Справа № К-34434/06
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2007-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

12 квітня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.

суддів: Гуріна М.І., Кобилянського М.Г.,
Юрченка В.В., Федрова М.О.

секретар: Проценко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м.Харкова про визнання права на пенсію та виплату
заборгованої пенсії за її касаційною скаргою на постанову Дзержинського
районного суду м.Харкова від 17 липня 2006 року та на ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 29 серпня 2006 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2005 року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до УПФУ в
Дзержинському районі м.Харкова про визнання її права на пенсію за період з 1997
року по січень 2004 року та виплату їй пенсії за вказаний період. Свої вимоги
мотивувала тим, що з вересня 1990 року їй була призначена пенсія, яка
перераховувалася на її особливий рахунок №НОМЕР_1, відкритий у відділенні
ощадбанку Дзержинського району м.Харкова НОМЕР_2. Але з 1997 року безпідставно
було припинено виплату пенсії на зазначений рахунок, а з березня 2000 року цей
рахунок було остаточно закрито.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 29 серпня 2006 року
залишена без змін постанова Дзержинського районного суду м.Харкова від 17 липня
2006 року, якою в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями позивач звернулася з
касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України. В касаційній
скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанції,
а справу направити на новий судовий розгляд, оскільки вважає, що суди першої та
апеляційної інстанції неправильно
застосували норми процесуального права, а саме : судами неповно та не всебічно
досліджені докази.

Заслухавши
доповідь судді Вищого адміністративного суду України, пояснення представників
сторін, перевіривши доводи касаційної скарги за матеріалами справи , колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами
встановлено, що у вересні 1990 року відповідною комісією при виконкомі
Дзержинської районної Ради народних депутатів м.Харкова позивачу була
призначена пенсія за віком, яка виплачувалася їй районним відділення
соціального захисту населення на поточний рахунок №НОМЕР_1, відкритий у
відділенні ощадбанку Дзержинського району м.Харкова НОМЕР_2. З 1 лютого 1997
року виплату пенсії було припинено , а рахунок закрито з передачею пенсійної
справи в архів, в зв'язку з вибуттям останньої до м. Санки-Петербург Російської
Федерації.

Згідно
зі ст.92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадянам,
які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються. Пенсії,
призначені в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачуються
за 6 місяців наперед перед від'їздом за кордон. За час перебування цих громадян
за кордоном виплачуються тільки пенсії, призначені внаслідок трудового каліцтва
або професійного захворювання.

Відповідно до ст. 49 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата
пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України,
згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії
поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46
цього Закону.

Судами
також встановлено, що відповідачем робилися пропозиції позивачу, щодо подання
заяви та надання необхідних документів для поновлення виплати пенсії, але вона
цим правом скористатися не погодилася, а звернулася з позовом до суду.

Враховуючи
наведене, судами обґрунтовано відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.
за безпідставністю.

Посилання
ОСОБА_1. у касаційній скарзі на неповно встановлені судом обставини не
заслуговують на увагу, оскільки обставини справи встановлені судами правильно.
Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.220 КАС України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні.

Судами
першої та апеляційної інстанцій повно та всебічно досліджені надані сторонами
докажи та дана їм належна оцінка у рішеннях.

Оскільки оскаржувані судові рішення
постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, колегія
суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 224, 230 КАС України, колегія суддів -

У Х В
А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 29 серпня 2006 року та постанову Дзержинського районного суду
м.Харкова від 17 липня 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м.Харкова про визнання права на пенсію та виплату
заборгованої пенсії - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.ст. 237
КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ :

СУДДІ
: