд справи у
її відсутність та прийняття до уваги заперечення на позов згідно якого міське
управління праці, соціального захисту населення та житлових субсидій
Мелітопольської міської Ради орієнтуються на Закон України «Про державний
бюджет України», який затверджується на кожний рік. Згідно до цього закону
Головне Управління праці та соціального захисту населення Запорізької облдержадміністрації
розпоряджується бюджетними коштами, а в компетенцію міського управління входить
лише направлення списків людей, які повинні отримувати грошову допомогу.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали
справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Згідно копії посвідчення серії АБ № НОМЕР_1, виданого Військовою частиною
21822-14.09.1998 року ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Відповідно до ст. 12 Закону України „про статус ветеранів
війни гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 року позивач, як
учасник бойових дій має право на щорічну, до 5-го травня разову, грошову
допомогу в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Таким чином, на підставі ст. 2 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року та з урахуванням офіційно
встановленого розміру мінімальної пенсії за віком розмір разової грошової
допомоги повинен був складати в 2006 році 1 660 гривень (332 х 5).

Однак всупереч вимогам вищевказаного закону позивачці виплачувалась разова
грошова допомога не в повному обсязі. Так в 2006 році - 250 гривень.

Згідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Крім того, у відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя», Конституція України має найвищу юридичну силу, а її
норми є нормами прямої дії, суди при розгляді справ мають оцінювати зміст
будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акту з точки зору його
відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати
Конституцію, як акт прямої дії. Судові рішення мають ґрунтуватися на
Конституції.

Згідно до ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» щорічну виплату разової грошової допомоги до 5-го травня в
розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення через відділення зв'язку або через установи
банків.

Суд вважає, що позивачу дійсно було не доплачено щорічну разову грошову
допомогу в 2006 році в розмірі 1 410 гривень, а саме: за 2006 рік - 1 660
гривень (332 гривень х 5 - 250 гривень).

Доводи представника відповідача, що УПСЗН не є належним відповідачем
безпідставні, оскільки ст. 17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" визначено що грошові допомоги
виплачуються органами праці та соціального захисту.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід
стягнути недоплачену суму щорічної разової грошової допомоги в розмірі 1 410
гривень.

Керуючись ст. ст. 8,22 Конституції України, ст.ст. 158-164, 167 КАС
України, ст. ст. 2, 12, 13, 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1до Міського управління праці та соціального захисту населення
та житлових субсидій виконавчого комітету Мелітопольської міської ради про
стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги учаснику бойових дій
та задовольнити повністю.

Стягнути з Управління праці, соціального захисту населення та житлових
субсидій Мелітопольської міської Ради (р/р 0637 в УДП Запорізької
області, МФО 813015,
код ОКПО 08193086) на користь ОСОБА_1недоплачену суму щорічної разової грошової
допомоги в розмірі одної тисячі чотириста десяти гривень.

Постанова може бути оскаржене в апеляційний суд
Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної заяви протягом десяти днів з
дня її проголошення, а потім апеляційної скарги на постанову суду протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в десятиденний
строк без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, з подачею копії
апеляційної скарги до апеляційного суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.