Справа № 22-а-264/07
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2007-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-264/07
стягнення несплачених надбавок, премії, грошової винагороди
Головуючий 1 інстанції - Рунов Г.Ю. Суддя доповідач
01 серпня 2007 року колегія суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.
суддів: -
Подобайло З.Г., Григорова А.М.
секретареві - Спесивцевої О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті
Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1на постанову Ковпаківського районного суду
міста Суми від ІНФОРМАЦІЯ_1 року по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1до Державної інспекції з контролю за цінами в Сумській області про
стягнення несплачених надбавок, премії, грошової винагороди, компенсації витрат
на службові відрядження з урахуванням індексів інфляції, моральної шкоди та
включення премій до довідки для подання до Управління Пенсійного фонду в
Ковпаківському районі міста Суми , -
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1 звернулась до Ковпаківського районного суду міста
Суми з позовом до Державної інспекції з контролю за цінами в Сумській області,
яким, після уточнення у ІНФОРМАЦІЯ_3 року позовних вимог, просила:
Зобов'язати відповідача нарахувати та включити в довідку до Пенсійного
фонду для перерахунку пенсії,
призначеної з ІНФОРМАЦІЯ_4 року, суму у розмірі 4.102 грн., у тому числі, -
за ІНФОРМАЦІЯ_5 року у розмірі 111 грн.,
за ІНФОРМАЦІЯ_6 року у розмірі 111 грн.,
за ІНФОРМАЦІЯ_7 року у розмірі 105 грн.,
Премії за ІНФОРМАЦІЯ_6 року у розмірі 105 грн.,
Премії за ІНФОРМАЦІЯ_8 року у розмірі 332 грн.,
Премії за ІНФОРМАЦІЯ_9 рік у розмірі 1.620 грн.,
Грошової винагороди держслужбовця у розмірі 1.559 грн.,
Премії за ІНФОРМАЦІЯ_4 року у розмірі 9,23 грн.,
Премії за ІНФОРМАЦІЯ_10 року у розмірі 30 грн.,
Премії за ІНФОРМАЦІЯ_11 року у розмірі 20 грн.,
Премії за ІНФОРМАЦІЯ_12року у розмірі 50 грн.,
Премії за ІНФОРМАЦІЯ_13 року у розмірі 50 грн.
Зобов'язати відповідача нарахувати та виплатити їй, без урахування відповідних
податків та зборів, невидану заробітну плату та компенсації витрат на
відрядження в сумі 4.347,55 грн., та 3.625 грн., відповідно, у тому числі, -
за ІНФОРМАЦІЯ_5 року у розмірі 111 грн.,
за ІНФОРМАЦІЯ_6 року у розмірі 111 грн.,
ІНФОРМАЦІЯ_7 року у розмірі 105 грн.,
ІНФОРМАЦІЯ_6 року у розмірі 105 грн.,
ІНФОРМАЦІЯ_8 року у розмірі 332 грн.,
за ІНФОРМАЦІЯ_9 рік у розмірі 1.620 грн.,
винагороди держслужбовця у розмірі 1.559 грн.,
на відрядження у розмірі 220,20 грн.,
на проїзд на об'єкт перевірки у розмірі 14 грн.,
ІНФОРМАЦІЯ_4 року у розмірі 9,23 грн.,
у розмірі 161,12 грн.
стягнути з відповідача на її користь 1.671,15 грн. грошових матеріальних
витрат, пов'язаних з поновленням порушених прав щодо незаконного відчуження
власності 756,15 грн. - сума грошевих витрат, пов'язаних з поновленням
порушених прав трудового законодавства та 915 грн. - сума інфляційних збитків),
4. Стягнути з відповідача на її користь у
відшкодування моральної шкоди 5.000 грн.
обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що під час її
праці в Державній інспекції з контролю за цінами в Сумській області відповідач
у порушення вимог діючого на той час законодавства не здійснив вищевказаних
нарахувань та виплат. У наслідок необхідності звернення за захистом своїх
порушених прав, вона вимушена нести майнові витрати та інфляційні збитки. Окрім
того, за роки порушення відповідачем трудового законодавства та поновлення
своїх прав у суді їй завдано значну моральну шкоду.
