Справа № 22ас-53/2007р.
Суддя: Іванюк М.В.
Дата ухвалення: 2007-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
Справа № 22ас -
53/2007р. Оскаржувана
постанова винесена

Категорія
47 під
головуванням Голоти Л.О.

Доповідач Іванюк
М.В.

ПОСТАНОВА

Іменем України

21
лютого 2007р. колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області у складі : головуючого - судді Іванюка М.В, суддів Камзалова
В.В, та Колодійчука В.М, при секретарі Руденко О.М, з участю прокурора
Сокольвяк Я.А. і представника Вінницької міської ради Федчишена В.А,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу прокурора м. Вінниці на
постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від 14.11.2006р. у справі за
позовом прокурора м. Вінниці до Вінницької міської ради з притягненням в якості
третьої особи без самостійних вимог громадянина ОСОБА_1 про визнання незаконним
рішення Вінницької міської ради № 1086/1 від 11.03.2005р. « Про затвердження
проекту відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки в приватну
власність»,

ВСТАНОВИВ:

Вінницькою
міською радою 11.03.2005р. було прийнято рішення № 1086/1 « Про затвердження
проекту відведення земельної ділянки та передачу земельної ділянки в приватну
власність».

Прокурор
м. Вінниці 22.11.2005р. вніс для розгляду на сесії Вінницької міської ради
протест, у якому вимагав скасувати зазначене вище рішення. Зазначав, що за цим
рішенням земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_1 передано громадянину
ОСОБА_1 незаконно.

Рішенням
Вінницької міської ради від 17.02.2006р. вказаний протест прокурора від
22.11.2005р. було відхилено.

Прокурор
звернувся в суд з позовом про визнання неправомірним і скасування рішення
Вінницької міської ради від 11.03.2005р. Зазначив, що громадянину ОСОБА_1
вказана вище земельна ділянка передана безоплатно у приватну власність за
рахунок земель міської ради для будівництва і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд. При цьому порушені вимоги ст.125 Земельного
Кодексу України та п.11.2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації
і зберігання державних актів на право приватної власності на землю,
затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від
04.05.1999р. За змістом даної Інструкції надання громадянам земельних ділянок
здійснюється після перенесення на місцевість меж відповідної земельної ділянки
та їх закріплення довгостроковими межовими знаками встановленого зразка. Однак
до даного часу межові знаки не встановлені та не винесені на місцевість, і там
не визначена прибережно-захисна смуга річки Південний Буг.

Також у
позові зазначено, що проект відведення земельної ділянки має погоджуватися з
відповідними службами та подається до органу місцевого самоврядування. У
зв'язку з цим Вінницька регіональна екологічна інспекція запропонувала ОСОБА_1
провести з цього питання громадські слухання.

Громадські
слухання були проведені з порушенням Тимчасового положення, затвердженого
рішенням Вінницької міської ради № 275 від31.03.2003p,
оскільки при цьому не були присутні депутати міської ради і посадові особи
місцевого самоврядування,

яких стосувалося
питання, винесене на обговорення. Крім того, реєстрація вказаної ініціативи в
порушення п. п. 2.4, 2.6 Положення секретарем Вінницької міської ради не
здійснювалася.

Постановою
Ленінського районного суду м. Вінниці від 14.11.2006р. прокурору м. Вінниці в
задоволенні вказаного позову було відмовлено.

Прокурор м.
Вінниці у своїй апеляційній скарзі просить вказану постанову скасувати і
ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вважає, що суд першої інстанції
належним чином не взяв до уваги доводи, покладені в обґрунтування позову,
неповно і не об'єктивно з'ясував обставини справи.

В ході розгляду
справи в суді апеляційної інстанції прокурор Сокольвяк Я.А. підтримала
апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.

Представник
Вінницької міської ради Федчишен В.А. вважає апеляційну скаргу безпідставною і
просить її відхилити. Наголошував на тому, що проведення з зазначених питань
громадських слухань не є обов'язковим і носить характер рекомендацій. При цьому
пояснив, що на його думку прокурором без поважних причин пропущено встановлений
законом строк звернення з вказаним позовом до суду.

Третя особа
ОСОБА_1 в суд апеляційної інстанції не з'явився з невідомих причин, хоча
належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи.

