Справа № 4-2755/05/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Шевченківського районного суду м. Києва
від 22 січня 2004 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 квітня 2004
року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції про
стягнення заробітної плати та компенсації за формений одяг, -

встановила:

У вересні 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому вказував, що він працював у Державній екологічній
інспекції на посаді начальника вказаного органу. 14.07.2003 року його було
звільнено із займаної посади за п.1 ст. 40 КЗпП України. В лютому 2003 року
йому стало відомо, що за березень, грудень 2002 року він був неправомірно
позбавлений премії, а за квітень 2002 року розмір премії було зменшено на
загальну суму 1500, грн. у зв'язку з чим просив суд стягнути на його користь
вказану суму заборгованості. Крім того, просив стягнути з відповідача компенсацію
за невикористаний службовий одяг у розмірі 800,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2004 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 квітня 2004 року, у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погоджуючись із постановленими по справі судовими
рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою в
порядку визначеному ЦПК України 1963 року, в якій, посилаючись на порушення
норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просив вказані судові рішення скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Листом Верховного Суду України від 22.09.2005 р. на
підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України зазначену касаційну скаргу зі справою було передано до
Вищого адміністративного суду України для вирішення в порядку касаційного
провадження.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 211 КАС України, підставами касаційного
оскарження судового рішення є порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою
Кабінету Міністрів України №1131 від 04.09.2001 р. ОСОБА_1 було призначено на
посаду заступника начальника Державної екологічної інспекції.

Постановою Кабінету Міністрів України №1059 від
14.07.2003 р. прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 у зв'язку з ліквідацією
займаної ним посади.

На виконання вказаної постанови Державною екологічною
інспекцією було видано наказ НОМЕР_4 від 14.07.2003 р. про звільнення позивача
із займаної посади за п.1 ст. 40 КЗпП України.

Разом з цим, судами попередніх інстанцій встановлено, що
згідно вказівок Міністерства екології та природних ресурсів України наказами
Державної екологічної інспекції НОМЕР_1 від 26.04.2002 р., НОМЕР_2 від
27.05.2002 р. та НОМЕР_3 від 27.01.2003 р. були прийняті рішення про зменшення
на 50% розмірів премії ОСОБА_1 за березень, квітень, грудень 2002 року.

Зазначені накази позивач в установленому порядку до суду
не оскаржував.

У зв'язку з цим суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, і з цим вірно погодилась колегія суддів апеляційного
суду, що заявлена позивачем вимога про стягнення недоплаченої йому премії
задоволенню не підлягає.

Що стосується компенсації за невикористаний формений
одяг, то відмовивши в цій частині позову, суди також дійшли правомірного
висновку про його безпідставність, оскільки Положенням про державну екологічну
інспекцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1520 від
17.11.2001 р. виплата державним інспекторам компенсації за неотриманий формений
одяг не передбачена, а статтею 164 КЗпП України, на яку посилався позивач,
передбачено обов'язок власника або уповноваженого ним органу компенсувати
працівникові витрати на придбання лише спецодягу та інших засобів
індивідуального захисту, яким формений одяг не є.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що
оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи касаційної скарги зазначений висновок суду не
спростовують.

Відповідно до ч.3 ст. 2201 КАС України, суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а
рішення Шевченківського районного суду м.
Києва від 22 січня 2004 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21
квітня 2004 року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає, крім випадків,
передбачених ст. 237 КАС України.

Судді: (підписи)

З оригіналом
згідно

Суддя
О.І. Панченко