Справа № К-1897/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2007-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України у складі:

головуючого: Смоковича М.І.

суддів:
Весельської Т.Ф.

Горбатюка С.А.

Мироненка О.В.

Чумаченко Т.А.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 16 грудня
2003 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії посадових осіб
Чернігівського обласного психоневрологічного диспансеру, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулась
до суду зі скаргою на неправомірні дії посадових осіб Чернігівського
обласного психоневрологічного диспансеру, в якій просила визнати неправомірним
здійснений щодо неї комісійний
психіатричний огляд від 07.04.2003 року, мотивуючи тим,
що вона не була повідомлена про проведення
такого огляду.

Рішенням Деснянського районного суду м.
Чернігова від 15 вересня 2003 року
скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано неправомірним проведення комісією
лікарів Чернігівського обласного психоневрологічного диспансеру психіатричного
огляду ОСОБА_1 від 07.04.2003 року.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської
області від 16 грудня 2003 року апеляційну скаргу Чернігівської обласної
психоневрологічної лікарні задоволено. Рішення Деснянського районного суду м.
Чернігова від 15 вересня 2003 року
скасовано. В задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим у справі
рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернулась до Вищого
адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на
неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду апеляційної інстанцій і залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

В письмових запереченнях на касаційну
скаргу Чернігівська обласна
психоневрологічна лікарня зазначає, що рішення апеляційного суду Чернігівської
області від 16 грудня 2003 року винесене без порушень норм матеріального чи
процесуального права, на підставі повного, всебічного та об'єктивного розгляду
обставин справи.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин
необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи
касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та
застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції
виходив з того, що психіатричний огляд ОСОБА_1
проведений з порушенням чинного
законодавства, без достатніх для цього підстав, передбачених статтею 11 Закону
України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції і
відмовляючи у задоволенні скарги, суд апеляційної інстанції виходив з того,
що суд першої інстанції невірно визначив
зміст статті 11 Закону України «Про
психіатричну допомогу», оскільки зі змісту заяви ОСОБА_1 від 26.03.2003 року вбачається, що вона усвідомлювала і добровільно дала письмову згоду на контакт
саме з лікарями психіатрами.

Відповідно до вимог статті 11 Закону України «Про психіатричну
допомогу» психіатричний огляд проводиться з метою з'ясування: наявності чи
відсутності в особи психічного розладу, потреби в наданні їй психіатричної допомоги,
а також для вирішення питання про вид такої допомоги та порядок її надання.
Психіатричний огляд проводиться лікарем-психіатром на прохання або за
усвідомленою згодою особи.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 було
написано заяву від 26.03.2003 року, в якій вона вимагала виключити із довідки №
НОМЕР_1 дані щодо
її стану здоров'я, захистити від психіатрів, організувати співбесіду з
лікарями з метою підтвердження чи спростування діагнозу її психічного стану на
08.04.2002 рік. Заява на контакт з лікарями психіатрами написана ОСОБА_1
добровільно. Огляд заявниці
спеціалістами проводився комісійно, під
час якого були присутні п'ять свідків, запрошених
ОСОБА_1, при цьому зміст співбесіди
записувався нею на диктофон.

Колегія суддів погоджується з висновками
суду апеляційної інстанцій, який, відмовляючи у задоволенні скарги, виходив з
того, що психіатричний огляд ОСОБА_1
комісією психоневрологічного диспансеру, який був проведений на її письмову вимогу, не
протирічить вимогам чинного законодавства і є правомірним.

Доводи касаційної скарги не дають підстав
для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального та процесуального права, які зазначені у статтях
225-229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскаржуване судове рішення ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, і підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Рішення апеляційного суду Чернігівської
області від 16 грудня 2003 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії
посадових осіб Чернігівського обласного психоневрологічного диспансеру -
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає, крім як у порядку та з підстав,
передбачених статтями 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: суддя Т.А.Чумаченко