Справа № 22а-1284/07
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а - 1284/07
Головуючий суддя у
інстанції - Попович С.М.
( справа №2а-109/07)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2007
року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Поплавського В.Ю.,

суддів -
Уханенко С.А., Стежко В.А.,

при секретарі -
Портненко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради

на постанову Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської області від
19 квітня 2007 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Олександрійської міської ради
про стягнення недоотриманих сум на оздоровлення, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом
до Управління праці та соціального
захисту населення Олександрійської
міської ради та просив зобов'язати
відповідача по справі виплати на його користь недоотриману суму по щорічній
допомозі на оздоровлення, передбаченій Законом України «Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». В обґрунтування позову вказує на те, що має статус учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС та інвалідом ІІ групи, а тому відповідно до ст. 48
Закону має право на щорічну виплату на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних
зарплат, при цьому розмір мінімальної заробітної плати визначається моментом
виплати. Однак таких виплат за 2000 - 2006 він в не отримував, у зв'язку з чим
виникла заборгованість у розмірі 7935 грн.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на постанову КМ України №836 від
26.07.1996, згідно з якою виплати учасникам ліквідації аварії на ЧАЕС І
категорії передбачені з 2000 по 2004 рік включно в розмірі 26 грн. 70 коп., а з
2005 року - 120 грн.

Постановою Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської області від
19 квітня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 були частково задоволені. Стягнуто з відповідача на користь
позивача 7561 грн. 50 коп. недоплаченої суми щорічної допомоги на оздоровлення
за 2000 - 2006 роки.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що суперечить нормам матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши
матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив, що відповідно до ст. 48 Закону
України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» інваліда ІІ групи виплачується щорічна допомога на
оздоровлення в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. При цьому розмір
мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати допомоги.

Суд вірно зазначив, що виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими
нормативно-правовими актами, при вирішенні даного спору необхідно застосовувати
саме норми Закону, а не постанови Кабінету Міністрів.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 4 статті 48 Закону №796-ХІІ,
щорічна допомога інвалідам 3-ої групи виплачується у розмірі п'яти мінімальних
заробітних плат. При цьому, розмір мінімальної заробітної плати визначається на
момент виплати (абзац 7 частини 4 статті 48
Закону № 796-ХIІ).

Згідно ст..1 ЗУ «Про
встановлення розміру мiнiмальної заробітної плати на 2000 рік» розмір
мiнiмальної заробітної плати
встановлено з 1 квітня 2000 року
- 90 гривень, з 1 липня 2000 року - 118
гривень на місяць.

Статтею 1 Закону України "Про встановлення
мінімальної заробітної плати на 2002 рік" від 13.12.2001 р. № 2896-III розмір
мінімальної заробітної плати встановлений з
1 січня 2002 року у розмірі 140 гривень на місяць, а з 1 липня 2002 року
- 165 гривень на місяць.

Статтею 1 Закону України "Про встановлення
мінімальної заробітної плати на 2003 рік" від 26.12.2002 р. № 372-IV (далі -
Закон № 372-ІV) розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1
січня 2003 року у розмірі 185 грн. на місяць, з 1 грудня 2003 року - 205 грн.

Відповідно до ст. 89
Закону України "Про Держаний бюджет України на 2004 рік"
розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1 вересня 2004 року - 237 гривень на місяць.

Відповідно до ст. 83 Закону України "Про Держаний
бюджет України на 2005 розмір мінімальної заробітної плати встановлений з 1
січня 2005 року у розмірі 262 гривні на місяць, з 1 квітня 2005 року -
290 гривень на місяць, з 1 липня 2005 року - 310 гривень на місяць, з 1 вересня
2005 року - 332 гривні.

Зі змісту вимог
законів України про встановлення розмірів мінімальних заробітних плат на 2000
та 2005 роки, законів України про державний бюджет України на
2000, 2001, 2002, 2003, 2004,
2005 роки не вбачається будь-яких
обмежень щодо можливостей
застосування розміру мінімальної
заробітної плати з
метою реалізації норми статті 48
Закону № 796-ХИ, на що вірно в своєму рішенні вказував суд першої інстанції.

Крім того, встановлений ще в 1996 році постановою КМУ №
836 розмір щорічної допомоги
на оздоровлення протягом
тривалих років не змінювався і не відповідає розміру, встановленому іншими
законами України.

За таких
обставин та з урахуванням вимог
статті 48 Закону №796- ІІ, Управління праці та соціального захисту
населення Олександрійської міської ради повинно виплатити позивачу щорічну
допомогу на оздоровлення за 2000 -2005 роки, виходячи із суми мінімальної
заробітної плати на момент виникнення права
на виплату. Оскільки позивач має право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення за кожен рік, то колегія
суддів вважає, що для розрахунку необхідно прийняти розмір мінімальної
заробітної плати який діяв за останній місяць року.

Виплата за 2000 рік повинна
становити - 118 х 5 = 590 грн.;

за 2001 рік - 140 х 5 = 700 грн.;

за 2002 рік - 205 х 5 = 1025 грн.;

за 2003 рік - 205 х 5 = 1025 грн.;

за 2004 рік - 237 х 5 = 1185 грн.;

за 2005 рік - 332 х5 = 1660 грн.;

а всього 6185 грн.

Разом з тим, суд при вирішенні спору не дослідив, що дію абзацу другого
частини четвертої статті 48 було зупинено на 2006 рік в частині виплати
компенсацій і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати
згідно із Законом України від 20.12.2005 р. N 3235-IV.
Цей закон не визнано неконституційним,
він є чинним, тому при вирішенні
питання необхідно враховувати його положення і таким чином нема правових
підстав для стягнення матеріальної допомоги за цей рік з урахуванням розміру
мінімальної зарплати.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає за необхідне змінити
суму яка підлягає стягненню, а саме 6185 грн. - 373,50 грн. (отримана
позивачем) = 5811,50 грн.

Керуючись ст..ст.198, 202 КАС
України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці
та соціального захисту населення
Олександрійської міської ради
частково задовольнити.

Постанову Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської області від
19 квітня 2007 року в частині
стягнення з Управління праці та соціального захисту населення Олександрійської міської ради на користь
ОСОБА_1 недоплаченої щорічної допомоги
на оздоровлення за 2000 - 2005 роки частково змінити, стягнувши 5811 грн. 50
коп. В іншій частині відмовити.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з моменту набрання чинності.

Судді: