Справа № 22-а-699/07
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2007-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22-а- 699/07
Головуючий 1 інст: Костенко Л.А.
Категорія: 23 Доповідач:
Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду в складі :
- судді Філатова Ю.М.
Суддів Шевцової
Н.В., Водолажської Н.С.
участю секретаря Волошиної
відповідача: Бібік В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними
скаргами підприємця ОСОБА_1 та Конотопської міжрайонної державної податкової
інспекції Сумської області на постанову Господарського суду Сумської області
від 16.04.2007 року по справі № АС
за позовом Підприємця ОСОБА_1
до Конотопської міжрайонної
державної податкової інспекції Сумської області
про визнання нечинними податкових податкових-рішень,-
В С Т А Н О В И Л А:
Підприємець ОСОБА_1 (надалі по тексту
позивач) звернувся до суду з позовом до Конотопської міжрайонної державної
податкової інспекції Сумської області (надалі по тексту відповідач, Конотопська
МДПІ) про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень НОМЕР_1 від
83 копійки та НОМЕР_2 від 22.12.2006 року в частині визначення податкового
забов'язання з прибуткового податку у розмірі 4028 гривень 21 копійка.
Постановою Господарського суду Сумської області від 16.04.2007 року по справі № АС -1236-07 позовні вимоги
задоволено частково. Визнано нечинним податкове повідомлення-рішення
Конотопської МДПІ від 22.12.2006 року за НОМЕР_3 в частині визначення
податкового забов'язання з прибуткового податку в сумі 4028 гривень 21 копійка.
В частині позовних вимог про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення
Конотопської МДПІ від 22.12.2006 року за НОМЕР_1 в частині визначення
Із зазначеним рішенням суду першої
інстанції не погодились, як позивач, так і відповідач та подали апеляційні
Позивач, в апеляційній скарзі
просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову,
якою повністю задовольнити його позовні вимоги. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, а саме п.1.20 ст.1 Закону України „Про оподаткування
прибутку підприємств, яким визначено поняття „Звичайна ціна” та п.1.18 ст.1
Закону України „Про податок на додану вартість” при визначенні бази
Відповідач просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову суду першої інстанції у частині визнання нечинним
податкового повідомлення рішення НОМЕР_2 від 22.12.2006 року в частині
донарахування забов'язання з прибуткового податку в сумі 4028 гривень 21
копійка та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позову повністю
відмовити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач посилається на
неповне з'ясування судом першої інстанції всіх обставин у справі та невірного
застосування норм матеріального права, а саме ст.5 Закону України „Про
оподаткування прибутку підприємств” та ч.3 ст.13 Декрету 13-92 „Про прибутковий
податок з громадян”.
Перевіривши доводи апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції,
заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга позивача підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга
відповідача задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом першої інстанції
встановлено, що відповідно до п. 1 ст. 11 Закону України «Про державну
податкову службу», направлення на перевірку НОМЕР_3 від 20.10.2005 року Конотопської МДШ - відповідачем проведена
планова виїзна документальна перевірка
своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків зборів (обов'язкових платежів) суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1. за період з 01.07.2004 року по 30.09.2006 року, складений акт НОМЕР_4
від 08.12.2006 року.
За результатом перевірки
відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення
штрафні санкції - 5073 грн. 50 коп.).
нарахування зобов'язання з ПДВ стало наступне.
правильності визначення сум податкових зобов'язань з ПДВ встановлено, що у 2006 році підприємцем ОСОБА_1 було
здійснено реалізацію основних фондів групи 2
(транспортних засобів) через Контрактову Українську товарну біржу:
«Шкода-Октавія» (2001 року випуску, державний номерний знак-НОМЕР_7), був реалізований, згідно угоди
купівлі-продажу від 02.03.2006 року фізичній особі ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) за ціною 1000 грн. 00 коп. (ціна без
(1996 року випуску, державний номерний знак - НОМЕР_8), був реалізований, згідно угоди купівлі-продажу від 25.05.2006 року
фізичній особі ОСОБА_4 (АДРЕСА_2) за ціною 500,00 грн. (ціна без ПДВ).
за реалізовані транспортні засоби на момент перевірки не надійшла.
Зазначені транспортні засоби були придбані:
250 грн. (без ПДВ), згідно договору
купівлі-продажу цілісного майнового комплексу заводу «Універсал» від 12.06.2003 року.
Відповідно до звітів про
незалежну оцінку інформації Конотопського МРЕВ ДАІ УМВС України у Сумській
області, в актах дослідження експертів-оцінювачів спеціалістів товарознавців, оціночна вартість транспортних
засобів, виходячи з їх дійсної ринкової вартості складає:
зв'язку з наведеною оцінкою відповідач вважає, що позивачем занижена база оподаткування податком
на додану вартість, відповідно і занижені зобов'язання з ПДВ в деклараціях з ПДВ в березні
2006 року на суму 7971 грн.; в травні 2006 року на суму 1908 грн. 89 коп.
основного платежу та 4939 грн. 94 коп. - фінансових санкцій) позивач оскаржує податкове
повідомлення-рішення НОМЕР_1 від 22.12.2006 року.
Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що перевіркою правильності
визначення та правомірності включення до декларацій про одержані доходи сум витрат, які підлягають амортизації відповідачем
було встановлено, що позивач в порушення вимог статті 13 Декрету Кабінету
Міністрів України від 26.12.1992 року «Про прибутковий податок з громадян» та
п.п. 8.1.3 п.8.1 ст. 8 Закону України № 283 безпідставно включив до складу витрат, безпосередньо пов'язаних з
отриманням доходів суму амортизаційних
Але позивачем зазначив, що автомобілі
були придбані не для подальшого продажу, про що свідчить факт використання їх для
господарської діяльності протягом
трьох років. Позивачем надані відомості нарахування амортизаційних відрахувань за 2004, 2005, 2006 роки (до дня їх
продажу). Зазначені документи бралися до уваги відповідача при попередніх
перевірках і порушень по амортизації встановлено
не було, про що зазначив позивач, та не заперечує відповідач, та залучено до справи акт перевірки за період з
01.07.2004 року по 30.06.2005 року.
Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні позову щодо визнання нечинним податкового повідомлення-рішення
Конотопської МДПІ від 22.12.2006 року НОМЕР_1 в частині визначення податкового
відповідач на підставі п.п.1.20.1 п.1.20 Закону України „Про оподаткування
прибутку підприємств” правомірно визначив „звичайну ціну” від продажу
автомобілів, посилаючись на висновки експерта-оцінювача.
Проте, з такими висновками
колегія суддів погодитися не може.
Відповідно до п.п.1.20.4 п.1.20 ст.1 Закону України „Про
оподаткування прибутку підприємств” якщо товари (роботи, послуги) продаються з
використанням конкурсу, аукціону, біржової пропозиції або пропозиції на
організованому ринку цінних паперів, або коли продаж (відчуження) товарів
здійснюється у примусовому порядку згідно із законодавством, звичайною ціною є
ціна, отримана при такому продажі.
Як вбачається з матеріалів
що підтверджується протоколами від 23.04.2006 року та 25.04.2006 року про
проведення біржових торгів.
Отже, колегія суддів, вважає,
що суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин положення
п.п.1.20.1 п.1.20 ст.1 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”,
яким визначено звичайну ціну товару при його продажу без використання біржової
пропозиції, що призвело до неправильного вирішення справи.
Згідно ч.3 ст.198 Кодексу
адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги
на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право
скасувати її та прийняти нову постанову суду.
Відповідно до ч.ч.1 та 4 ст.202
Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є
неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення
норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Згідно ч.2 ст.205 Кодексу
адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги може своєю постановою змінити постанову суду першої
інстанції або прийняти ноу постанову,
якими суд апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.
Враховуючи зазначені
положення Кодексу адміністративного судочинства України та встановленні колегію
суддів порушення судом першої інстанції норм матеріального права, постанова суду першої інстанції у частині
відмови з задоволенні позову про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення Конотопської МДПІ від 22.12.2006 року НОМЕР_1 в частині
підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.
Щодо висновків суду в
частині задоволення позову про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення Конотопського МДПІ від 22.12.2006 року НОМЕР_2 в частині
визначення податкового зобов'язання з прибуткового податку в сумі 4028 гривень
21 копійка, колегія суддів погоджується з наявністю підстав для задоволення
господарської діяльності протягом трьох років.
Зазначена обставина підтверджується наданими позивачем довідками РЕГ 4
МР ВДАІ про реєстрацію зазначених транспортних засобів за фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1., трудовими угодами з водіями, видання позивачем водіям
довіреностей на керування автомобілями, подорожними листами службового
легкового автомобіля, путьовими листами, тобто автомобілі використовувались
позивачем у господарській діяльності позивача.
до ч. 3 ст. 13 Декрету Кабінету
Міністрів України від 26.12.1992 р. № 13-92 «Про прибутковий податок з
громадян» та п.п. 8.1.3 п.8.1 ст. 8 Закону України № 283 до складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать витрати, які включаються до
складу валових витрат виробництва (обігу), або підлягають амортизації
згідно з Законом України «Про оподаткування
прибутку підприємств».
Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо
необґрунтованості донарахування позивачеві прибуткового податку у розмірі 4 028
Доводи апеляційної скарги Конотопської МДПІ не
спростовують у цій частині висновків суду, оскільки відповідачем не доведено,
„Шкода-Октавія” з метою їх подальшого продажу та не використовував їх у своїй
господарській діяльності.
Керуючись ст.ст. 160, 195, ч. 4 ст. 198, ч. 4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.
207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу Конотопської міжрайонної державної
податкової інспекції Сумської області - залишити без задоволення.
підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Господарського суду Сумської області від 16 квітня 2007 року по справі № АС-12/36-07 у частині відмови в
задоволенні позову про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення
Конотопської МДПІ від 22.12.2006 року НОМЕР_1 в частині визначення податкового
Прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги в частині визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення Конотопської МДПІ від 22.12.2006 року НОМЕР_1 в частині
В іншій частині постанову
Господарського суду Сумської області від
16 квітня 2007 року по справі №
АС-12/36-07 - залишити без змін.
Постанова набирає чинності негайно
з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця після складання постанови у повному обсязі, шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
Ю.М. Філатов

Судді:
Н.В. Шевцова

Н.С.
Водолажська