Ковпаківського районного суду міста Суми від ІНФОРМАЦІЯ_1 року в задоволені
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.
незгодною з постановою суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, в
своїй апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду та постановити нове
судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.
доповідь судді Харківського апеляційного адміністративного суду, дослідивши матеріали справи та перевіривши
наведені в скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1
задоволенню не підлягає, а постанову Ковпаківського районного суду міста Суми
від ІНФОРМАЦІЯ_1 року слід залишити без змін, оскільки у відповідність до ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства України, - суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального
встановлено судом та підтверджується матеріалами справи позивачка ОСОБА_1 з
лютого 1996 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 року працювала в Державній інспекції з
контролю за цінами в Сумській області.
начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Сумській області за
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_14 року ОСОБА_1 звільнена з посади начальника відділу
контролю цін і тарифів на ринках послуг з ІНФОРМАЦІЯ_4 року за власним бажанням
у зв'язку з досягненням граничного віку проходження державної служби і виходом
на пенсію державного службовця згідно п. 3 ст. 30 Закону України «Про державну
службу» з виплатою компенсації за 4 календарних дня невикористаної відпустки та
з виплатою на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» грошової
допомоги у розмірі 10 місячних посадових окладів.
начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Сумській області за
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_15 року внесені зміни до пункту 2 наказу НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_14 року, - вказано про виплату ОСОБА_1 компенсації за 5 календарних
днів невикористаної відпустки.
суддів, погоджуючись з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови
в задоволені позовних вимог ОСОБА_1, виходить з наступного.
позовних вимог стосовно нарахування, виплати та включення в довідку для
Пенсійного фонду для перерахунку пенсії сум надбавок.
«г» частини 1 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 грудня 1999
року за № 2288 «Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів
виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів
прокуратури, судів та інших органів» надано право керівникам органів і головам
рад, зазначених в пункті 1 цієї постанови, установлювати керівникам структурних
підрозділів, їх заступникам, спеціалістам і службовцям надбавки за високі
досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи у розмірі до 50%
посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг державного службовця, дипломатичний
ранг, за класний чин, кваліфікаційний клас та спеціальні звання.
зазначено, що у разі несвоєчасного виконання завдань, погіршення якості
роботи і порушення трудової дисципліни
ці надбавки скасовуються або зменшуються.
встановлення надбавки державному службовцю за високі досягнення у праці і
виконання особливо важливої роботи передбачена також частиною 6 ст. 33 Закону
України «Про державну службу».
суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право встановлення
надбавок до посадового окладу позивачки віднесено до повноважень керівника
установи у якій вона працювала і, оскільки наказів про встановлення ОСОБА_1 у
ІНФОРМАЦІЯ_16 року надбавок до посадового окладу не надавалось, підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині не вбачається.
позовних вимог стосовно нарахування, виплати та включення в довідку для
Пенсійного фонду для перерахунку пенсії сум премій.
2 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 13 грудня 1999 року за №
2288 «Про впорядкування умов оплати праці працівників апарату органів
виконавчої влади, місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, органів
прокуратури, судів та інших органів» надано право керівникам органів і головам рад, зазначених в пункті 1
цієї постанови, здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого
вкладу в загальні результати роботи в межах фонду преміювання, утвореного у
розмірі тримісячного фонду оплати праці та економії фонду оплати праці.