Вислухавши осіб,
які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає
задоволенню. Оскаржувана постанова підлягає скасуванню і в справі слід ухвалити
нове рішення про задоволення позову прокурора з таких підстав :

Відповідно до
вимог ст.159 КАС України рішення суду має бути законним і обґрунтованим.

В порушення ж
вимог ч.1 п.1 ст.161 КАС України суд першої інстанції належним чином не вирішив
питання щодо того, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Як судом першої
інстанції, так і судом апеляційної інстанції встановлено, що до прийняття
відповідачем опротестованого прокурором рішення відведення меж земельної
ділянки ОСОБА_1 ні на місцевості, ні документально належним чином не
здійснювалося, проектна документація на той час готовою не була. Тому колегія
суддів погоджується з позовом прокурора і вважає, що при передачі цієї
земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 відповідач проігнорував
заборону, яка зазначена безпосередньо в ч. З ст. 125 Земельного Кодексу
України. Суд же першої інстанції належної уваги вказаній обставині не приділив.
Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що передача даної земельної
ділянки у приватну власність відповідно до вимог ч.9 ст.118 ЗК України
погоджена з природоохоронними, санітарно-епідеміологічними та іншими органами.

Виділена
ОСОБА_1 земельна ділянка згідно з текстом опротестованого прокурором рішення
Вінницької міської ради належить до пляжної зони і безпосередньо контактує з
прибережно-захисною зоною річки Південний Буг, що вбачається з оглянутої в судовому
засіданні схеми проекту. За таких обставин при вирішенні даного питання
відповідач мав би з'ясувати, чи не буде заподіяно шкоди навколишньому
середовищу і екологічній безпеці міста, погодивши це відповідно до правил ч. 9
ст.118 ЗК України з природоохоронним органом. Екологічна ж інспекція
запропонувала ОСОБА_1 провести з цього приводу громадські слухання для
з'ясування дійсної громадської думки. Однак такі слухання фактично не
проводилися і відбулися суто формально, без участі депутатів міської ради і
посадових осіб органів місцевого самоврядування, яких стосувалося питання,
винесене на обговорення. Тобто припис екологічної інспекції щодо належного
проведення громадських слухань у даному випадку фактично не виконаний.
Заперечення представника Вінницької міської ради з приводу того, що вимога
стосовно

проведення
таких громадських слухань носить лише рекомендаційний характер, колегія суддів
до уваги не приймає, так як така процедура передбачена Тимчасовим положенням,
затвердженим рішенням Вінницької міської ради № 275 від 31.03.2003р. Тобто,
відповідачем проігноровано положення, затверджене ним же самим.

Твердження
представника Вінницької міської ради щодо пропуску прокурором строку звернення
з даним позовом до суду колегія суддів до уваги не приймає, так як протест
прокурора було відхилено Вінницькою міською радою 17.02.2006р, а позов подано в
суд 11.09.2006р, тобто в межах строку і з дотриманням порядку, визначених ч.
ч.1, 4 ст.99 КАС України. Висновок суду першої інстанції з приводу того, що
відповідно до ст. 21 Закону України «Про прокуратуру» звернення прокурора в суд
мало б обмежуватися 15-денним строком з моменту одержання повідомлення про
відхилення протесту або закінчення передбаченого законом строку для його
розгляду, не відповідає положенням чинного Кодексу адміністративного
судочинства України, яким прямо не встановлено таких обмежень стосовно
суб'єктів звернень.

Таким
чином, висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам
справи. Постанова про відмову в задоволенні позову прокурора є помилковою.

На
підставі наведеного і керуючись ст.ст. 195, 196, 198 ч.1 п.3, 202, 205 ч.2, 207
КАС України, ст.118 ч.9,125 Земельного Кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора м.
Вінниці задовольнити.

Постанову
Ленінського районного суду м. Вінниці від 14 листопада 2006р. у даній справі
скасувати.

Позов прокурора
м. Вінниці до Вінницької міської ради про визнання рішення незаконним і його
скасування задовольнити.

Визнати
незаконним і скасувати рішення Вінницької міської ради № 1086/1 від
11.03.2005р. « Про затвердження проекту відведення земельної ділянки та
передачу земельної ділянки в приватну власність», яким громадянину ОСОБА_1
передано безоплатно у приватну власність пляжну зону по АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили з
дня проголошення.

Постанова
може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця.