Справа № 22-а-177/07
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2007-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

по 1-й інстанції: Хомик А.П.
Справа № 22-а-177/07 Дрогобицький міськрайонний суд Львівської
ряд.ст.зв. № 37
Доповідач: Олендер І.Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

12
липня 2007 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Кушнерика
М.П.,

Пліша М.А.,

при секретарі Федаш О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3на постанову Дрогобицького
місьрайонного суду Львівської області від 28 грудня 2006 року по справі №
2-а-139/06 за адміністративним позовом ОСОБА_1до Стебницької міської Ради,
третя особа на стороні позивача ОСОБА_2, треті особи на стороні відповідача
Дрогобицьке міське управління земельних ресурсів, Управління архітектури м.
Стебник, ОСОБА_3про визнання неправомірним рішення сесії Стебницької міської
Ради за № НОМЕР_1року, -

в с т а н о в и л
а :

28 грудня 2007 року Дрогобицьким міськрайонним судом
Львівської області прийнято постанову по справі №
2-а-139/06 за адміністративним позовом ОСОБА_1до Стебницької міської Ради,
третя особа на стороні позивача ОСОБА_2, треті особи на стороні відповідача
Дрогобицьке міське управління земельних ресурсів, Управління архітектури м.
Стебник, ОСОБА_3про визнання неправомірним рішення сесії Стебницької міської
Ради за № НОМЕР_1року, якою було задоволено позов та визнано оскаржуване
рішення органу місцевого самоврядування неправомірним в частині п. 2.7.

При цьому суд першої інстанції виходив з вимог п.7
Перехідних положень ЗК України в редакції 2001 року, та вважав, що позивач,
який одержав у тимчасове користування земельну ділянку у розмірах, що були
передбачені раніше діючим законодавством, зберігав право на користування такою,
а відповідачем всупереч вимог ст.ст. 116, 41, 143, 144 ЗК України, без
вилучення в позивача землі, що була в його тимчасовому користуванні, надав таку
третій особі ОСОБА_3

Вказану постанову суду в апеляційному порядку оскаржила третя особа на
стороні відповідача ОСОБА_3, який в поданій апеляційній скарзі покликається на
те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням як
процесуального, так і матеріального права, в зв'язку з чим просить постанову
скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволені адміністративного
позову.

Як на доводи в своїй апеляційній скарзі
ОСОБА_3 покликається на те, що судом першої інстанції не досліджено, а звідси,
не враховано, що виділена йому, згідно оскарженого рішення відповідача,
земельна ділянка була землею загального користування, що не перебувала у
користуванні позивача, тому і в нього вилучатись не могла, що підтверджується
наявними та поданими ним письмовими доказами. Даний факт встановлено і Актом
обстеження будинковолодіння позивача, з якого вбачається, що виділена йому
земельна ділянка розташована поруч із земельною ділянкою, яку позивач, вважає
такою що виділена йому в користування. Крім того судом першої інстанції не дано
належної оцінки тому факту, що матері позивача, згідно рішення відповідача,
якраз була виділена земельна ділянка з лишків, що йому належали на праві
тимчасового користування, і це стверджується відповідними письмовими доказами. З огляду на це він
стверджує, що відповідач при прийняті оскаржуваного рішення діяв в межах повноважень,
у спосіб, що передбачений законом та з дотриманням вимог чинного законодавства,
обґрунтовано і розумно.

В судовому засіданні тертя особа та його представник
подану апеляційну скаргу підтримали та просять її задовольнити з підстав,
вказаних в такій.

Позивач та його представник в судове засідання не
явились, тому на підставі ч.4 ст. 196 КАС України справу розглянуто за їх
відсутності.

Представник відповідача - Стебницької міської ради в
судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги третьої особи та
зазначив, що постанова суду дійсно постановлена з порушенням норм матеріального
та процесуального права і підлягає скасуванню з
постановленням нової, якою слід відмовити позивачу в задоволенні позову.

Представники третіх осіб - Дрогобицького міського
управління земельних ресурсів, Управління архітектури м. Стебника в судовому
засіданні підтримали доводи апеляційної скарги, поданої ОСОБА_3

Третя особа - ОСОБА_2. в судове засідання не явилась,
тому на підставі ч.4 ст. 196 КАС України апеляційний розгляд проведено у її
відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта та його
представника, представника відповідача та представників третіх осіб,
перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,
що наявно підстави для її задоволення.

Розглядаючи спір та приймаючи постанову про задоволення позову, суд першої
інстанції виходив лише з того, що позивачу належить на праві тимчасового
користування лишки земельної ділянки площею 797 кв.м., які, відповідно рішення
відповідача, були без попереднього вилучення передані ОСОБА_3, що свідчить про
неправомірність дій відповідача.

Однак,
з таким висновком погодитись не можна, з наступних підстав.

Так,
дійсно безспірно встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету
Стебницької міської ради від НОМЕР_2за будинковолодінням №АДРЕСА_1 в м.
Стебнику, що на даний час належить позивачу -ОСОБА_1., встановлено та
закріплено норму земельної ділянки 910 кв.м., а лишки площею 797 кв.м. залишено
в тимчасовому користуванні, з визначенням конфігурацій згідно з планами (а.с.
6-7), та що станом на час звернення позивача до суду по даних БТІ така
рахується за позивачем (а.с. 5).

Як
вбачається з рішення виконавчого комітету Стебницької міської ради від НОМЕР_3,
матері позивача - третій особі на стороні позивача ОСОБА_2. було виділено
земельну ділянку під будівництво житлового будинку по вул. АДРЕСА_2в
м.Стебнику, а рішенням НОМЕР_4року попереднє рішення було доповнено п.1, згідно
якого земельну ділянку виділено площею 600 кв.м. (а.с. 12-14).

При
цьому судом першої інстанції зроблено висновок про відсутність доказів
виділення земельної ділянки ОСОБА_2. за рахунок лишків земельної ділянки
позивача, яка перебувала в його тимчасовому користуванні.

Такий
висновок колегія суддів вважає неправильним, оскільки він спростовується
наявними в справі письмовими доказами, які судом першої інстанції не взято до
уваги та не дано належної оцінки.

Як
вбачається з копії документів, що долучені до справ, а саме листа адміністрації
профкому комбінату громадського харчування станції Трускавець від НОМЕР_5(а.с.
154), такий просить виділити третій особі ОСОБА_2. земельну ділянку під
індивідуальне будівництво в районі м. Стебника по вул. АДРЕСА_1, а з її власної
заяви від 26.09.1991 року на адресу голови Стебницької міської ради вбачається,
що вона просить виділити їй земельну ділянку під забудову, яка є в тимчасовому
користуванні її сина, позивача по справі, що проживає по вул. АДРЕСА_1(а.с.
155), і це прямо вказує, що її заява була задоволена та таку земельну ділянку
їй виділено саме за рахунок лишків землі, що були в тимчасовому користуванні
позивача по справі (а.с. 12-14).

Так, на
підставі рішення про виділення матері позивача земельної ділянки за рахунок
лишків його земельної ділянки був складений акт виносу в натуру меж земельної
ділянки і розбивки будівель від ІНФОРМАЦІЯ_2року, а згідно рішення № НОМЕР_4
року було виділено конкретний розмір земельної 600 кв.м., та оскільки земельна
ділянка, що вилучалась, тягнулась, як видно з її конфігурації згідно планів,
відАДРЕСА_5, то їй присвоєно АДРЕСА_3, та складено схема від ІНФОРМАЦІЯ_1року
до акту від ІНФОРМАЦІЯ_2року, згідно якої видно, що сусідами ОСОБА_2. зліва є
будинковолодіяння № 23 (ОСОБА_4) та № 25 (ОСОБА_5) (а.с. 156).

Колегія
суддів вважає доведеним, з огляду на вказані вище докази, що лишки земельної
ділянки, що перебувала у тимчасовому користуванні позивача, ще відповідними
рішеннями відповідача за 1992 та 1993 роки, які зазначені вище, про які позивач
знав та не оскаржував в судовому порядку, були вилучені в останнього та
виділені його матері за її письмовою заявою для індивідуального будівництва, з
чим, очевидно, він повністю погодився.

З
огляду на це, колегія суддів вважає безпідставними покликання позивача на те,
що фактично земельну ділянку третьої особи ОСОБА_2. було виділено на землі, яку
передали ОСОБА_3 для ведення садівництва, а земельну ділянку ОСОБА_2.
переміщено на його частину земельної ділянки, що була в його тимчасовому
користуванні. Це, зокрема, спростовується Державним актом на право власності на
земельну ділянку поАДРЕСА_6 на ОСОБА_3 від 20.02.2003 року, з якого вбачається,
що сусідами, які межують з його земельною ділянкою, ОСОБА_2. не значиться, а
зліва є землі загального користування (а.с. 128).

Колегія
суддів вважає, що факт виділення тертій особі на стороні позивача ОСОБА_2.
земельної ділянки, що була в тимчасовому користуванні ОСОБА_1, повністю
доводиться і Актом обстеження будинковолодіння АДРЕСА_1в м. Стебник, та
земельної ділянки, виділеної під будівництво житлового будинку ОСОБА_2. та
долученим до нього планом земельної ділянки (а.с. 65-67).

Таким
чином судом першої інстанції не було надано належної оцінки наявним в справі
письмовим доказам, та не з'ясовано всіх обставин справи.

А
звідси ним зроблено неправильний висновок про неправомірність дій відповідача -
Стебницької міської ради при прийняті рішення № НОМЕР_1року, зокрема і в
частині п.2.7.

Колегія
судді вважає доведеним, що відповідач - Стебницька міська рада при прийняті
оспорюваного рішення діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені ст.ст. 7, 144 Конституції України, пп.34 п.1 ст. 26 Закону України
“Про місцеве самоврядування в Україні”, з використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно та
розсудливо, чого не врахував суд першої інстанції, а тому підстав для визнання
незаконним та скасування оспорюваного рішення суб'єкту владних повноважень не
має підстав.

Крім
того судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, а
саме в порушення ст. 52 КАС України не було замінено неналежного позивача на
належного, оскільки позивач оскаржив дії суб'єкта владних повноважень -
виконавчого комітету Стебницької міської ради, а просив скасувати рішення
суб'єкта владних повноважень - Стебницької міської ради, і судом винесено
рішення відносно особи, яка не була залучена до участі в справі.

Позивач
в своїх позовних вимогах просив визнати незаконним рішення Стебницької міської
ради № НОМЕР_1року та зобов'язати відповідача повернути йому незаконно вилучені
лишки земельної ділянки, однак суд першої інстанції, частково задовольняючи
позовні вимоги, всупереч вимог ст. 162 КАС України чітко не зазначив, які
позовні вимоги та в якій частині він задовольняє, а які залишає без
задоволення.

Більше
того, суд не дав належної оцінки тому факту, що вимоги позивача про повернення
йому незаконно вилучених лишків земельної ділянки не можуть розглядатись судом
в порядку адміністративного судочинства, оскільки лежать в площині оспорення
права на користування земельною ділянкою, що слід розглядати в порядку
цивільного судочинства, а тому провадження в цій частині підлягає закриттю на
підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України.

Враховуючи
наведене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийняті
постанови допущено порушення норм
матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також не доведено
обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав
встановленими, постанова суду першої інстанції не ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, не відповідає вимогам ст.ст. 2,
10, 11, 71, 72, 138, 143, 159, 161-163 КАС України, пп.34 п.1 ст. 26 Закону
України “Про місцеве самоврядування в Україні”, тому наявно підстави для її
скасування та постановлення нової про відмову в задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу третьої особи без самостійних вимог на
стороні відповідача ОСОБА_3- задовольнити.

Постанову Дрогобицького
місьрайонного суду Львівської області від 28 грудня 2006 року по справі №
2-а-139/06 за адміністративним позовом ОСОБА_1до Стебницької міської Ради,
третя особа на стороні позивача ОСОБА_2, треті особи на стороні відповідача
Дрогобицьке міське управління земельних ресурсів, Управління архітектури м.
Стебник, ОСОБА_3про визнання неправомірним рішення сесії Стебницької міської
Ради за № НОМЕР_1року - скасувати.

В задоволені позову
ОСОБА_1до Стебницької міської Ради, третя особа на стороні позивача
ОСОБА_2, треті особи на стороні відповідача Дрогобицьке міське управління
земельних ресурсів, Управління архітектури м.Стебник, ОСОБА_3про визнання
неправомірним рішення сесії Стебницької міської Ради за № НОМЕР_1року -
відмовити.

Провадження в справі в частині
заявленого позову ОСОБА_1до Стебницької міської Ради, третя особа на
стороні позивача ОСОБА_2, треті особи на стороні відповідача Дрогобицьке міське
управління земельних ресурсів, Управління архітектури м. Стебник, ОСОБА_3про
повернення йому незаконно вилучених лишків земельної ділянки - закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після
проголошення.

На постанову апеляційного суду може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після проголошення, а у разі складення постанови в повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий
суддя : І.Я.Олендер

Судді: М.П.Кушнерик

М.А.Пліш