відповідача заНОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_17 року та за НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_18
року затверджувалися Положення про преміювання працівників Держцінінспекції в
відповідача за НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_19 року затверджено Положення про
матеріальне заохочення заступників начальника, начальників відділів,
держінспекторів, спеціалістів та службовців Державної інспекції по контролю за
цінами в Сумській області»
суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідно до
законодавства, що діяло під час правовідносин між позивачкою та відповідачем,
та локальних актів установи - Державної інспекції по контролю за цінами в
Сумській області до повноважень
керівника установи віднесено право, а не зобов'язання, преміювати працівників Державної
інспекції по контролю за цінами в Сумській області і, оскільки наказів про преміювання
ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_20 року, у ІНФОРМАЦІЯ_21 року, у
ІНФОРМАЦІЯ_22 року, у ІНФОРМАЦІЯ_23 року, у ІНФОРМАЦІЯ_24 року, у
ІНФОРМАЦІЯ_25 року, у ІНФОРМАЦІЯ_26 року, за
ІНФОРМАЦІЯ_4 року та за ефективне і результативне здійснення контролю за
додержанням дисципліни цін в ІНФОРМАЦІЯ_9році не надавалось, підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у цій частині не вбачається.
позовних вимог стосовно нарахування, виплати та включення в довідку для
Пенсійного фонду для перерахунку пенсії суми
грошової винагороди державного службовця.
Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року за
№ 212, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2003 року
за № 1563, передбачено, що грошова винагорода державним службовцям за сумлінну
безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових
обов'язків видається особам, які пропрацювали безперервно на посадах державних
службовців в одному або кількох органах державної влади не менше ніж 10 років.
винагорода видається один раз на п'ять років за умови зразкового виконання
посадових обов'язків та відсутності порушень трудової дисципліни з урахуванням
щорічної оцінки виконання державним службовцем покладених на нього завдань та
обов'язків. Винагорода видається, якщо за результатами проведення щорічної
оцінки рівень виконання державним службовцем обов'язків та завдань оцінений як
«добрий» і «високий». При цьому повинні
враховуватися результати щорічних оцінок за п'ять років.
відсутності щорічних оцінок за п'ять років, що передують видачі грошової
винагороди, враховується наявність адміністративних, дисциплінарних та інших
порушень за зазначений період.
матеріалів справи вбачається що за порушення трудової дисципліни позивачка
ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_27році притягалась до
дисциплінарної відповідальності.
підстава була урахована судом першої інстанції при розгляді справи. Колегія
суддів погоджується з висновком суду про необґрунтованість позовних вимог
ОСОБА_1 в цієї їх частині.
вимог стосовно нарахування, виплати та включення в довідку для Пенсійного фонду
для перерахунку пенсії сум витрат на службові відрядження.
до Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон,
затвердженою наказом Міністерства фінансів України за № 59 від 13
березня 1998 року, в редакції наказу Міністерства фінансів України
за № 146 від 10 червня 1999 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції
України за № 218/2658 від 31 березня 1998 року (далі - Інструкція) - службовим
відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника
підприємства, об'єднання, у станови, організації на певний строк до іншого
населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної
що відряджає працівника, здійснює реєстрацію особи, яка вибуває у відрядження,
у спеціальному журналі за формою згідно з додатком 1 до цієї Інструкції.
п.п. 1.1, п. 1 Інструкції - направлення працівника підприємства у відрядження
здійснюється керівником цього підприємства або його заступником і оформляється
наказом (розпорядженням) із зазначенням: пункту призначення, назви
підприємства, куди відряджений працівник, строку й мети відрядження.
п.п. 1.3. п. 1 Інструкції - фактичний час
перебування у відряджені визначається за відмітками в посвідченні про
відрядження щодо вибуття з місця постійної роботи й прибуття до місця постійної
1.5. п. 1 цієї Інструкції передбачено, що за кожний день перебування працівника у відряджені в межах
України йому виплачуються добові в межах граничних норм, установлених
постановою Кабінету Міністрів України.
Якщо відсутні відмітки в посвідчені про відрядження, то добові не
до п.п. 1.6 та п.п. 1.7 п. 1 Інструкції, підприємство за наявності підтвердних
документів (в оригіналі) відшкодовує витрати відрядженим працівникам на
наймання жилого приміщення та на проїзд до місця відрядження і назад.
