Справа № 2-а-2016/07
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2007-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
№ 2 - а -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2007 року

м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд

у складі:

головуючого - судді Сапальової Тетяни Валентинівни,

за участю секретаря судового засідання Галянт Ілони Миколаївни,

представника відповідача - Майструка Сергія
Володимировича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7до управління праці та соціального захисту населення Вінницької
районної державної адміністрації Вінницької області про визнання протиправними
дій управління щодо виплати позивачам не
в повному обсязі щорічної разової грошової допомоги до 5 травня та стягнення
недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня ветеранам війни,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7звернулися до суду з
вищезазначеними позовними вимогами.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що позивачі мають статус ветеранів війни: учасників війни,
інвалідів війни, та право на пільги, передбачені Законом України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме: на виплату щорічної
разової грошової допомоги у розмірі, що обчислюється з мінімальної пенсії за
віком. Виплату зазначеної допомоги здійснює управління праці та соціального
захисту населення Вінницької районної державної адміністрації Вінницької
області за місцем проживання позивачів.

Позивачі
вважають, що виплата зазначеної допомоги у 2004 - 2006 роках проводилась всупереч вимогам Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині розміру
виплат.

У зв'язку з
цим позивачі звернулися до суду з позовними вимогами про стягнення недоплаченої
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня ветеранам війни.

Піч час
попереднього судового засідання у справі, суд виконавши всі процесуальні дії,
передбачені ч. ч. 3,4 ст. 11 КАС України перейшов до судового розгляду справи.

У судовому засіданні позивачі, представники позивачів
позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача Майструк Сергій
Володимирович під час слухання справи проти позову заперечував, мотивуючи це
тим, що розміри щорічної разової
допомоги на відповідні роки були встановлені законами України «Про державний
бюджет» і виплачувались у встановленому законодавством обсязі.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши сторони, оцінивши надані докази, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом у справі
встановлено наступне.

Позивачі
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7є учасниками війни, що підтверджується відповідними посвідченнями (
НОМЕР_1.;НОМЕР_2.; НОМЕР_3.;НОМЕР_4НОМЕР_5), і мають право на пільги,
передбачені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом війни І групи що
підтверджується відповідним посвідченням серії ІІ № НОМЕР_6

Позивач ОСОБА_2, на час виплати разової грошової допомоги
у 2004-2006 роках отримував її як інвалід ІІ групи ( посвідчення серії Б №
НОМЕР_7.).

Статтею 13 цього Закону щорічно до 5 травня інвалідам
війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам І групи -
десять мінімальних пенсій за віком; ІІ групи - вісім мінімальних пенсій за
віком; ІІІ групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Статтею 14 цього Закону передбачено, що учасникам війни щорічно до 5 травня відповідного року
виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

У зазначений позивачами період дія статей 12 - 15 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» призупинялася законами
України про Державний бюджет на відповідні роки в частині визначення розмірів
виплат вищезазначеної допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України
визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.

Згідно зі ст. 22 Бюджетного кодексу України розпорядник
бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у Законі
про Державний бюджет України чи рішенні про місцевий бюджет.

Статтею 23
Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов'язання та
платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного
призначення. Бюджетні призначення
встановлюються законом про державний бюджет України чи рішенням про місцевий
бюджет у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006
рік» у 2006 році розмір виплат щорічної разової грошової допомоги становив:
інвалідам війни ІІ групи - 330 гривень, інвалідам
війни І групи у 2006 році - 400 грн.,
учасникам бойових дій - 250 гривень, членам сімей загиблих та дружинам
(чоловікам) померлих учасників бойових дій і учасникам війни, визнаних за життя
інвалідами - 130 гривен, учасникам війни - 50 гривень.

Статтею 17-1 Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" визначено,
що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи банків.

Згідно з довідками, наданими управлінням праці та
соціального захисту населення Вінницької
районної державної адміністрації, позивачам у цій справі як учасникам
війни у 2006 році разова грошова допомога до 5 травня була виплачена у сумі 50
грн.; інвалідам війни ІІ групи у 2006
році - 330 грн., інвалідам війни І групи у
2006 році - 400 грн.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, у 2006 році управлінням праці і
соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації була
виплачена позивачам щорічна разова
грошова допомога, передбачена Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», у розмірі, встановленому чинним у той період
Законом України «Про державний бюджет України».

Суд вважає, що органи праці і соціального захисту населення, здійснюючи
виплату грошової допомоги у розмірах,
встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», діяли
на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинними на час
проведення виплат законами України.

Стосовно вимог позивачів у частині стягнення недоплачених сум щорічної разової грошової допомоги учасникам війни
за 2004-2005 рр., суд приходить до
висновку, що вони не підлягають
задоволенню з підстав пропущення строку звернення до суду в порядку адміністративного
судочинства.

Частиною 2 статті 99
КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Виплати разової грошової допомоги ветеранам
війни здійснюються щорічно до 5 травня у порядку, встановленому Законом України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Кодекс
адміністративного судочинства України набрав чинності з 1 вересня 2005
року. До набрання чинності зазначеного
Кодексу судовий захист порушених
органами влади прав здійснювався у порядку, передбаченому Главою 31-А ЦПК
України (1963 р.), статтею 248-5 якої передбачено двомісячний строк звернення
до суду.

Судові витрати
компенсуються за рахунок держави, оскільки позивачі від сплати судового збору звільнені відповідно до
ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» та п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ч. 2 ст. 99, ст. 128, ст.ст. 158 -
163, 186, 254 КАС України,

постановив:

ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Відшкодування судових витрат віднести за рахунок держави.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з
дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заява про апеляційне
оскарження та апеляційна
скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через
суд першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, постанова суду першої інстанції набирає законної
сили після закінчення цього строку.

Суддя