Справа № 22А-0311/2007р.
Суддя: Приходько К.П.
Дата ухвалення: 2007-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №22А-0311/2007р. Головуючий в 1 інстанції Остахнович А.В.
Категорія 14,36 Доповідач в 2 інстанції Приходько К.П.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого
Назарчука Р.А.,

суддів: Приходька К.П., Заріцької А.О.,

при секретарі
Шешко О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 23 листопада 2006 року за адміністративним позовом ОСОБА_1
до військової частини А - 1880 про стягнення грошової компенсації за речове
майно, продовольчий пайок та виплату недоотриманої грошової компенсації за
безперервну службу,

встановила:

у червні 2006 року позивач звернувся до суду з даним
позов обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він
проходив дійсну військову службу у військовій частині А-1867, правонаступником
якої є військова частина А - 1880, та був звільнений в запас за п.67 пп.
«б», за станом здоров'я, на підставі наказу
Міністра оборони України за №151 від 22 березня 2004 року.

У
відповідності до Указу Президента України від 05 травня 2003 року №389 „Про
надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства
внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України
та Управління державної охорони України за безперервну службу" п.1 була
встановлена щомісячна надбавка за безперервну військову службу в Збройних силах
України у відсотках до грошового забезпечення.

За період травень-жовтень 2003 року
та січень-липень 2004 року вказана вище надбавка виплачувалась в заниженому розмірі. Розмір недоотриманої грошової
надбавки з врахуванням премії 33% за вказаний період часу становить 11
474 гривень.

Крім того позивач просив стягнути з
відповідача по справі грошову компенсацію замість речового майна в розмірі 3
085,30 гривень та грошову компенсацію за недоотриманий продовольчий пайок в
розмірі 8 309 гривень.

Позивач просив визнати дії
відповідача неправомірними щодо неотримання ним вказаної надбавки та грошових
компенсацій і стягнути з відповідача 11 474 гривень недоотриманої грошової надбавки з врахуванням премії 33%,
грошову компенсацію замість речового майна в розмірі 3 085,30 гривень та
грошову компенсацію за недоотриманий продовольчий пайок в розмірі 8 309
гривень.

Постановою Фастівського
міськрайонного суду від 23 листопада 2006 року в задоволені позову, відмовлено.

Не
погоджуючись з постановою суду позивач оскаржила її в апеляційному порядку з
підстав її незаконності та необґрунтованості з порушення судом
першої інстанції норм матеріального та

процесуального права. Позивач просив
скасувати постанову суду першої інстанції та постановити
нову, якою задоволити його позовні вимоги.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи в межах апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи з
задоволені позову суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що позивачу надано право на отримання щомісячної надбавка за
безперервну військову службу грошової компенсації замість
речового майна та грошову компенсацію за недоотриманий продовольчий пайок, але
позивачем пропущений строк звернення до суду.

Проте з таким
висновком суду першої інстанції не можливого погодитися виходячи із наступних
підстав.

Згідно з вимогами ч.І ст.195 КАС
України суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Судом встановлено, що позивач
проходив дійсну військову службу у військовій частині А-1867, правонаступником якої є військова частина А - 1880, та
був звільнений в запас за п.67 пп. «б», за станом
здоров'я, на підставі наказу Міністра оборони України за №151 від 22 березня
2004 року.

Позивачу
нараховувалась та виплачувалась надбавка за безперервну службу за період:
травень 2003 року - жовтень 2003 року 20%,
січень 2004 року - липень 2004 року 20%.

Правильно
пославшись на Указ Президента України від 5 травня 2003 року № 389, позивач
зробив неправильні висновки про те, що даним Указом визначені розміри надбавок військовослужбовцям.

В Указі Президента України від 5
травня 2003 року зазначені лише граничні розміри надбавок за певний стаж служби. Крім того зазначено, що порядок і умови виплати
надбавок визначаються Міністром оборони України.

Наказом Міністра оборони України від
26 травня 2003 року №149 затверджена Інструкція про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу
в Збройних Силах України.

Даною інструкцією не змінений
граничний розмір надбавок за вислугу років, а лише визначений
порядок її призначення.

Законом України від 17 лютого 2000
року за №1459-111 «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» призупинена дія ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців і членів
їх сімей» в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та
замість речового майна.

Постанова
Кабінету Міністрів України за №316 від 12 березня 1996 року «Про норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців
Збройних Сил України і інших формувань» втратила чинність на
підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 29

березня 2002
року «Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та осіб рядового, начальницького
складу органів і підрозділів цивільного захисту».

Визнаючи за
позивачем право на отримання грошової компенсації замість продовольчих пайків та речового майна першої інстанції не врахував
відсутність правових підстав для визнання за позивачем такого
права.

Оскільки
постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права
вона підлягає скасуванню з винесенням нової
постанови про відмову в задоволені позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись:
ст.ст. 195,198,202,207 Кодексу Адміністративного Судочинства
України колегія суддів,

постановила:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Фастівського
міськрайонного суду від 23 листопада 2006 року скасувати і винести нову
постанову.

В задоволені адміністративного
позову ОСОБА_1 до військової частини А - 1880 про
стягнення грошової компенсації за речове майно, продовольчий пайок та виплату
недоотриманої грошової компенсації за безперервну службу, відмовити.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду

України протягом одного місяця.