до п.п. 1.12 п. 1 Інструкції, витрати на відрядження відшкодовуються лише за
наявності документів в оригіналі.
встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, накази
про службове відрядження позивачки ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_28 року, ІНФОРМАЦІЯ_29 року у селище Степанівка Сумського
району (ТОВ «Владана»), у ІНФОРМАЦІЯ_30 року - у селище Червоне Сумського
району (КРЄП «Коммунтекс»), у ІНФОРМАЦІЯ_26 року - місто Суми (ДП «Автодор») відповідачем не
відрядження та фінансові звіти позивачкою до Державної інспекції по контролю за
цінами в Сумській області не надавалися.
обставини були враховані судом першої інстанції при розгляді справи. Колегія
суддів погоджується з висновком суду про необґрунтованість позовних вимог
ОСОБА_1 в цієї їх частині.
позовних вимог стосовно нарахування, виплати та включення в довідку для
Пенсійного фонду для перерахунку пенсії суми компенсації невикористаної
додаткової відпустки.
відповідача за НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_14 року ОСОБА_1 звільнена з посади
начальника відділу контролю цін і тарифів на ринках послуг з ІНФОРМАЦІЯ_4 року
за власним бажанням у зв'язку з досягненням граничного віку проходження
державної служби і виходом на пенсію державного службовця згідно п. 3 ст. 30
Закону України «Про державну службу» з виплатою компенсації за 4 календарних
дня невикористаної відпустки.
начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Сумській області за
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_15 року внесені зміни до пункту 2 наказу НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_14 року, - вказано про виплату ОСОБА_1 компенсації за 5 календарних
днів невикористаної відпустки.
порушень відповідачем вимог ст. 83 Кодексу законів про працю України та Закону України «Про відпустки» не
встановлено, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у цієї їх частині.
вбачається з матеріалів справи, сума компенсації за 1 календарний день
невикористаної відпустки у розмірі 42,21 грн. була грошевим переказом надіслана
відповідачем на адресу позивачки.
пояснень позивачки слід, що вона відмовилась її отримати.
Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо
компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її
виплати відповідно до вимог ст. 34 Закону України «Про оплату праці» та Порядку
проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з
порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України за № 159 від 21 лютого 2001 року, оскільки встановлено, що підстав для
зобов'язання відповідача щодо нарахування та виплати позивачці
суми «інфляційних збитків» - 915 грн. не має.
шкода, заподіяна фізичній чи юридичній особі, може відшкодовуватись у випадках,
коли можливість такого відшкодування передбачена нормами Конституції чи
випливає з її положень та в інших випадках, передбачених чинним законодавством
2 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що вимоги
про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та
інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним
судом, якщо вони заявлені
в одному провадженні
з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше
вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.
Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої
внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає:
та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я;
у душевних стражданнях,
яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;
у душевних стражданнях,
яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна;
честі та гідності фізичної особи,
а також ділової репутації фізичної або
Моральна шкода відшкодовується
грошима, іншим майном або в інший
Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей потерпілого
або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність відмови
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у цієї їх частині, оскільки відсутні підстави для їх задоволення,
виходячи зі змісту позовних вимог, які пред'явлені позивачкою, та в задоволені
яких ОСОБА_1 відмовлено.
вбачається з матеріалів справи (т. 1, а.с. 43) розрахунок з позивачкою при її
звільненні був проведений ІНФОРМАЦІЯ_31 року.
міністра економіки та з питань європейської інтеграції України від
ІНФОРМАЦІЯ_32року заНОМЕР_6 (т. 1 а.с. 102) про виплату ОСОБА_1 грошової
винагороди в розмірі одного місячного посадового окладу надійшов до Державної
інспекції з контролю за цінами в Сумській області ІНФОРМАЦІЯ_33 року.
року грошова винагорода перерахована на банківський рахунок позивачки.
строку розрахунку на 13 діб при звільненні позивачки, на думку колегії суддів,
не свідчать про заподіяння відповідачем ОСОБА_1 моральної шкоди.
за невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому
працівникові сум, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу законів про працю України,
передбачена ст. 117 Кодексу законів про працю України.
Наказ міністра економіки та з питань
європейської інтеграції України від ІНФОРМАЦІЯ_32року виданий після звільнення
позивачки, тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_1 про стягнення на її користь з
відповідача моральної шкоди за затримку
перерахування грошової винагороди.
підстави, вказані позивачкою ОСОБА_1 , свого підтвердження не знайшли.
до ч. 1 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України, - судові витрати
складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Частиною
3 цієї статті передбачено, що до витрат,
пов'язаних з розглядом справи, належать:
витрати на правову допомогу;
витрати сторін та їхніх представників,
що пов'язані із прибуттям до суду;
витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;
витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів на місці та вчиненням інших дій,
необхідних для розгляду справи.
94 Кодексу адміністративного судочинства України регламентований порядок
розподілу судових витрат, за яким не передбачено компенсації судових витрат
позивача, що не є суб'єктом владних повноважень, у разі, коли в задоволені його
позовних вимог відмовлено.
урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1
щодо відшкодування їй вартості проведення судової експертизи, витрат, які
пов'язані із прибуттям до суду, інших матеріальних витрат, усього у розмірі
У засіданнях суду першої інстанції та
у засіданнях апеляційного суду представники відповідача вказували на те, що
підставою для не нарахування та для невиплати позивачці ОСОБА_1 надбавок,
премії та компенсації витрат на відрядження є відсутність відповідних наказів
керівника Державної інспекції з контролю за цінами в Сумській області щодо
встановлення надбавок, премій та направлення ОСОБА_1 у службове
відрядження. З цих причин такі накази не
були надані суду.
урахуванням наведеного колегія суддів робить висновок про безпідставність
тверджень позивачки ОСОБА_1 щодо неповноти з'ясування обставин по справі судом
першої інстанції з тих причин, що судом першої інстанції не були задоволені її
клопотання про витребування у відповідача письмових доказів факту не
нарахування та невиплати їй відповідних сум та щодо надання обґрунтування
підстав невиплати їй цих сум.
зі строків звернення до суду, які визначені в частині першій ст. 233 Кодексу
законів про працю України, - працівник може звернутися з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
7 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексі адміністративного
судочинства України передбачено, що - після набрання чинності цим Кодексом
заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин
(глави 29-32 і 36 Цивільного процесуального кодексу України 1963 року), що віднесені цим Кодексом до
адміністративної юрисдикції, подані і не розглянуті до набрання чинності
Кодексом адміністративного судочинства України, розглядаються в порядку,
встановленому цим Кодексом.
до ч. 1 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний
позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими
1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що
пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у
задоволені адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із
відповідача в своїх запереченнях на позов ОСОБА_1 на ту обставину, що ОСОБА_1
не скористалася своїм правом оскаржити дії керівника Державної інспекції з
контролю за цінами в Сумській області протягом трьох місяців та пред'явити
вимоги щодо відшкодування моральної шкоди й, таким чином, пропустила строк
позовної давності, колегія суддів не враховує як вимоги відмовити в задоволенні
позову ОСОБА_1 у зв'язку з пропущенням строку звернення до суду в розумінні
положень ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України.
обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно
застосовано норми матеріального права по встановленим фактичним обставинам у
справі, доводи апеляційних скарг висновки суду не спростовують.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.
185, 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1на постанову Ковпаківського районного
суду міста Суми від ІНФОРМАЦІЯ_1
року - залишити без задоволення, а
постанову Ковпаківського районного суду міста Суми від ІНФОРМАЦІЯ_1року - без змін.
Ухвала апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом одного місяця.

Головуючий
суддя
Л.В. Мельнікова

Судді
З.Г. Подобайло

А.М. Григоров

Повний текст ухвали виготовлений 03 серпня 2007 року.