Справа № 22-а-500/07
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2007-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Київський апеляційний
адміністративний суд
Справа: № 22-а -500/07 Головуючий
у 1-й інстанції: Федчишен С.А.
Доповідач: Межевич М.В.
суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого -
судді Межевича М.В., суддів Бараненка І.І. та Глущенко Я.Б., при секретарі
Ковальчук А.І., за участю представника відповідача-2 Демчика С.П., розглянувши
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій
області на постанову Ленінського районного суду м. Вінниці у справі за позовом
ОСОБА_1 до УМВС України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного
фонду України у Вінницькій області про перерахунок розміру пенсії, -
В С Т А Н О В И Л А:
березні 2006 року ОСОБА_1 ( далі -позивач, ОСОБА_1.) - пенсіонер з 2003 року, звернувся в суд з
адміністративним позовом УМВС України у Вінницькій області (далі - відповідач-1),
Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі -
відповідач-2) про перерахунок розміру пенсії і, зокрема, просив нарахувати:
1/ доплату в розмірі 50% за
особливі умови служби, введеної постановою Кабінету Міністрів України № 452 від
2/ доплату в розмірі 37%
встановленої відповідно до Указу Президента України № 926/96;
3/ стягнути за 2005 рік суму 5
417 грн., яка виникла в зв»язку з вказаними недоплатами.
Постановою Ленінського районного суду м.
Вінниці позов задоволено частково: зобов»язано Головне управління Пенсійного
фонду України у Вінницькій області провести перерахунок розміру пенсії позивачу
з врахуванням 50% надбавки за особливі умови служби з 01.01.2005 року. В решті
заявлених позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним судовим
рішенням, відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушенням норм матеріального та
процесуального права і, зокрема: що Головне управління Пенсійного фонду України
у Вінницькій області не може бути відповідачем по справі та здійснювати
перерахунок пенсії позивачу до 01.01.2007 року і що станом на 2005 рік такий
вид грошового забезпечення як 50 % надбавка за особливі умови служби була
скасована Постановою КМУ № 251 від 24.02.2003 року і таким чином вона не
ввійшла в перерахунок пенсії.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник апелянта підтримав апеляційну скаргу, пославшись на
доводи, викладені в ній.

Позивач в судове засідання не
з»явився, направив заперечення, в яких просив рішення суду залишити без змін.

Відповідач-1 заперечень та
представника до суду не направив, про час та місце розгляду скарги повідомлений
належним чином.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника відповідача-2, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволення з таких підстав.

Згідно
зі ст.198 ч.1 п.1 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд
першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, яким надав правильну правову оцінку і прийшов до
обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Так,
судом встановлено та підтверджується матеріалами справи: що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ більше 25 років
і в 2003 році був звільнений з займаної
посади; що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 452 від
06.04.1998 року „Про упорядкування додаткових видів грошового
забезпечення", йому з 1998 року по 2003 рік виплачувалась 50 % відсоткова надбавка за особливі умови служби і що з
13.03.2003 року вказана надбавка виключена з розміру перерахованої пенсії з
посиланням на постанову КМУ № 251 від 24.02.2003 року „Про упорядкування
грошових забезпечень військовослужбовців".

Задовольняючи позов в цій частині, суд обґрунтовано виходив з того, що
не включення 50% надбавки до розміру пенсії позивачу, порушує діюче пенсійне
законодавство з питань пенсійного забезпечення військовослужбовців та
працівників правоохоронних органів, Конституцію України (ст.ст. 22, 58), а
також суперечить рішенню Конституційного Суду України від 11.10.2005 року № 8рп/2005р та п. 6 постанови Пленуму
Верховного суду України № 4 від 15.07.2005, з яких слідує, що гарантії
військовослужбовців та працівників правоохоронних органів не можуть бути
скасовані чи змінені без відповідних компенсацій.

Доводи апелянта про те, що нібито він не наділений
повноваженнями щодо перерахунку пенсій військовослужбовцям та працівників
правоохоронних органів до 01.01.2007 року і тому не є належним відповідачем у
справі, судом апеляційної інстанції не приймається до уваги, оскільки є
надуманими, т.я. спростовується Постановою Кабінету Міністрів України № 1522
від 02.11.06 р. «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з
призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» та ст. 99 Закону
України «Про державний бюджет на 2007 рік»

Крім того, вказані доводи спростовуються:
діями Пенсійного фонду України, зазначеними в Розпорядженні Пенсійного фонду
України за № 15557/02-50 від 29.01.2007 р., адресованого ВАТ «Державний ощадний
банк України» щодо заборони прийняття від силових міністерств та відомств
доручень щодо виплати пенсій на виконання судових рішень, в якому зазначено, що
з 1 січня 2007 року органи Пенсійного фонду України виконують функції з
призначення і виплати пенсій за нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших осіб»;
Законом України від 03.04.2007 р. «Про внесення змін до деяких законів
України щодо пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб», відповідно до якого
ст. 10 вказаного Закону викладено в редакції: «Стаття 10. Органи, які
здійснюють пенсійне забезпечення. Призначення і виплата пенсій особам,
зазначених у ст. 1-2 цього Закону, здійснюється Пенсійним фондом України».

Оскільки суд першої інстанції
обґрунтовано визначився з висновком про часткове задоволення позовних вимог
позивача і його постанова відповідає обставинам справи, ухвалена з додержанням
норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування та
задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись
ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну
скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області
залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Вінниці від
02.03.2007 року, - без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: