Справа № К-21683/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 травня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у складі:

головуючого
Співака В.І.

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

Загороднього А.Ф.,

Заїки М.М.,

при секретарі
Дашківській О.Є.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного
суду Донецької області від 13.01.2003 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії
начальника управління Пенсійного фонду України в Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області пов'язаних з відмовою провести заявнику перерахунок пенсії, -

встановила:

У червні 2001 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії начальника управління Пенсійного
фонду України в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області пов'язаних з
відмовою провести заявнику перерахунок пенсії.

Рішенням Гірницького
районного суду м. Макіївки від 17.04.2002 р. скаргу ОСОБА_1 задоволено. Зобов'язано УПФУ
в Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі
довідки, виданої ДК «Укрвуглереструктуризація» від 15.05.2001 р. відповідно до
ст. 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Стягнуто з УПФУ в Гірницькому районі м. Макіївки
Донецької області на користь держави державне мито в сумі 3,40 грн.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від
13.01.2003 р. судове рішення скасовано та постановлено нове рішення про відмову
в задоволенні скарги.

На зазначене судове
рішення апеляційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, в якій ставиться
питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі
рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм матеріального права.

Колегія суддів,
перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів щодо правильності
застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі, вбачає порушення
судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального
права при прийнятті рішення, а тому вважає, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Судами вірно
встановлено, що ОСОБА_1 з 08.12.1993 р. призначена пенсія як інваліду 2 групи
відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пенсії призваних на військові збори
військовозобов'язаних, які брали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
та працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, призначаються із заробітку,
який вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично
відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і
тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати
праці за умови, якщо цей розрахунок проведено на підставі первинних документів
про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати
праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5,
II - 4, у I зоні - 3).

При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку
пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період
(абзац 12 пункту 1 Порядку обчислення пенсій по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи).

Суди не перевірили та
не дослідили підстав видання 15.05.2001 р. ДК
«Укрвуглереструктуризація» ОСОБА_1 довідки про перерахунок заробітної плати за
час виконання роботи по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи з
04.11.1986 р. по 19.12.1986 р.

Не з'ясовано судами, чи отримувалася ОСОБА_1 зазначена в новій довідці
заробітна плата та премії фактично, а також чи проводилося утримання із
заробітної плати та премії відповідних виплат до Пенсійного фонду України.

Судами було допущено
порушення вимог Цивільно-процесуального кодексу України, оскільки суди не
повно, всесторонньо і всебічно
перевірили всі обставини по справі, не дослідили всі докази, що дає підстави для скасування
прийнятих судових рішень.

Таким чином, судами
першої та апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального
права, які призвели до неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені
судом касаційної інстанції, згідно вимог статті 220 та частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України, а тому колегія суддів вважає, що
касаційну скаргу слід задовольнити частково, судові рішення скасувати, а справу
направити на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 220,
222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Гірницького районного суду м. Макіївки від
17.04.2002 р. та рішення
апеляційного суду Донецької області від 13.01.2003 р. по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області
пов'язаних з відмовою провести заявнику перерахунок пенсії - скасувати.

Справу за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника
управління Пенсійного фонду України в Гірницькому районі м. Макіївки Донецької
області пов'язаних з відмовою провести заявнику перерахунок пенсії направити
на новий розгляд до Гірницького районного
суду м. Макіївки в іншому складі суду.

Ухвала
оскарженню не підлягає.