Справа № 2а-1/2007рік
Суддя: Кравець С.В.
Дата ухвалення: 2007-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Машівський районний суд
Справа № 2а-1 / 2007 рік ПОСТАНОВА
03 березня 2007 року. Машівський районний суд Полтавської області в
головуючого - судді Кравець С.В.
при секретарі Кульчицькій І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.
Машівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України,
Військової частини 4110 МВС України, треті особи на стороні відповідачів Державне
казначейство України, Карлівсько-Машівський військовий комісаріат про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, заподіяної здоров'ю під час проходження військової служби, -
29.08.2006р. ОСОБА_1. звернувся до суду з зазначеним позовом.
В позовній заяві вказує, що
21.05.2001р. був призваний на строкову службу і проходив її спочатку у
ВЧ-3037, а потім з 27.07.2001р. у ВЧ-4110 і 24.10.2002 року був звільнений в
запас. Під час проходження військової служби він отримав ушкодження
здоров'ю, що виразилося в захворюванні на інфільтративний туберкульоз верхньої долі лівої легені і
підтверджується висновком МСЕК. Внаслідок отриманого захворювання визнаний інвалідом 2
групи. Оскільки він на протязі 15 місяців знаходиться на лікуванні, а тому переніс значні фізичні,
душевні та психічні страждання, які полягають у тривалому лікуванні, значною втратою
життєдіяльності, порушенні стосунків з оточуючими та не взмозі знайти роботу в зв'язку з
протипоказаннями. Для організації нормальних життєвих зв'язків змушений
прикладати додаткові зусилля. В зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідачів
матеріальну шкоду в сумі 4 832 грн., моральну шкоду в розмірі 80 000 грн. та
розглядом справи в розмірі 500 грн.
У судовому засіданні позивач та
його представник свої вимоги підтримали, представники відповідачів: МВС України
та ВЧ-4110 позов не визнали, пояснивши, що він є необгрунтованим, представники
третіх осіб: Карлівської-Машівського військового комісаріату та Державного казначейства
України в судове засідання не з'явилися по невідомим суду причинам, хоча
повідомлялись про час і місце слухання справи.
Суд, заслухавши показання сторін,
перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до
Судом встановлено, підтверджується
матеріалами справи і не заперечується сторонами, що ОСОБА_1. в період з
23.05.2001р. по 26.07.2001р. проходив службу в ВЧ-3037, після чого був
переведений у ВЧ-4110, де проходив службу в період з 27.07.2001р. по
24.10.2002р., тобто до часу звільнення
Згідно довідок МСЕК м. Полтави (
а.с. 9, 21, 26 ) ОСОБА_1 спочатку була встановлена третя, а потім друга група
інвалідності, і дане захворювання пов'язане з проходженням військової служби.
Вказане підтверджується і постановою ВЛК УМВС України в Полтавській області від
23.05.2005р., згідно якої захворювання ОСОБА_1. : інфільтративний туберкульоз
легені, пов'язане з проходженням військової служби (а.с. 12 ).
Відповідно до п.18 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 «Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» -
встановлення групи інвалідності потерпілих, причин і часу її виникнення провадиться
в усіх випадках медико-соціальними
експертними комісіями МСЕК.
Відповідно до п.6 підпункту «б» Національна
акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" виплачує страхові суми: у разі
втрати застрахованим працездатності, що сталася внаслідок поранення (контузії,
травми або каліцтва), захворювання, одержаних в період проходження служби
(зборів), - у розмірі залежно від ступеня втрати працездатності, що визначається у
процентному відношенні до загальної
суми страхування на випадок загибелі або смерті.
Виплата страхових сум, зазначених у
підпунктах "а" і "б", у зв'язку за настанням страхової події
провадиться за вирахуванням раніше виплачених страхових сум за цю ж саму
При цьому страхова сума з даного
виду страхування виплачується незалежно від виплат за іншими видами страхування і виплат у порядку
відшкодування збитків.
Як встановлено в судовому
засіданні і підтверджується довідкою страхової компанії ( а.с.113 ) позивач
отримав відшкодування по втраті працездатності в розмірі 3 200 грн.
ст. 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей» відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної
встановленому законом порядку.
Згідно ст. 1 Закону України «Про
внутрішні війська Міністерства внутрішніх справи України» вбачається, що
внутрішні війська Міністерства внутрішніх справ України входять до системи Міністерства
внутрішніх справ України». За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем по справі повинно бути
Згідно ст. 12 цього Закону,
фінансування внутрішніх військ провадиться за рахунок коштів державного
бюджету, а також коштів міністерств і відомств, у розпорядженні яких
знаходяться об'єкти, які
охороняються цими військами.
Твердження представника МВС про
застосування до вимог позивача позовній давності не ґрунтується на
законі, оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст. 268 ЦК України, позовна давність не поширюється: на вимогу про
відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав, яка полягає, зокрема: у фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням
Згідно ч.1 ст. 1168 ЦК України - моральна шкода, завдана
каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або
шляхом здійснення щомісячних платежів.
Оскільки, внаслідок захворювання позивач зазнав фізичного болю та
страждань, до яких суд вважає слід віднести видалення
лівої долі легені внаслідок інфільтративного туберкульозу, знаходження його на стаціонарному лікуванні, проходження
курсу лікування, встановлення групи інвалідності, тривалість цих страждань, а
тому враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що моральну шкоду необхідно задоволити частково в
В частині відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає необхідно відмовити,
оскільки позивач не надав суду доказів на її
підтвердження, чим не виконав вимоги ч.1 ст. 11 КАС України відповідно до якої розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст.94 КАС України - якщо судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені
нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Таким чином, у вимозі позивача про стягнення з відповідача витрат на
правову допомогу в розмірі 500 грн. слід відмовити,
оскільки вказані витрати документально не підтверджені.
На підставі викладеного, керуючись п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди», ст. 17 Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ст. ст. 1, 12 Закону України «Про внутрішні війська Міністерства
внутрішніх справи України», 23, 268, 1168 ЦК України, ст.ст. 11, 94, 157, 159, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства України, -
Позов ОСОБА_1 - задоволити
Стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1
моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., зобов'язавши Державне казначейство
України списати зазначені кошти з рахунку МВС України.
В іншій частині позовних вимог -відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Полтавської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.