Справа № К-1460/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2007-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України у складі:

головуючого:
Смоковича М.І.

суддів:
Весельської Т.Ф.

Горбатюка С.А.

Штульмана
І.В.

Чумаченко Т.А.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду касаційну
скаргу ОСОБА_1, як представника ОСОБА_2, на
рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2004 року та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29 липня 2004 року у справі за скаргою ОСОБА_2 про визнання неправомірною
бездіяльності начальника відділу у справах громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Деснянського районного управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2
звернулась до суду зі скаргою про визнання неправомірною бездіяльності
начальника відділу у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних
осіб Деснянського районного управління Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в м. Києві щодо відмови в її реєстрації за місцем
проживання у сина за адресою: АДРЕСА_1. При цьому зазначала, що така бездіяльність посадових осіб відділу у
справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Деснянського
районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України
в м. Києві порушує її конституційні права на свободу пересування і вільний
вибір місця проживання та протирічать Конституції
та законам України.

Рішенням Деснянського районного суду м.
Києва від 25 травня 2004 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29
липня 2004 року рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25 травня 2004
року залишено без зміни.

Не погоджуючись з постановленими у справі
судовими рішеннями, представник заявниці ОСОБА_1 звернувся до Вищого
адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на
неправильне застосування судами норм матеріального права, просить скасувати рішення
судів першої та апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити скаргу ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді щодо обставин
необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи
касаційної скарги, правильність правової оцінки обставин у справі та
застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно з частиною 3 статті 2 Протоколу № 4
Конвенції про захист прав і основних свобод людини вбачається, що свобода
вибору місця проживання може бути обмеженою
Законом з метою захисту прав і свобод інших людей.

Згідно з пунктом 17 Тимчасового порядку
реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від
16.01.2003 року, що діяв на час звернення ОСОБА_2 до суб'єкта владних повноважень, у реєстрації
фізичній особі за обраним місцем проживання може бути відмовлено тільки у випадках, передбачених законами
України.

Відповідно до статті 65 Житлового кодексу
України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів
сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою
дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

Судами встановлено, що 21.01.2004 року ОСОБА_2 звернулась до
суб'єкта оскарження з заявою про її реєстрацію за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_1. Однак суб'єкт оскарження
відмовив їй в реєстрації з підстав, що колишня дружина її сина, яка
проживає та зареєстрована в цій
квартирі, своєї згоди на реєстрацію ОСОБА_2 в квартирі не дала.

Колегія
суддів погоджується з висновками судів першої і
апеляційної інстанції, які відмовляючи в задоволенні скарги, виходили з
того, що суб'єкт оскарження, який діяв
відповідно до вимог діючого законодавства,
не порушив прав і свобод заявниці
на пересування та вільний вибір місця проживання.

Доводи касаційної скарги не дають підстав
для висновку, що судами першої і апеляційної інстанції при розгляді справи
допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які зазначені у
статтях 225-229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, і підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201,
224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, як представника
ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва
від 25 травня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29 липня 2004
року у справі за скаргою ОСОБА_2 про
визнання неправомірною бездіяльність начальника відділу у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб Деснянського районного управління
Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві -
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає, крім як у порядку та з підстав,
передбачених статтями 237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно: суддя Т.А.Чумаченко