Справа № К-14859/06
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2007-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2007 р. м.
Київ

Вищий адміністративний суд України в складі колегії
суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Конюшка К.В.

Ланченко Л.В.

Нечитайла О.М.

Степашка О.І.

при секретарі:
Ільченко О.М.

за участю представника

позивача: Романова Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському районі м. Києва

на постанову Київського апеляційного
господарського суду від 13.02.2006 р.

у справі № 32/401

за позовом Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва

до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Папір Продукт +";

2. Товариства з обмеженою відповідальністю
"Каскад-Плюс"

про визнання угоди недійсною та
стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду міста Києва від 03.10.2005 р. позов
задоволено повністю. Визнано недійсним договір постачання товарів від
19.03.2003 р. № Др.-03/22, укладений між ТОВ "Папір-Продукт+" та ТОВ
"Каскад-плюс" з підстав, передбачених ст. 49 ЦК УРСР. Стягнуто з ТОВ
"Каскад-плюс" на користь ТОВ "Папір-Продукт+" грошові кошти
в сумі 366990,27 грн., одержані за договором постачання товарів від 19.03.2003
р. №Др.-03/22. Стягнуто з ТОВ "Папір Продукт +" в доход Державного
бюджету України 366990,27 грн., що становить вартість товарів, отриманих за
договором постачання від 19.03.2003 р. № Др.-03/22.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2006р.
постанову суду першої інстанції змінено. Частину третю резолютивної частини
викладено у редакції, за якою зобов'язано ТОВ "Каскад-плюс" повернути
на користь ТОВ "Папір-Продукт+" грошові кошти в розмірі
366990,27грн., отримані на підставі договору постачання від 19.03.2003 р.
№Др.-03/22, укладеного між ТОВ "Папір Продукт+" та ТОВ
"Каскад-Плюс", а одержаний останнім за договором товар, а в разі його
відсутності грошові кошти в сумі 366990,27 грн., стягнути в доход держави. Частину 4 резолютивної частини постанови
виключено. Частини 5-6 резолютивної частини постанови вважаються, відповідно,
частинами 4-5. В іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без
змін.

Судові рішення мотивовані тим, що угода підлягає визнанню недійсною з тих
підстав, що господарська діяльність ТОВ "Каскад-Плюс" не відповідала
вимогам чинного законодавства, про що свідчить рішення Голосіївського районного
суду м. Києва, яким установчі документи були визнані недійсними.

ДПІ у Печерському районі м. Києва подала касаційну скаргу, якою просить
змінити постанову апеляційного суду, а постанову суду першої інстанції залишити
без змін. Не погоджується із постановою суду апеляційної інстанції в частині
застосування реституції. Вважає, що в доход держави підлягає стягненню вартість
товару, оскільки доказів про наявність у ТОВ "Папір-Продукт+" товару,
отриманого за спірною угодою, не має.

Представник податкової інспекції підтримав вимоги касаційної скарги та
просив її задовольнити.

Про час та місце касаційного розгляду справи відповідачі повідомлялися
шляхом надсилання повісток-повідомлень за адресами, наявними в матеріалах
справи. Згідно з поштовими довідками на конвертах ТОВ "Каскад-Плюс"
за адресою: м. Київ, пр-т 40 річчя Жовтня, 120, корп. 1, а ТОВ
"Папір-Продукт+" за адресами: м. Київ, вул. А. Іванова, 10 та м.
Київ, вул. С. Сагайдака, 101 не значаться. Інші дані про місцезнаходження
вказаних підприємств у справі відсутні. У зв'язку з чим, касаційний розгляд
справи здійснюється без участі представників вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивача,
дослідивши доводи касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення,
суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Судами першої та апеляційної інстанції було встановлено таке.

19.03.2003 р. ТОВ "Каскад-плюс" уклало з ТОВ "Папір
Продукт+" договір постачання товарів № Др..-03/22, відповідно до якого ТОВ
"Папір Продукт+" отримало від ТОВ "Каскад-плюс" товар
загальною вартість 366 990,27 грн. та перерахувало кошти в загальному розмірі
106408,33 грн.

ТОВ "Каскад-плюс" виписало ТОВ "Папір-Прдукт+"
податкові накладні, детальний перелік яких зазначений у судових рішеннях.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25.06.2004 р. у справі
№ 2-2409/3 установчі документи ТОВ "Каскад-Плюс" визнані недійсними з
моменту їх складання, а свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану
вартість ТОВ "Каскад-плюс" визнане недійсним з моменту внесення в
реєстр платника податку на додану вартість. Цим рішенням встановлено, що
ОСОБА_1, який значиться засновником ТОВ "Каскад-Плюс", до статутного
фонду підприємства грошових коштів та майна не вносив і не є власником
підприємства, не мав на меті займатися підприємницькою діяльністю, підприємство
зареєстровано за грошову винагороду за пропозицією невідомих осіб, а тому його
діяльністю здійснювалася незаконно.

Суд касаційної інстанції не може погодитися з судовими рішеннями судів
попередніх інстанцій, виходячи з такого.

Відповідно до ст.49
Цивільного кодексу Української РСР, якщо угода укладена з метою, завідомо
суперечною інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу в обох
сторін - у разі виконання угоди обома сторонами - у дохід держави стягується
все одержане ними за угодою, а в разі виконання угоди однією стороною з другої
сторони стягується в дохід держави все одержане нею і все належне з неї першій
стороні на відшкодування одержаного. При наявності ж умислу лише у однієї із
сторін все одержане нею за угодою повинно бути повернуто другій стороні, а
одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується в
дохід держави.

Необхідними умовами для
визнання угоди недійсною відповідно до ст.49 Цивільного кодексу Української РСР
є її укладання з метою завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та
наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних наслідків.

Для прийняття рішення зі
спору необхідно встановлювати, у чому конкретно виявилась завідомо суперечна
інтересам держави і суспільства мета укладення угоди, і хто з її учасників мав
намір на досягнення цієї мети.

За відсутності таких доказів
наявність умислу у юридичної особи не може вважатися встановленою.

Суди попередніх інстанцій
дійшли висновку, що договір був укладений з метою, завідомо суперечною
інтересам держави. В обґрунтування такого висновку послалися на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 25.06.2004 р.
у справі № 2-2409/3, яким установчі документи ТОВ "Каскад-Плюс"
визнані недійсними з моменту їх складання, а свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість ТОВ "Каскад-плюс" визнане недійсним з
моменту внесення в реєстр платника податку на додану вартість.

Судам попередніх інстанцій необхідно
було врахувати те, що наявність умислу не може бути підтверджена лише рішенням
районного суду про визнання установчих документів однієї сторони договору
недійсними, оскільки предметом
дослідження у такій справі є, зокрема, відповідність установчих
документів вимогам чинного законодавства, дотримання вимог законодавства при
створенні підприємства, а не наявність протиправного умислу при укладенні
угоди, що мала місце під час підприємницької діяльності суб'єкта.

Сам факт визнання недійсними
установчих документів підприємства та свідоцтва платника податку на додану
вартість підприємства не тягне за собою
недійсність всіх угод, укладених з моменту його державної реєстрації і до
моменту виключення з державного реєстру.

У відповідності до ч. 2 ст.18 Закону
України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа
може посилатися на них у спорі як на достовірні.

Чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди, яка є
платником податків, не покладено обов'язку здійснювати перевірку відповідності
законодавству установчих документів іншого учасника господарських правовідносин.

На час вирішення даного спору запису до єдиного державного реєстру про
припинення реєстрації ТОВ "Каскад-плюс" не внесено, отже, виходячи із
вимог ч.2 ст. 104 ЦК України, ця юридична особа не є такою, що припинилася.

Окрім того, суди першої та апеляційної інстанції залишили поза увагою те,
що з 01.01.2004 р. набрав чинності Цивільний кодекс України (далі у тексті ЦК
України). Згідно із п.1 та п.2 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України,
Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 р. втратив чинність.

За змістом ч. 2 ст. 5 ЦК України, кодекс має зворотну дію у часі у
випадках, коли він пом'якшує або скасовує відповідальність особи.

Чинний ЦК України не містить таких публічно-правових наслідків укладення
недійсної угоди, які були встановлені ст.49 ЦК України в редакції 1963 р. Цим
кодексом скасована відповідальність у вигляді публічно-правової санкції -
стягнення в доход держави, одержаного однією чи обома сторонами за угодою, за
укладення угоди з метою, суперечною інтересам держави та суспільства.

Застосування судами при вирішенні спору публічно-правових санкцій, які були
встановлені законом, чинним на момент укладення угод, але відсутніх в ЦК
України на момент прийняття рішення про притягнення до відповідальності, є
помилковим.

Разом з тим, слід мати на увазі, що з 01.01.2004 р. публічно-правові
санкції за вчинення правочину (господарського зобов'язання) з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, із сфери
цивільно-правового регулювання перенесені у сферу господарсько-правового
регулювання. Санкції, передбачені ч. 1 ст. 208 Господарського кодексу України,
є адміністративно-господарськими санкціями як такі, що відповідають визначенню
ч. 1 ст. 238 ГК України, і їх застосування при вирішенні спору можливе лише у
разі звернення до суду з позовом про стягнення в доход коштів, одержаних за
правочинами, які вчинені з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і
суспільства, із посиланням, як на матеріально-правову підставу, на ст. 208
Господарського кодексу України.

За наявності таких
недоліків ухвалені судові рішення не можуть залишатися в силі і підлягають скасуванню, а справа направленню
на новий розгляд.

При новому розгляді справи судам слід
врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються
вимоги та заперечення сторін, належно оцінити докази і в залежності від
встановлених обставин вирішити спір у відповідності із нормами законодавства,
що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Керуючись ст. ст. 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі м.
Києва задовольнити частково.

Постанову Господарського суду міста Києва від 03.10.2005 р. та постанову
Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2006 р. скасувати, а
справу направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
до Верховного Суду України протягом одного місяця з дня відкриття обставин, які
можуть бути підставою для провадження за винятковими обставинами.

головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

судді К.В. Конюшко

Л.В.
Ланченко

О.М.
Нечитайло

О.І. Степашко