Справа № 22-а-142/07
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2007-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Лобко А.В.
Категорія: Доповідач
оскарження дій суддя
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2007 року

№ 22-а-142/07

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді - Григоров А.М.

Суддів - Сіренко О.І., Подобайло З.Г.

при секретарі: Спесивцева О.В.

за участі:

позивач - ОСОБА_1

представник відповідача -
Шияновський О.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державного
департаменту України з питань виконання покарань в Сумській області на
постанову Зарічного районного суду м. Суми
від 13 лютого 2007 року по справі № 2-а-5/07

за позовом
ОСОБА_1

до Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Сумській області,

Управління Державного
департаменту України з питань виконання покарань в

Сумській області

про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ШкОСОБА_1, звернувся до
Зарічного районного суду м. Суми з позовом до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Сумській області, Управління Державного
департаменту України з питань виконання покарань в Сумській області про визнання дій неправомірними, зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії.

Постановою Зарічного районного суду
м. Суми по адміністративній справі № 2-а-5/07 від 13.02.2007 року за позовом
пенсіонера ОВС ОСОБА_1 до УМВС України в Сумській області та УДДУПВП у Сумській
області було визнано право ОСОБА_1 на отримання щомісячної доплати в розмірі 25
% до 50 % від суми пенсії, яка могла бути йому нарахована під час проходження
ним служби в ОВС згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.1993
року № 257 "Про умови оплати праці працівників органів внутрішніх
справ" та Указу Президента України від 04.10.1996 року № 926/96 "Про
умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати
праці працівників органів внутрішніх справ" та зобов'язано управління
ДДУПВП у Сумській області встановити ОСОБА_1 дану доплату про що надати довідку
до УМВС України в Сумській області для включення зазначеної доплати до суми
пенсії.

Управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань в Сумській області, подало апеляційну
скаргу в якій вказує, що судом було прийняте невірне рішення, яке підлягає
скасуванню за наступних підстав:

У відповідності до Постанови
Кабінету Міністрів України від 02.04.1993 року № 257 "Про умови оплати
праці працівників органів внутрішніх справ" та Указу Президента України
від 04.10.1994 року № 926/96 "Про умови грошового забезпечення осіб
рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх
справ" керівникам органів внутрішніх справ надано право у межах
асигнувань, що виділяються на утримання цих органів встановлювати особам
рядового і начальницького складу ОВС, які мають право на пенсію за вислугу
років згідно з законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на
службі, - щомісячну доплату у розмірі від 25% до 50% суми пенсії, яка б могла
бути їм нарахована.

Ця доплата не є обов'язковою
виплатою і залежить від наявності коштів на виплату грошового забезпечення, а
також встановлюється по кожній особі персонально.

Позивач ОСОБА_1 був звільнений з
органів внутрішніх справ з правом на пенсію з 17.09.1996 року з посади
заступника начальника відділу виконання покарань УМВС в Сумській області.
Вислуга років в календарному обчисленні склала 34 роки. Відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 02.04.1993 року № 257 "Про умови оплати
праці працівників органів внутрішніх справ" та Указу Президента України
від 04.10.1994 року № 926/96 "Про умови грошового забезпечення осіб
рядового і начальницького складу та оплати праці працівників органів внутрішніх
справ" на момент звільнення він дійсно мав право на щомісячну доплату до
грошового забезпечення у розмірі від 25% до 50%, але встановлена ця доплата
йому не була і фактично він її не отримував, отже і в розмір пенсії за вислугу
років вона не була включена.

При перерахунку пенсії з 01.01.2005
року відповідно до Закону України "Про внесення змін до статті 43 Закону
України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб" пенсійними відділами було враховано надбавки, які носять загальний
характер і які можна застосувати до всіх пенсіонерів в максимальному розмірі не
залежно від їх фактичного отримання. Доплати від належної суми пенсії під час
даного перерахунку, особам яким ця доплата не була встановлена на день
звільнення, не були включені в розмір пенсії так, як для цього немає правових
підстав.

