Справа № 2а-19/2007року
Суддя: Крупінська С.С.
Дата ухвалення: 2007-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №2а-19/2007
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2007
року Луцький
міськрайонний суд

у складі: головуючої Крупінської
С.С.

при секретарі Сухій
Л.П.

з участю
представника позивача ОСОБА_1.

представника
відповідача Омельчук
С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_2 до УМВС України у Волинській
області про визнання незаконними дій та стягнення належних виплат

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 наказом начальника
управління МВС України у Волинській області його було звільнено з органів
внутрішніх справ у зв'язку з виходом на пенсію. При звільненні йому не було
виплачено компенсацію за речове майно за 1995-2005 роки, чим порушені його
права. Крім того за 2000 по березень 2002 року йому не виплачено компенсацію за
продовольчий пайок , розмір якої становить 1281.28 грн. За період з 1996 року
по 2005 рік йому не виплачувалася одноразова щорічна матеріальна допомога в
розмірі місячного грошового утримання. Так як відповідач добровільно не
відновлює порушених прав, то позивач просить визнати їх неправомірними та
задовольнити його вимоги.

Представник позивача підтримав заявлені вимоги з вище наведених підстав та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача заявлені вимоги позивача не визнав та суду пояснив,
що заборгованості по будь-яких виплатах перед ним немає. Нарахування
компенсації за продовольчий пайок в системі УМВС України призупинено з квітня
2000 року у відповідності з діючим законодавством. Відповідно до вимог
Бюджетного кодексу України та ст.66 Закону України „Про Державний бюджет
України на 2005 рік" бюджетні зобов,язання розпорядниками таких коштів
беруться в межах виділених їм асигнувань, а в разі відсутності останніх вони не
вважаються бюджетними зобов,язаннями. Згідно плану асигнувань із державного
бюджету на 2005 та 2006 роки, коштів по КЕКВ 1134 „М,який інвентар та
обмундирування" не передбачено, стосовно матеріальної допомоги
співробітникам органів внутрішніх справ України, то вона може виплачуватися
лише в межах фонду грошового забезпечення, затвердженого для бюджетної
установи. Виплата таких сум у поточному році за минулі роки неможлива і є
бюджетним правопорушенням.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення.

Згідно ст.24 Закону України „Про міліцію" фінансування та
матеріально-технічне забезпечення міліції здійснюється за рахунок коштів
республіканського і місцевих бюджетів.

Відповідно до ст. 51 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних
коштів беруть бюджетні зобов'язання та проводять видатки тільки в межах
бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Будь-які зобов'язання, взяті
без відповідних бюджетних асигнувань, не вважаються бюджетними зобов,язаннями,
витрати на покриття таких зобов,язань не можуть здійснюватися.

Відповідно до п.5 Порядку складання, розгляду,
затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.02 року №228,
установи мають право брати бюджетні зобов'язання та витрачати бюджетні кошти на
цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами та планами асигнувань.

Згідно плану асигнувань УМВС України у Волинській області
із загального фонду бюджету на 2005 та 2006 роки, коштів по коду економічної
класифікації видатків /КЕКВ / 1134 „М,який інвентар та обмундирування" не
передбаченою.

Нарахування та виплата компенсації за продовольчий пайок працівникам
органів внутрішніх справ призупинено з квітня 2000 року на підставі Закону
України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від 17 лютого
2000 року. З набранням чинності вказаним Законом відповідачем було припинено
нарахування та виплата компенсації за продовольчий пайок.

Відповідно до п.2 Указу Президента України „Про умови грошового
забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників
органів внутрішніх справ" від 4 жовтня 1996 року № 926/96 постановлено
виплачувати особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ
матеріальну допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення за рік.
Одночасно державними бюджетами України щорічно установлено, що керівники
бюджетних установ утримують чисельність працівників та здійснюють фактичні
видатки на заробітну плату /грошове забезпечення/, включаючи видатки на премії
та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду
заробітної плати /грошового утримання/, затверджених для бюджетних установ у
кошторисах.

Дані про нарахування та виплату матеріальної допомоги за 1996-2001 роки в
матеріалах справи відсутні так як первинні бухгалтерські документи у
встановленому порядку знищені .3 наданих звітів про виконання загального фонду
кошторису УМВС України у Волинській області за 2002- 2005 роки вбачається, що
фонд грошового забезпечення використаний в повному обсязі і його економії не
було. Крім того провести виплату матеріальної допомоги за минулі роки бюджетній
установі в поточному році неможливо так як це тягне за собою бюджетне
правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вимоги
позивача про визнання незаконними дій УМВС України у Волинській області та
стягнення з відповідача грошової компенсації за продовольчий пайок, речове
майно та матеріальної допомоги не підлягають до задоволення із-за відсутності
бюджетних асигнувань на вказані цілі. При цьому слід констатувати, що вирішуючи
даний спір, суд керувався Законами України, які мають вищу юридичну силу ніж
підзаконні нормативно-правові акти, що діяли в той період.

Керуючись
ст. 11,17,71,86,163 Кодексу адміністративного судочинства України на підставі
ст.24 Закону України „ Про міліцію", ст.51 Бюджетного кодексу України ,
ст.17,53 Закону України „Про державний бюджет України на 2002 рік",
ст.59,26 Закону України „Про державний бюджет України на 2003 рік" ст. 7 8
Закону України „Про державний бюджет України на 2004 рік" ст.66,73 Закону
України „Про державний бюджет України на 2005 рік" суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до УМВС

України у Волинській області про визнання незаконними дій та стягнення
належних

виплат відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом

десяти днів з дня її проголошення через суд першої
інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через суд першої
інстанції.