Справа № 22а-103/07
Суддя: Кутова Т.З.
Дата ухвалення: 2007-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22 а
- 103/07 Головуючий
першої інстанції: Алєйніков В.О.
Категорія: 39 Суддя-доповідач
апеляційного суду: Кутова Т.З.
ПОСТАНОВА

Іменем України

29
січня 2006 року судова
колегія судової палати в цивільних
справах

апеляційного суду Миколаївської
області у складі:

головуючого: Лисенка
П.П.,

суддів: Данилової О.О.,

Кутової Т.З.,

при секретарі судового засідання: Фірсовій Т.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, його представника
Камінського В.І., представника відповідача Качанової Г.П.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за

апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від
29 листопада 2006 року, ухвалену за адміністративним
позовом

ОСОБА_1

до

Управління Міністерства Внутрішніх Справу Миколаївській області

про
стягнення матеріальної допомоги, компенсації за невикористану відпустку та

компенсації вартості речового майна

встановила:

В жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до Управління Міністерства Внутрішніх Справ України у Миколаївській
області про визнання незаконною відмову відповідача сплатити йому матеріальну
допомогу, компенсацію за невикористану відпустку та компенсацію замість
предметів форменного одягу, а
також зобов'язати відповідача здійснити вказані виплати.

В позові зазначено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ і
був звільнений зі служби 1 листопада 2005 року. За період проходження служби
позивачу не було виплачено компенсацію за неотримане речове майно, що
передбачено відповідним положенням та матеріальна допомога. Крім цього, в 2005
році ОСОБА_1. не використав право на відпустку і при звільненні йому
безпідставно не виплачено компенсацію.

Посилаючись на
викладене позивач просив задовольнити
його вимоги.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 листопада 2006
року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить вказану постанову
скасувати, а по справі ухвалити нову,
якою задовольнити його вимоги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог про
неправомірність невиплати позивачу матеріальної допомоги та компенсації за
невикористану відпустку, виходив з того, що позивачем пропущено строк звернення
до суду з адміністративним позовом, а відмовляючи в позовних вимогах стосовно
невиплати грошової компенсації за речове майно, виходив з вимог ст. 9 Закону
України "Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей".

Між тим, з таким висновком суду погодитись не можна. Так, згідно з нормами
ст. 99 КАС України встановлено річний термін звернення до суду з адміністративним
позовом.

З змісту позовної заяви слідує, що права позивача були
порушені під час його звільнення з органів внутрішніх справ, оскільки з ним не
було проведено відповідні розрахунки. З позовом до суду ОСОБА_1. звернувся 1
листопада 2006 року, тобто в межах встановленого законом строку відносно виплат
належних йому при звільненні та за 2005 рік.

Посилання суду, як на підставу відмови в позовних вимогах, на Закон України
"Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей" також є невірним, оскільки вказаний закон не регулює спірні
правовідносини.

Як же вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1. проходив службу в органах
внутрішніх справ з 20 грудня 1993 року і з 1 листопада 2005 року був звільнений
через обмежений стан здоров'я за п.
В ст. 64 "Положення про проходження служби рядовим і начальницьким
складом органів внутрішніх справ Української РСР".

Відповідно до "Положення про забезпечення речовим майном органів
внутрішніх справ та військовослужбовців внутрішніх військ МВС України",
затвердженого наказом МВС України від ІНФОРМАЦІЯ_1 передбачено, що замість не
виданих своєчасно предметів речового майна, на які настали нові терміни видачі,
дозволяється видавати грошову компенсацію.

Між тим, на момент звільнення позивачу, в порушення зазначеної норми, не
було видано речове майно в кількості 20 одиниць найменування загальною вартістю
1982 грн. 59 коп. про що видана довідка за НОМЕР_1 на а. с. 8.

Крім того, Положенням "Про проходження служби рядовим і начальницьким
складом органів внутрішніх справ" затвердженим Постановою КМУ від 29 липня
1991 року п. 56 передбачено виплату грошової компенсації за невикористану в
році звільнення відпустку особам рядового і начальницького складу, які
звільняються з органів внутрішніх справ, а відповідно до п. 2 Указу Президента
України "Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького
складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ" передбачено
виплату особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ
матеріальну допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення на рік.

Однак, відповідно до довідки за ІНФОРМАЦІЯ_2 року в рік
звільнення, тобто в 2005 році, позивач відпустку не використав. Як вбачається з
відповіді заступника начальника УМВС України в Миколаївській області та
письмових заперечень представника відповідача по справі, позивачу, в порушення
наведених норм, не виплачувалась ні компенсація за невикористану відпустку, ні
матеріальна допомога за період служби (а.с. 7, 10, 12).

Посилання відповідача на відсутність коштів для нарахування оспорюваних
сум, не заслуговують на увагу, оскільки наведенні в рішенні нормативні акти не
містять відсилки на такі умови.

За вказаних обставин, оскаржувана постанова суду, на підставі п 4 ст. 202
КАС України, підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови, якою позовні
вимоги щодо виплати компенсації за невикористану відпустку та за речове майно
як обґрунтовані слід задовольнити в повному обсязі, позовні вимоги стосовно
виплати матеріальної допомоги слід задовольнити в частині виплати за 2005 рік.

Керуючись ст.ст.
195, 202, 205, 206 КАС України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду
м. Миколаєва від 29 листопада
2006 р. -
скасувати, а по справі ухвалити нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов'язати УМВС
України в Миколаївській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію за
речове майно, не отримане ним на день звільнення, компенсацію за невикористану
відпустку в 2005 році та матеріальну допомогу за 2005 рік.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України на протязі одного місяця з дня її проголошення.