Встановити ж сьогодні зазначену
доплату ОСОБА_1 взагалі немає ніяких підстав так, як у відповідності до
Постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.1993 року № 257 та Указу
Президента України від 04.10.1994 року № 926/96 щомісячна доплата від суми
пенсії може встановлюватись лише особам рядового і начальницького складу які
мають право на пенсію за вислугу років згідно з законодавством і залишені за їх
згодою та в інтересах справи на службі, а ОСОБА_1 був звільнений з органів
внутрішніх справ ще в 1996 році.

Крім того у відповідності ст. 37
Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік" № 489-У при
обчисленні пенсій звільненим у 2006 - 2007 р.р. особам рядового
і начальницького складу
у розрахунок грошового забезпечення для призначення
пенсій не включаються щомісячні доплати, встановлені особам, які мають право на
пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в
інтересах справи на службі.

На підставі вищевикладеного,
скаржник просить постанову Зарічного районного суду м. Суми по справі №
2-а-5/07 від 13.02.2007 року скасувати.

Перевіривши доводи апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції, заслухавши осіб, які з'явились в судове
засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що в
період з 1962 р. по 1996 р. він проходив службу в підрозділах МВС України в
Сумській області. Звільнився на пенсію 17.09.1996 р. з посади заступника
начальника відділу по виконанню покарань УМВС в Сумській області. Вислуга років
в календарному обчисленні складає 34 роки. Відповідно до постанови КМУ № 257
від 02.04.1993 р. та наказу МВС України № 577 від 29.08.1995 р. йому повинні
бути встановити і виплачувати щомісячну доплату до грошового забезпечення у
розмірі 25%, але така доплата з невідомих йому причин встановлена не була. Тому
просить суд визнати дії Управління ДДУПВК в Сумській області неправомірними,
його право на отримання щомісячної доплати до пенсії та зобов'язати Управління
ДДУПВК в Сумській області встановити йому відсоткову надбавку від 25% до 50% до
суми пенсії згідно постанови КМУ № 257 від 02.04.1993 р. та наказу МВС України
№ 577 від 29.08.1995 р. та зобов'язати Управління МВС України в Сумській
області провести перерахунок його пенсії з урахуванням щомісячної доплати.

В судовому засіданні в суді першої
інстанції позивач уточнив свої позовні вимоги і просить визнати факт, що має
юридичне значення, його право на отримання щомісячної доплати до пенсії та
зобов'язати Управління ДДУПВК в Сумській області встановити йому відсоткову
надбавку від 25% до 50% до суми пенсії згідно постанови КМУ № 257 від 02.04.1993
р. та наказу МВС України № 577 від 29.08.1995 р. та зобов'язати Управління
ДДУПВК в Сумській області надати довідку про встановлення щомісячної доплати до
пенсійного відділ)- УМВС України в Сумській області для включення доплати до
суми пенсії. .

Представник відповідача Управління
Державного департаменту України з питань виконання покарань в Сумській області
в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав повністю. Вважає, що
позивач мав право на встановлення щомісячної доплати в розмірі 25% до суми пенсії
і фінансування ВВП УМВС України в Сумській області в 1996 році було достатнім
для встановлення вказаної доплати.

Представник відповідача УМВС
України в Сумській області вважає, що позивач не має права на щомісячну доплату
в розмірі 25% до суми пенсії, а том)- позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 в період з 1962 р. по 1996 р. проходив службу в підрозділах МВС України
в Сумській області. Наказом УМВС України в Сумській області № 121 о/с від
13.09.1996 р. звільнений зі служби з посади заступника начальника відділ) по
виконанню покарань УМВС в Сумській області з 17.09.1996 р. у зв'язку з виходом
на пенсію./а.с.9/ Вислуга років в календарному обчисленні складає 34 роки.

Згідно пункту 3 постанови КМУ від
02.04.1993 р. № 257 керівникам органів внутрішніх справ надано право в межах
асигнувань, виділених на утримання цих органів, встановлювати особам рядового і
начальницького склад). Які мають право на пенсію за вислугу років згідно з
чинним законодавством і залишені за їх згодою в інтересах справи на службі,
щомісячну доплату у розмірі від 25 до 50 відсотків від суми пенсії, яка могла
бути їм нарахована.

Пунктом 1.2. наказу МВС України від
29.08.1995 р. № 577 було встановлено виплачувати з 1 серпня 1995 р. особам рядового і начальницького
склад) органів внутрішніх справ, які мають право на пенсію за вислугу років і
продовжують службу, доплату, встановлену постановою Кабінету Міністрів України
від 02.04.1993 р. № 257 у розмірі 25 відсотків суми пенсії, яка могла бути їм
нарахована.

Станом на 01.01.1993 р. позивач
ОСОБА_1 мав право на пенсію за вислугу років і продовжував службу в органах
УМВС України в Сумській області.

Достатність асигнувань на утримання
ВВП УМВС України в Сумській області на 1996 р. підтверджується довідкою,/а.с.109/

Таким чином, суд вважає, що право
позивача на отримання щомісячної доплати у розмірі від 25 до 50 відсотків від
суми пенсії, яка могла бути їм нарахована, порушено і підлягає захисту. Тому
за ОСОБА_1 необхідно визнати право на
отримання щомісячної доплати в розмірі від 25% до 50% від суми пенсії, яка могла б)ти йому нарахована
згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.1993 р. № 257
„Про умови оплати праці працівників органів внутрішніх справ", пункту 1.2.
наказу МВС України від 29.08.1995 р. № 577 «Про заходи щодо соціального захисту
осіб рядового і начальницького складу, військовослужбовців МВС України», пункту
„а" статті 3 Указу Президента України від 04.10.1996 р. № 926/96 „Про
умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького склад) та оплати
праці працівників органів внутрішніх справ" та зобов'язати Управління
Державного департаменту України з питань виконання покарань в Сумській області
встановити йому щомісячну доплат)' в розмірі від 25% до 50% від суми пенсії,
яка могла бути йому нарахована, та надати довідку про встановлення щомісячної
доплати до пенсійного відділу УМВС України в Сумській області для включення
доплати до суми пенсії.

В задоволенні вимоги про
встановлення факту, що має юридичне значення суд вважає за необхідне відмовити, оскільки факти, що мають
юридичне значення в порядку адміністративного судочинства не встановлюються.

За таких обставин суд першої
інстанції задовольнив позов частково.

Колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції допустив порушення процесуального права, які призвели до
прийняття неправильного рішення.

Відповідно до ст. 99 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» Військовослужбовцям, особам
начальницького і рядового складу,
які мають право на пенсійне забезпечення
на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пенсії перераховуються органами Пенсійного
фонду України, крім того виплата пенсій,
в тому числі призначених до введення в дію
цього Закону, також здійснюється органами
Пенсійного фонду, рішення судом
першої інстанції було прийнято 13 лютого 2007 року, тобто після введення в дію
цього закону, однак судом не були враховані положення зазначеного закону та не
було залучено до участі у справі в якості відповідача відповідний орган
Пенсійного фонду України. Суд виніс рішення про зобов'язання вчинити дії
органом якій на вчинення цих дій не має повноважень і не може їх здійснити.

Такі дії суду не надали можливості
позивачу здійснити своє право на судових захист згідно закону (ст.. 6 КАС
України), та не дали можливість
здійснити захист своїх прав та інтересів органу Пенсійного фонду України
відповідно до прав відповідача передбачених ст.. 51 КАС України та іншими
статтями КАС України.

Тобто судом першої інстанції при
розгляді справи не було дотримано норм процесуального законодавства, не
забезпечено рівність усіх учасників процесу перед законом та судом.

Колегія суддів зазначає, що згідно
положень статті 195 КАС України, суд апеляційної інстанції розглядає апеляційні
скарги на рішення суду в межах заявлених
позовних вимог.

Відповідно до ст.. 52 КАС України
залучення у якості другого відповідача є виключно компетенцією суду першої
інстанції. Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості залучити другого
відповідача і самостійно розглянути вимоги щодо нього, як що таке залучення не
відбулося у суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п.
6 ст. 198, ст.205, ст. 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Державного департаменту України з питань виконання покарань в Сумській області
- задовольнити частково.

Постанову Зарічного районного суду
м. Суми від 13 лютого 2007 року по
справі №
2-а-5/07 - скасувати.

Справу направити на новий розгляд
до суду першої інстанції - Зарічного
районного суду м. Суми.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено та підписано 01
жовтня 2007 року

Головуючий
Григоров А.М.

Судді
Сіренко О.І.

Подобайло З.Г.