Справа № 22а-0153-07
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2007-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22а-0153-07
суддя у 1-ій
інстанції - Кожан М.П.
№А36/134-07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08
серпня 2007 р. м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого

Туркіної Л.П.
(доповідач)

суддів при
секретарі: за участю представника позивача: відповідача:

Стежко В.А., Проценко
О.А., Духневич О.С. Колінко Ю.М., Любима О.В. Сеннов
О.А., Катаргіна А.О.

розглянула у відкритому засіданні апеляційну
скаргу

Дніпропетровської міжрайонної державної податкової інспекції
Дніпропетровської області, смт. Ювілейне

на постанову
господарського суду Дніпропетровської області

від 14.03.2007 року

у справі

№А36/134-07

за позовом:

Товариства з
обмеженою відповідальністю «АТБ-Інвест», смт. Ювілене, Дніпропетровська обл.
(далі ТОВ «АТБ-Інвест»)

до відповідача: про:

Дніпропетровської
міжрайонної державної податкової інспекції Дніпропетровської області, смт.
Ювілейне, Дніпропетровська обл. (далі Дніпропетровська МДПІ) визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

У
січні 2007 року ТОВ «АТБ-Інвест» подало до господарського суду
Дніпропетровської області позовну заяву про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень від 08.09.2006р. №1/0, від 08.09.2006р.
№/0, від 10.11.2006р. №/1, від 10.11.2006р. №/1,
від 17.01.2007р. №/2, від 17.01.2007р. №/2, винесених
Дніпропетровською МДПІ, яку визначено відповідачем за позовом.

Позивач
зазначив, що донарахування йому зобов'язань
з податку на прибуток (податкове повідомлення-рішення №1/0,
№/1, №/2) та податку на додану вартість (податкове
повідомлення-рішення №/0, №/0, №/1,
№/0) не відповідають чинному законодавству.

Відповідач проти позову
заперечував, вказуючи, що приймаючи спірні повідомлення-рішення, податкова діяла на підставі та в межах,
визначених законом.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області
від 14.03.2007р. позов задоволено, спірні податкові повідомлення-рішення
визнано недійсними.

Постанову суду мотивовано тим, що відповідач неправомірно
включив до валових доходів позивача за 3,4 кв. 2005р., І кв. 2006р. суму
нарахувань орендної плати за укладеними позивачем договорами оренди №07/06-12А,
№01/11-Л1, №01-05/И, №01/04-2005-2, оскільки податковою не доведено факт
виконання зазначених договорів сторонами у липні-грудні 2005р, січні-березні
2006р.

За відсутності документів бухгалтерського обліку щодо
наявності операцій з оренди та інших
належних доказів наявності таких операцій нарахування, здійснені податковою,
суперечать п.п. 11.3.1 ст. 11 Закону «Про
оподаткування прибутку підприємств» (далі Закон № 334), п.п. 7.3.1. ст.7
Закону «Про податок на додану вартість» (далі Закон №168).

Суд також дійшов висновку, що, включаючи до складу
валових витрат ІІІ кв. 2005р. суму витрат, пов'язаних з послугами нотаріуса, не
віднесених до складу валових витрату у попередньому податковому періоді у
зв'язку з відсутністю необхідних документів, підприємство діяло правомірно,
отже підстави для нарахування йому податкових зобов'язань з податку на прибуток
та застосування штрафних санкцій відсутні.

Не погодившись із
рішенням суду, Дніпропетровська МДПІ подала апеляційну скаргу, в якій
зазначила, що судом першої інстанції при винесенні постанови порушено норми
матеріального права, зокрема, п.п.4.1.1 ст. 4, п.п. 5.1, 5.3.9 ст. 5, п.7.2.
ст. 7 Закону №334, що підтверджується наступним.

В порушення п.п. 5.3.9 п.5.3. ст. 5 Закону
№334 підприємством безпідставно завищено валові
витрати у ІІІ кв. 2005р. на загальну суму 193000,00грн., а саме було
віднесено до складу валових витрат послуги нотаріуса ОСОБА_1 за посвідчення
договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17.05.2005р. за реєстром НОМЕР_2.
Таким чином, у ТОВ «АТБ-Інвест» не має підстав для включення до складу валових
витрат у ІІІ кв. 2005р. 193000,00грн. за послуги нотаріуса, оскільки довідка
від приватного нотаріуса, яка була надана під час перевірки, не містила ні дати
вчинення послуги засвідчення договору, ні дати фактичного отримання її
підприємством ТОВ «АТБ-Інвест», тобто не підтверджувала фактичного отримання
послуг з посвідчення договору у періоді, що перевірявся. Крім того, отримання
послуг відбулось у момент посвідчення договору купівлі-продажу, тобто
17.05.2005р.

Відповідно до ст. 31 та ст. 42 Закону «Про
нотаріат» із змінами та доповненнями приватні нотаріуси за вчинення
нотаріальних дій справляють плату, розмір якої визначається за домовленістю між
нотаріусом та громадянином або юридичною особою. Оплата додаткових послуг
правового характеру, що надаються приватними нотаріусами і не належать до
вчинюваної нотаріальної дії, провадиться за домовленістю сторін.

Нотаріальні дії вчиняються після їх оплати в день подачі
всіх необхідних документів.

Як свідчить журнал-ордер по
рахунку НОМЕР_1 «Розрахунки з іншими кредиторами», приватному нотаріусу було
перераховано оплату за посвідчення договору купівлі-продажу від 17.05.2005р.,
тому до складу валових витрат ТОВ «АТБ-Інвест» мало право віднести суму
нотаріальних послуг під час здійснення нотаріальних послуг (посвідчення
договору купівлі-продажу нерухомого майна), яка відбулася 17.05.2005р. за
реєстрам НОМЕР_2 тобто не у періоді, що перевірявся.

Відповідно до п.п. 4.1.1 Закону №334 валовий доход -
загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого
(нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі,
виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.

Наявність доходу за
договорами оренди підтверджено наступними доказами: договір оренди №07/06-12А
від 07.06.05р., №01/11-Л1 від 01.11.04р.,
№01-05/И від 01.05.05р., №01/04-2005-2 від 01.04.05р.

За об'єктами
нерухомості, зазначеними у договорах оренди, Дніпропетровською МДПІ за
зверненням ТОВ «АТБ-Маркет» (орендаря) були зареєстровані реєстратори
розрахункових операцій, що підтверджує те, що магазини працювали (займалися
роздрібною торгівлею товарами харчування та іншими товарами народного
споживання). Дата реєстрації реєстраторів розрахункових операцій ТОВ
«АТБ-Маркет»:

м. Дніпропетровськ,
вул. Боброва, 25 - 05.09.2005р.
(зареєстровано 4 РРО);

м. Дніпропетровськ, пл.
Петровського, 5 - 07.10.2005р. (зареєстровано 5 РРО);

м. Миколаїв, вул.
Генерала Карпенка, 2/1 - 04.05.2005р. (зареєстровано 4 РРО);

м. Дніпропетровськ,
вул. Тітова, 29б - 06.06.2005р. (зареєстровано 8 РРО).

Податкова зазначає, що
судом невірно застосовано п.п. 7.3.1 ст. 7 Закону №168 та скасовано податкові
повідомлення-рішення щодо нарахування ПДВ, оскільки факт наявності надання
послуг з оренди підтверджено доказами, зазначеними вище. Апелянт просить
постанову господарського суду скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Позивач проти
апеляційної скарги заперечує, вказує, що рішення суду є обґрунтованим та
відповідає чинному законодавству. В апеляційній скарзі відповідач невірно
зазначає фактичні обставини, посилається на неналежні докази та намагається
застосувати норми діючого законодавства, виходячи з тих обставин, які у даному
випадку відсутні.

У судовому засіданні
представники позивача підтримали доводи та обґрунтування доводів апеляційної
скарги, представники відповідача підтримали доводи та обґрунтування заперечень
на апеляцій скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача
та відповідача, вивчивши доводи апеляційної скарги та заперечень щодо неї,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідачем проведено планову перевірку Позивача з
питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2005р. по 31.03.2006р., за результатами якої складено акт
№174/ДСК/234/30691543 від 29.08.2006р.

На підставі вказаного акту перевірки
Дніпропетровською міжрайонною державною податковою інспекцією Дніпропетровської
області прийняті податкові повідомлення-рішення №/0 від 08.09.2006р.,
яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій) з податку на прибуток на загальну суму 116610грн.00коп, в
тому числі за основним платежем 85988грн.47коп., штрафні фінансові
санкції 30621грн.53коп; №/0 від
08.09.2006р., яким позивачу
визначено суму податкового зобов'язання (з урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій) з податку на додану вартість на загальну суму 45286грн. 11коп, в тому
числі за основним платежем 30190грн.77коп., штрафні фінансові санкції
15095грн.34коп.

Внаслідок адміністративного оскарження
податкових повідомлень-рішень у порядку ст. 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платниками податків перед бюджетами і державними
цільовими фондами» (в подальшому Закон №2181) відповідачем винесені податкові
повідомлення-рішення №/1 від 10.11.2006р., №/1 від 10.11.2006р., №/2 від 17.01.2007р.,
№/2 від 17.01.2007р.

Визначення
податкових зобов'язань у спірних податкових
повідомленнях-рішеннях відповідач пов'язує
з наступним.

В ході проведення перевірки відповідач дійшов
висновку, що суб'єктом господарювання надавались в оренду ТОВ „АТБ -
Маркет" такі основні засоби 1 групи як: Договір оренди № 07/06-12А від
07.06.05, загальна площа приміщення - 1072,8м2 за адресою: м. Дніпропетровськ, пл. Петровського,5, сума
орендної плати за місяць складає 6925,99грн. (в т.ч. ПДВ - 1154,33грн); Договір
оренди № 01/11-Л1 від 01.11.04, загальна площа приміщення - 2285,3м2
за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Боброва, 25, сума орендної плати за місяць
складає 1,20грн. (в т.ч.ПДВ-0.20грн.); Договір оренди № 01-05/И від 01.05.05,
загальна площа приміщення - 1412 м2 за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала
Карпенка, 2, сума орендної плати за місяць складає 1200,00грн. (в т.ч. ПДВ -
200,00грн); Договір оренди №01/04-2005-2 від 01.04.2005 року, загальна, площа
приміщення -1296 м2 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Тітова, 296, сума
орендної плати за місяць складає 12000,00 грн.(в т.ч. ПДВ 2000,00 грн.).

Відповідно до п.2.1 розділу 2 договорів оренди
зазначено, що майно повинно бути передано орендодавцем та прийнято орендарем
протягом 2 днів ( договір від 01.05.2004р.) та протягом 10 днів з моменту
підписання даних договорів. У розділі 3 договорів вказано, що орендар щомісячно
сплачує орендодавцю орендну плату. За даними адресами ТОВ «АТБ-Маркет»
зареєстровано реєстратори розрахункових операцій, що підтверджує факт
здійснення магазинами роздрібної торгівлі. Також, позивачем здійснюється
нарахування амортизаційних відрахувань від вартості зазначених основних фондів.
На підставі встановленого, у акті перевірки зроблено висновок, що товариством в
порушення вимог підпункту 4.1.1 пункту 4.1 статті 4 Закону № 334 не включено до
складу валового доходу надані послуги по оренді основних засобів па загальну
суму 150953,91грн. та в порушення вимог підпункту 7.3.1 пункту 7.3 статті 7
Закону №168 не включено до складу
податкових зобов'язань суми ПДВ від суми орендної плати на загальну суму
30190,77 грн.

Крім того, перевіркою встановлено, що
товариством до складу валових витрат у 3 кв. 2005 року віднесено витрати,
пов'язані з оплатою послуг нотаріуса за засвідчення договору купівлі-продажу
нерухомого майна від 17.05.2005 року. До перевірки надано довідку без номеру та
дати, що з товариства було утримано 193000,0 грн. за засвідчення договору. В
ході проведення документальної перевірки товариству було направлено запит для
пояснень та надання копії документів по даній операції (лист за №15025/10/23-4
від 15.08.2006 року, який отримано головним бухгалтером товариства 15.08.2006
року), але на день підписання акту перевірки, копії документів та пояснення
посадових осіб не надані. В перевіряємому періоді, згідно наданих до перевірки
документів, товариство не отримувало послуги від нотаріуса за засвідчення
договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17.05.2005 року. Отже, товариством
не надано документів які б підтверджували, що засвідчення договору приватним
нотаріусом здійснено в рамках господарської діяльності. На підставі
встановленого у акті перевірки зроблено висновок, що в порушення вимог пункту
5.1, підпункту 5.3.9 пункту 5.3 статті 5, підпункту 11.2.3 підпункту 11.2
статті 11 Закону № 334 товариством завищено валові витрати у 3 кв. 2005 року на
-193000,0 грн.

За результатами встановлених порушень
товариству донараховано податок на прибуток в сумі 85988,47 гри, податок на
додану вартість в сумі 30190,77 грн. та, з посиланням на вимоги підпункту
17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами", до товариства застосовані штрафні санкції в сумі 30621,53 грн.
та 15095,34грн. відповідно.

Колегія суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, що спірні податкові повідомлення-рішення не
відповідають вимогам діючого
законодавства України з
наступних підстав.

Відповідно до пп. 11.3.1 Закону №334 датою
збільшення валового доходу вважається дата, яка припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця
(замовника) на банківський рахунок платника податку в оплату товарів (робіт,
послуг), що підлягають продажу, у разі продажу товарів (робіт, послуг) за
готівку - дата її оприбуткування в касі платника податку, а за відсутності
такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника
податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт
(послуг) - дата фактичного надання результатів робіт (послуг) платником
податку.

Відповідно до пп. 7.3.1 Закону № 168 датою
виникнення податкових зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг) вважається
дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

або дата зарахування коштів від покупця
(замовника) на банківський рахунок платника податку як оплата товарів (робіт,
послуг), що підлягають поставці, а в разі поставки товарів (робіт, послуг) за
готівкові грошові кошти - дата їх оприбуткування в касі платника податку, а при
відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у банківській установі, що
обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для робіт
(послуг) - дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт
(послуг) платником податку.

Відповідно до ч.4 ст. 70 Кодексу
адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Так, відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення господарських операцій.

Відповідно до п. 2.2 вказаних вище договорів
оренди передача майна оформлюється актом приймання-передачі.

Відповідачем не вказано, якими первинними
документами перевіряємого платника податків підтверджено факт здійснення
господарських операцій по наданню в оренду приміщень за вищевказаними
договорами (в тому числі передачі приміщень в оренду та/чи отримання орендної
плати), що стало би підставою для збільшення валового доходу позивача чи
виникнення податкових зобов'язань у зв'язку із виконанням вказаних договорів
оренди.

Відповідачем не надано суду доказів того, що
для реєстрації РРО контрагентами
позивача (орендарями) були надані первинні документи, що підтверджують факт
здійснення господарських операцій за вказаними договорами оренди.

Таким чином, відповідачем безпідставно
визначено податкові зобов'язання позивача за договорами оренди.

Щодо віднесення до валових витрат суми плати
за нотаріальні послуги слід зазначити наступне.

Як свідчать матеріали справи позивачем
17.05.2005р. було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна товариства,
який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_1та зареєстрований
в реєстрі за НОМЕР_2.

Платіжним дорученням НОМЕР_3 від 20.05.2005р.
позивачем було сплачено приватному нотаріусу ОСОБА_1 167927,85грн. за
посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17.05.05р. згідно
рахунку від 17.05.05р.

Платіжним дорученням НОМЕР_4 від 20.05.2005р.
перераховано на рахунок ВДК Дніпропетровського району 25092,67грн. податок з
доходу ОСОБА_1

Відповідно до довідки від 20.05.2005р.,
виданої приватним нотаріусом ОСОБА_1, вказані грошові кошти отримано нею за
посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17 травня 2005 року
за реєстром НОМЕР_2.

На вказаній довідці зазначено вхідний номер
109-1 від 16.08.05р. Позивач зазначає, що вказано довідку ним отримано
16.08.05р.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
зазначає, що у зв'язку з тим, що ТОВ „АТБ-інвест" у 1-му півріччі 2005р.
не мало відповідних підтверджуючих документів, підприємство на підставі
пп.5.2.6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» віднесло до
складу валових витрат вартість нотаріальних послуг у 3-му кварталі, тобто у
періоді, в якому підприємство мало усі необхідні документи, які підтверджують
відповідні витрати на нотаріальні послуги у сумі 193000 грн. (тобто платіжні
доручення про перерахування грошових коштів нотаріусу НОМЕР_3 від 20.05.2005р.,
НОМЕР_4 від 20.05.2005р., договір купівлі-продажу нерухомого майна від
17.05.2005р., довідку нотаріуса про оплату послуг).

Колегія суддів вважає, що податкова
неправомірно донарахувала позивачу податкове зобов'язання з податку на прибуток
за 9 місяців 2005р., виходячи з того, що підприємством у вересні 2005р.
включено до складу валових витрат 193000,00грн. (вартість послуг нотаріуса по
оформленню договору від 17.05.05р.)

Висновки суд базуються на
наступному.

Згідно з пунктом 5.1
статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до валових
витрат виробництва та обігу відноситься сума будь-яких витрат, платника податку
у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого використання у власній господарській
діяльності.

Четвертим абзацом підпункту 5.3.9 пункту 5.3
статті 5 вказаного закону встановлено, що не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та
іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до підпункту 5.2.6 пункту 5.2
статті 5 вказаного закону, суми витрат, не віднесені до складу валових витрат у
минулих звітних податкових періодах, підтверджені документами у звітному
податковому періоді, включаються до складу валових витрат платника податку
звітного податкового періоду.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до
Наказу ДПА України від 29 березня 2003
року №143 «Про затвердження форми
декларації з податку
на прибуток підприємства та
Порядку її складання» податок на прибуток за квартал, півріччя, три квартали та
рік розраховується за правилами, установленими п. 11.1 ст. 11 і п. 16.4 ст.
16 Закону №334, наростаючим
підсумком з початку звітного календарного року.

Враховуючи те, що податкова декларація з
податку на прибуток складається наростаючим підсумком, відображення витрат,
понесених у 1 півріччі 2005р., у податковій декларації за 9 місяців 2005р. не
призводить до заниження податкових зобов'язань.

Будь-яких розрахунків, які б підтверджували,
що віднесення суми 193000,00грн. (послуги нотаріуса) до складу валових витрат в
ІІІ кв. 2005р. призвели до заниження податкових зобов'язань платника за VІ або
за ІХ місяців 2005р., податкова не надала.

Відповідно до п.п. 4.2.2. «б» п.4.2 ст. 4
Закону №2181 контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму
податкових зобов'язань платника в разі, якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків
свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань,
заявлених у податкових деклараціях.

Як свідчать обставини
справи, такого заниження внаслідок включення суми 193000,00грн. до валових
витрат за 9 місяців 2005р. не відбулося.

Виходячи з викладеного
вище, висновки акту перевірки про заниження позивачем зобов'язань з податку на прибуток та ПДВ слід визнати
необґрунтованими, а відповідні податкові
повідомлення-рішення такими, що також є необґрунтованими та суперечать діючому
законодавству.

Посилання податкової на
ту обставину, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту,
що оригінал та копія довідки нотаріуса від 20.05.05р. містять розбіжності щодо
почерку виконавця, не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки ні наявність, ні відсутність зазначеної довідки не
дає податковій права донарахування податкових зобов'язань всупереч нормам
п.4.2.2 «б» ст. 4 Закону №2181.

Посилання апелянта на
ту обставину, що суд першої інстанції невірно застосував норми п.4.1.1 п. 4.1
ст.4 Закону №334, п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону №168, оскільки безпідставно та
всупереч наданим доказам дійшов висновку, що операції за договорами оренди,
зазначеними в акті перевірки, не відбулися, не можуть бути прийняті до уваги,
виходячи з наступного:

Відповідно до п.4.1. Закону №334 валовий доход -
загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого
(нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі,
виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.

Згідно п.2.3, 3.2, наведених в акті перевірки
договорів оренди майно вважається переданим в оренду з моменту підписання уповноваженими
представниками сторін акта прийома-передачі, при цьому орендна плата
нараховується від дати передання майна за актом-передачі.

Відповідно до ст. 3 Закону «Про бухгалтерській
облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року 3996-ХІVІ
«Фінансова податкова, статистична та інші види звітності, що використовують
грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку».

Стаття 9 вказаного закону передбачає, що «Підставою
для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення господарських операцій».

Згідно ст. 1 Закону про бухгалтерський облік
«первинний документ - документ, який містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення».

Як свідчать матеріали
справи, первинні документи щодо наявності операцій передачі майна в оренду (акти приймання-передачі, акти виконаних
послуг, платіжні документи) відсутні.

Доказів щодо навмисного ухилення сторін за договорами
оренди від складання документів
бухгалтерського обліку, у яких би фіксувались відповідні операції (тобто
матеріалів кримінальної справи, вироку суду) податкова не надала.

У наданих податковою до
справи рішенні господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.07р. у
справі № 37/366-06 за позовом ТОВ «АТБ-Інвест» до ТОВ «АТБ-Маркет» про
стягнення збитків за безпідставне користування об'єктом оренди та постанові
Дніпропетровського апеляційного господарського суду, якою рішення у справі №
37/366-06 залишено без змін, ТОВ «АТБ-Інвест» у позові про стягнення збитків
(внаслідок безпідставного користування майном без достатніх правових підстав
для набуття цього майна за договором, тобто без акту прийому-пердачі) по одному
із спірних договорів оренди було відмовлено з наступних підстав:

- згідно рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.07р. у справі
№37/366-06: «За матеріалами справи факт передачі позивачем за актом
прийому-передачі об'єкту оренди відсутній…» Суд також зауважує, «…що акт
перевірки діяльності позивача податковою, на який посилається останній, не
містить даних про фактичне використання зареєстрованих відповідачем
реєстраторів розрахункових операцій за адресою спірного об'єкту оренди, а отже
відсутні беззаперечні докази як
фактичного орендування відповідачем спірного приміщення, так і часу, з якого
здійснюється використання оренди»;

- згідно постанови
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.03.07р. у справі
№37/366-06 «…господарський суд вірно встановив, що акт податкової перевірки не
містить даних про фактичне використання реєстраторів розрахункових операцій
саме ТОВ «АТБ-маркет…» Апеляційний суд дійшов висновку, що «…акт перевірки не
може бути підставою для встановлення фактичного використання приміщень
відповідачем у спірний період…».

Таким чином, зазначені
судові рішення ніяким чином не підтверджують фактів, на які посилається
відповідач. Більш того, рішенням господарського суду встановлено, що факт
передачі об'єкту оренди за актом прийому-передачі відсутній.

Виходячи з викладеного вище, колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відповідач не
підтверджує факт наявності операцій по оренді майна належними доказами, та
застосування судом норм ч.ІV ст. 70 КАС України.

Отже, приймаючи до
уваги, що господарський суд правильно встановив обставини справи та прийняв
рішення без порушення вимог процесуального та матеріального права, колегія
суддів вважає необхідним постанову суду першої інстанції залишити без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія
суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Дніпропетровської міжрайонної державної податкової інспекції
Дніпропетровської області, смт. Ювілейне, залишити без задоволення.

Постанову
господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2007 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та підлягає оскарженню
відповідно до ст. 212 КАС України протягом місяця до Вищого адміністративного
суду України.

Ухвалу оформлено у повному обсязі
18.08.07р.

Головуючий :
Туркіна Л.П.

Судді:
Стежко В.А.

Проценко
О.А.