Справа № 22а-237/07
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2007-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Постанова Іменем україни

24.05.2007 р.

Справа № 22а-237/07

Київський апеляційний адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого: Ситникова
О.Ф.

суддів: Бєлової
Л.В.,

Бистрик Г.М.

при секретарі: Голубничому
Д.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

адвоката -
ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві
апеляційну скаргу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України
(військова частина А 0105) на постанову Голосіївського районного суду м, Києва
від 21.11.2006 року по справі № 2-4408/8 за позовом ОСОБА_1 до Командування
військової частини А 0105 про перерахунок грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні
2006 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом
до військової частини А 0105 про визнання протиправними дій відповідача щодо
нарахування та виплати йому щомісячної надбавки за безперервну військову службу
в Збройних Силах України та про перерахунок грошового забезпечення у розмірі 18
059 грн. 53 коп.

Постановою
Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.2006 року позов ОСОБА_1
задоволено повністю на стягнуто з військової частини А 0105 на його користь -
18 059 грн. 53 коп.

Не
погоджуючись із зазначеною постановою відповідачем - Командуванням Сухопутних
військ Збройних Сил України (військова частина А 0105) подано апеляційну
скаргу, в якій зазначається‚ що вказане
рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального
права, тому воно підлягає скасуванню‚ крім цього
апелянт просить прийняти нову постанову в якій у задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити повністю.

В
запереченнях на апеляційну скаргу позивач - ОСОБА_1 просить залишити апеляційну
скаргу в/ч А 0105 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від
21.11.2006 року - без задоволення, а вказану постанову без змін.

Заслухавши в
засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення з'явившихся учасників
процесу, перевіривши матеріали справи доводи апеляційної скарги та заперечень
на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої
інстанції встановлено‚ що ОСОБА_1. проходив
дійсну військову службу у військовій частині А 0105 та наказом Міністра Оборони
України від 12.12.2005 р. №794 звільнений з лав Збройних Сил України у запас за
ст.67п/п"Б" (за станом здоров'я)‚ безперервна
календарна служба позивача в Збройних Силах складає 31 рік 03 місяці 30 днів.

Задовольняючи
позовні вимоги суд першої інстанції виходив з положень Указу Президента України
від 05.05.2003 року № 389/2003 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил
України, Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету у справах
охорони державного кордону України та Управління державної охорони України за
безперервну службу», який дійсно регулює спірні правовідносини, але неправильно
застосував норми даного Указу, що призвело до ухвалення незаконної постанови.

Так частиною
1 пункту 1 Указу Президента України від 05.05.2003 року № 389/2003 «Про
надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх
справ України, Державного комітету у справах охорони державного кордону України
та Управління державної охорони України за безперервну службу» визначено, що
право встановлювати щомісячні надбавки за безперервну військову службу
військовослужбовцям Збройних Сил України надано Міністру оборони України.

Крім цього,
зазначеним Указом встановлено граничний розмір надбавки залежно від стажу
служби (понад 5 років - до 10 відсотків, понад 10 років - до 30 відсотків,
понад 15 років - до 50 відсотків, понад 20 років - до 70 відсотків, понад 25
років до 90 відсотків).

При цьому
мінімальні та максимальні розміри в межах конкретної вислуги років Указом не
визначені.

Частиною
другою пункту 1 вищезазначеного Указу Президента України визначено, що порядок
і умови виплати зазначених надбавок визначаються Міністром Оборони України.

Також
пунктом 2 цього Указу визначено‚ що виплату
цієї надбавки здійснювати з 1 травня 2003 року за рахунок коштів передбачених у
Державному Бюджеті України на утримання Збройних Сил України,

З метою
дотримання законодавства про державний бюджет України Міністром оборони України
був виданий наказ від 26.05.2003 року № 149 «Про затвердження Інструкції про
порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в
Збройних Силах України», пунктом 2.4 якої встановлено, що виплата надбавки
здійснюється в межах фонду грошового забезпечення‚
затвердженого в кошторисах військових частин‚ військових
навчальних закладів‚ організацій‚ установ.

Суд першої
інстанції дійшов невірного висновку про те‚ що Міністру
Оборони України надано право визначати лише порядок і умови виплати надбавки‚ а не
встановлювати її розмір залежно від займаних посад.

Наказ
Міністра оборони України від 26.05.2003 року № 149 «Про затвердження Інструкції
про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу
в Збройних Силах України» був прийнятий на виконання Указу Президента України
від 05.05.2003 року № 389/2003 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил
України, Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету у справах
охорони державного кордону України та Управління державної охорони України за
безперервну службу», не суперечить йому, а лише уточнює деякі положення.

Реалізуючи
надане вищезазначеним Указом право встановлювати військовослужбовцям щомісячні
надбавки, визначати порядок і умови їх виплати, Міністр оборони України своїм
рішенням встановлював розміри цієї надбавки в межах наявного фонду грошового
забезпечення. Рішення Міністра оборони України були викладені у розпорядженнях
які надійшли телеграмами до Командування Сухопутних військ збройних Сил
України.

По справі
встановлено (згідно з довідкою про суму фактично виплаченого грошового
забезпечення з розбивкою по видах від 28.08.2006 року) що звільненому з
військової служби у грудні 2005 року позивачу - полковнику запасу ОСОБА_1.
правильно нараховано надбавки за безперервну військову службу, тобто у
відповідності з Указом Президента України від 05.05.2003 року № 389/2003 «Про
надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх
справ України, Державного комітету у справах охорони державного кордону України
та Управління державної охорони України за безперервну службу».

Наказом
Міністра Оборони України ОСОБА_1 не встановлювалась щомісячна надбавка за
безперервну військову службу в Збройних Силах України у розмірі 90 відсотків‚ тому суд
апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про те‚ що позивач
мав право на отримання надбавки в розмірі саме 90 відсотків на момент її
введення з 01.05.2003 р.

Зважаючи на
те, що зазначені порушення норм матеріального призвели до ухвалення незаконного
рішення, оскаржувану постанову суду першої інстанції належить скасувати і
прийняти нову постанову суду, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
адміністративного позову.

Керуючись
ст. ст. 160, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну
скаргу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина А
0105) задовольнити, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від
21.11.2006 року по справі № 2-4408/8 за позовом ОСОБА_1 до Командування
військової частини А 0105 про перерахунок грошового забезпечення - скасувати.

Відмовити у
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Командування військової частини
А 0105 про перерахунок грошового забезпечення.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом
одного місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного Суду України.

Головуючий суддя

Ситников О.Ф.

Судді:

Бєлова Л.В.

Бистрик Г.М.