Справа № 22а-637/2007
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2007-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а -637/2007 Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 39
інстанції - Смолка І.О.
УХВАЛА

Іменем України

“12” липня
2007 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Сафронової С.В. (доповідача)

суддів: Поплавського
В.Ю.

Стежко В.А.

при секретарі

судового засідання: Портненко
Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 05 березня 2007 року

у адміністративній справі № 2а-94/07
за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації у Запорізькій області
“про визнання протиправними дії суб'єкту владних повноважень та про стягнення
грошової допомоги при звільнення”, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2007 року ОСОБА_1. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в
якому просив визнати протиправними та незаконними дії відповідача щодо відмови
у виплаті при його звільненні з 18.10.2005 року у запас грошової допомоги в
розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний календарний рік
служби і стягнути з Державної податкової адміністрації у Запорізькій
області невиплачену йому при звільненні
18.10.2005 р. у запас грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний календарний рік служби за період з 08.12.1999
р. у сумі 3176,20 грн.

Постановою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 05 березня 2007 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. посилаючись на порушення норм матеріального
та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції
та постановити нове рішення, яким
задовольнити його вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, позивач посилається на те, що при
вирішення його позову, судом помилково застосовано законодавство про пенсійне
забезпечення, без врахування того, що він при звільненні зі служби права на
пенсію не набув. За твердженням апелянта, його право на отримання грошової
допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний
календарний рік служби, ґрунтується на положеннях спеціального Закону України
„Про податкову службу в Україні” та п.10 Постанови Кабінету Міністрів України
від 30.10.1998 р. № 1716 „Про проходження служби особами начальницького складу
податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплата
пенсій і грошової допомоги”.

Державна
податкова адміністрація у Запорізькій області, заперечуючи проти задоволення
апеляційної скарги, посилається на відсутність у ОСОБА_1 права на отримання
грошової допомоги при звільненні з ДПІ у зв'язку тим, що він, як особа, яка має
право на пенсію за Законом України „Про пенсійне забезпечення осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб”, набув право на отримання цієї грошової допомоги при звільненні зі служби
в органах МВС України

Перевіривши
матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи
в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час звільнення
07.12.1999 р. позивача з органів МВС України, він набув права на отримання
одноразової грошової допомоги в розмірі 25% суми місячного грошового
забезпечення, і тому при повторному звільнені зі служби, така грошова допомога
не повинна йому сплачуватися.

Судом
першої інстанції правильно встановлено, що на час звільнення позивача з органів МВС, статтею 9 Закону України “Про
пенсійне забезпечення осіб начальницького
і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких осіб”, було
встановлено, що для осіб, які звільняються зі служби, порядок і розміри
грошової допомоги визначаються постановою
Кабінету Міністрів України N 393 від 17.07.1992 р. "Про порядок
обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей"

Відповідно
до п.10 постанови Кабінету Міністрів України N 393 від 17.07.92
"Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам
їхніх сімей", в діючій на час звільнення позивача з органів внутрішніх
справ, було встановлено, що особам, які
мають право на пенсію згідно з Законом України N 393 від 17.07.1992 р.,
при їх звільненні зі служби через сімейні обставини або інші поважні причини,
виплачується грошова допомога в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за
кожний повний календарний рік служби.

Як
встановлено судом першої інстанції і підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1.
був звільнений з органів МВС за власним бажанням наказом Запорізького МУ УМВС
України в Запорізькій області НОМЕР_1 від 07.12.1999 року, і наказом ДПА у
Запорізькій області НОМЕР_2 був прийнятий на службу до податкової міліції з
07.12.1999 р., звідки у зв'язку зі скороченням штатів наказом ДПА у Запорізькій
області від 18.10.2005 р. НОМЕР_3 був звільнений в запас з посади ІНФОРМАЦІЯ_1
на підставі п.п.“З” п.63 Положення про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого
постановою КМ України від 29.07.1991 року
№ 114.

Статтею 9 в
редакції Закону України N 2505-IV
від 25.03.2005 р. встановлено, що особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у
разі повторного їх звільнення із служби одноразова грошова допомога,
передбачена цією статтею, не виплачується, за винятком тих осіб, які при
першому звільненні не набули права на її отримання.

Враховуючи, що
право на отримання грошової допомоги при повторному звільненні законом не
ставиться в залежність від факту використання особою такого права, а також з
огляду на те, що позивач при першому
звільненні зі служби в органах МВС у грудні 1999 р. набув право на отримання грошової допомоги,
колегія суддів погоджується з висновком судом першої інстанції стосовно
відсутності права у позивача на отримання грошової допомоги при повторному
звільненні з органів ДПІ у Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя

Посилання апелянта
на те, що судом першої інстанції при розгляді його позову
було помилково застосовано законодавство про пенсійне забезпечення, що призвело
до неправильного вирішення справи - не ґрунтуються на законі та є його особистою думкою.

Таким
чином, колегія
суддів прийшла до висновку, що при постановленій рішення
суд першої
інстанції правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права та належним
чином мотивував відмову в задоволені позову, а тому підстави для
скасування постанови суду першої інстанції відсутні, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволеню не підлягає, постанова суду
повинна бути залишена без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205
КАС України, колегія суддів, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 05 березня 2007 року
- без змін.

Ухвала суду буде виготовлена у повному обсязі 17 липня
2007 року

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з часу виготовлення
повного тексту.

Судді: