Справа № К-1012/07
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
червня 2007 року м. Київ
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :
суддів - Бутенка В.І.(доповідач),
розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці про визнання наказу недійсним, -
У жовтні 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом
У позові зазначав, що він 13.04.2003 року працював в нічній зміні старшим
інспектором пасажирської зміни №4 вантажно-пасажирського відділу поста
“Краковець” Галицької митниці по в'їзду автомобілів на територію України.
Близько 7 год. працівниками відділу по боротьбі із контрабандою та порушенням
митних правил Західної регіональної митниці біля виїзних воріт було затримано
два вантажні автомобілі з м'ясопродуктами, а один автомобіль на території
митниці, поза зоною митного контролю.
По даному факту було проведено
службове розслідування, за наслідками якого начальником Галицької митниці був
виданий наказ НОМЕР_1 від 17.06.2003 року про звільнення його з роботи за
вчинок, що дискредитує митні органи, згідно п.1 ст. 41 КЗпП України.
Посилаючись на те, що він до випуску затриманих автомобілів не мав
відношення, вважав даний наказ незаконним і просив його відмінити.
Рішенням Мостиського районного суду
Львівської області, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 29 грудня 2003 року, позов ОСОБА_1 задоволено, відмінено наказ
начальника Галицької митниці НОМЕР_1 від 17.06.2003 року про звільнення
позивача з роботи за вчинок, що дискредитує митні органи.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, Галицька митниця подала
касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову ОСОБА_1 у задоволенні його позову.

В скарзі митниця посилається на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1, суд як першої, так і апеляційної інстанції
виходили з того, що позивач належним чином виконав покладені на нього службові
обов'язки, до випуску автомобілів з
контрабандним товаром всупереч митним правилам він відношення не мав і про це
йому відомо не було, вказані автомобілі намагались самовільно залишити митний
пост, а відтак суди дійшли висновку, що дисциплінарне стягнення на нього
накладено безпідставно.

Однак такий висновок ґрунтується на неповному з'ясуванні дійсних обставин
справи і не узгоджується з вимогами закону та матеріалами справи.

Так, відповідно до ст. 202 ЦПК України (в редакції 1963 року), який діяв на
час розгляду справи, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Суд
обґрунтовує рішення лише на тих доказах, які були досліджені у судовому
засіданні.

Аналогічні вимоги до судового рішення містяться і в чинному процесуальному
законодавстві. Так, згідно із ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні
норм процесуального права. Обґрунтованим
є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак судами не було надано належної правової оцінки фактам, на які
посилався відповідач, зокрема, на акт службового розслідування, і при ухваленні
рішення суди керувались переважно показаннями позивача.

Так, судами не було враховано, що під час проведення службового
розслідування до Перемишльської митниці (Республіка Польща) направлявся запит
щодо вищевказаних автомобілів і з наданої відповіді вбачається, що ці
транспортні засоби перетнули державний кордон в п/п "Краковець",
працівниками митниці митне оформлення автомобілів не проводилося, пояснення
деяких працівників мають суперечності.

Не надано належної оцінки і висновкам, викладеним у акті, щодо неналежного
виконання позивачем своїх службових обов'язків, що виразилось у пропуску
автомобілів на митну територію поза митним контролем.

Судами також не в повній мірі з'ясовувалась відповідність дій позивача
вимогам посадової інструкції, з якою він був ознайомлений, і, зокрема, п. п.
2.1, 2.2, 3.1 - 3.5 та інших пунктів цієї інструкції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої та апеляційної
інстанцій, неповно встановивши обставини справи, допустили цим самим порушення
норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної
інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 227 КАС України такі порушення є підставою для
скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд, під час якого судам слід врахувати наведене,
та у відповідності із вимогами закону вирішити цей спір.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 222, 223,
227, 230 КАС України, колегія суддів, -

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу Галицької митниці задовольнити частково.

Рішення Мостиського районного суду Львівської області від
14 листопада 2003 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 29
грудня 2003 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції на новий
судовий розгляд в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду касаційної інстанції може
бути оскаржено до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :