Справа № 4-1894/05/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Центрального районного суду м. Миколаїва
від 21 жовтня 2003 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 5
грудня 2003 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірну
бездіяльність службових осіб державних органів, -

встановила:

У вересні 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
зазначеною скаргою, в якій просив визнати неправомірною бездіяльність
заступника начальника УМВС України в Миколаївській області, начальника УМВС
України в Миколаївській області, прокурора Ленінського району м.
Миколаїва, прокурора Центрального району
м. Миколаїва, виконуючого обов'язки начальника відділу прокуратури
Миколаївської області, заступника прокурора Миколаївської області, виконуючого
обов'язки прокурора м. Миколаїва, старшого прокурора відділу Генеральної
прокуратури України, Генерального прокурора України з приводу нерозгляду скарг
щодо бездіяльності УДАІ УМВС України у Миколаївській області та РВ УМВС України
Центрального району м. Миколаїва.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаїва від 21
жовтня 2003 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської
області від 5 грудня 2003 року, скаргу ОСОБА_1. визнано неподаною та повернуто
заявнику.

Не погоджуючись із ухваленими по справі судовими
рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою в
порядку визначеному ЦПК України 1963 року, в якій, посилаючись на порушення
Конституції України та норм процесуального права, просив вказані судові рішення
скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Листом Верховного Суду України від ІНФОРМАЦІЯ_1 на
підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України зазначену касаційну скаргу зі справою було передано до
Вищого адміністративного суду України для вирішення в порядку касаційного
провадження.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 211 КАС України, підставами касаційного
оскарження судового рішення є порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Ухвалюючи рішення про залишення без розгляду скарги
ОСОБА_1., судом першої інстанції встановлено, що скаржником не було виконано
вимоги ухвали цього ж суду від 22.09.2003 р. про залишення скарги без руху,
згідно якої було встановлено, що вона подана без дотримання вимог, встановлених
статтею 137 ЦПК України 1963 року та статтями 2481 - 2484
ЦПК України 1963 року. Оскільки заявником у наданий йому строк вказані недоліки
усунуто не було, то суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку
щодо залишення скарги без розгляду.

Посилання скаржника на те, що ним у строки, визначені
ухвалою суду першої інстанції, зазначені в ній вимоги було виконано,
спростовуються обставинами встановленими судом апеляційної інстанції, згідно
яких, вбачається, що заявником був усунений лише один недолік - про вказівку на
місцезнаходження суб'єктів оскарження. Проте решта недоліків були залишені без
уваги.

Таким чином, на підставі ч.2 ст. 139 ЦПК України 1963
року суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про залишення без
розгляду скарги ОСОБА_1.

При встановленні наведених фактів судами не порушено норм
процесуального права.

Доводи касаційної скарги зазначений висновок суду не
спростовують.

Відповідно до ч.3 ст. 2201 КАС України, суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а
ухвалу Центрального районного суду м. Миколаїва від 21 жовтня 2003 року та
ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 5 грудня 2003 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і
оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 237 КАС України.

Судді: (підписи)

З оригіналом
згідно

Суддя