Справа № 22а-752/07
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а-752/2007
суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 42 інстанції - Мельник В.В.
(справа № 2а-830/07)
суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:
Поплавського В.Ю.(доповідач)
суддів -
Уханенко С.А., Сафронової С.В.,
секретарі - Портненко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 березня 2007
року у адміністративній справі №
2а-830/07 за позовом ОСОБА_1 до
управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області про
стягнення коштів при звільненні, -
22 грудня 2006 року позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з
УМВС України в Кіровоградській області грошової компенсації за речове майно в
сумі 1110 грн. 49 коп., премії на суму 660 грн.
Посилався на те, що з 01 жовтня 1987 року по 20 грудня 2005 року
працював в органах внутрішніх справ. Після
звільнення, УМВС України в Кіровоградській області не провело розрахунки у вигляді
грошової компенсації за речове майно у сумі 1110,49 гривень. Також зазначив, що
відповідачем було порушено вимоги ст.117 КЗпП України, а саме з ним не було
проведено розрахунків при звільненні, які
полягають у виплаті йому середнього заробітку за весь час затримки по день
В судовому засіданні у райсуді позивач позовні вимоги
підтримував та 27 березня 2007 року надав уточнення до позовної заяви, де просив суд стягнути з УМВС України в
Кіровоградській області всі суми вказані в позовній заяві та щорічну матеріальну допомогу на суму
Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав
частково, та надав письмове заперечення до позову.
Постановою Ленінського районного суду Кіровоградської області від 26 липня
2007 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково, з відповідача на користь
ОСОБА_1 стягнуто грошову компенсацію за речове майно у розмірі 1110,49 грн., а
в іншій частині позову відмовлено.
скарзі позивач просив постановити ухвалу, якою скасувати постанову Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 30
березня 2007 року та направити справу на новий судовий розгляд.
Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1
з 01 жовтня 1987 року по 30 грудня 2005 року проходив службу на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1,
що підтверджується трудовою книжкою серії
НОМЕР_1 від 10.07.1981 року (а.с. 6).
Відповідно до ч. І ст.18 Закону України «Про міліцію»,
порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про
проходження служби особовим складом ОВС,
затвердженим Кабінетом Міністрів України, тому посилання на КЗпП України є безпідставним.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24.12.1999 року №13 «Про
порядок застосування судами законодавства про оплату праці», передбачені законодавством про працю норми її оплати і порядок вирішення спорів про
останню не поширюються на
військовослужбовців та прирівняних до них осіб (рядовий і начальницький склад
органів внутрішніх справ України).
Згідно, пункту 12 Положення «Про проходження служби
рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ
України» особи рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ одержують грошове і речове забезпечення за нормами, встановленими законодавством, або за бажанням працівника органів внутрішніх
справ грошову компенсацію замість них.
Частиною 2 ст. 9 ЗУ (1991р) «Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей»
передбачено, що військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення,
а також речове майно та продовольчі пайки, або за бажанням військовослужбовця
грошову компенсацію замість них.
Однак виплата компенсації за продовольчі пайки та одержання речового
майна або компенсація замість нього, про які зазначається в ч.2 ст. 9 ЗУ «Про
соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яка була передбачена Указами Президента України від 21
серпня 1993 року №352/93 і від 15.12.1993 року №593/93, призупинена ЗУ «Про
деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» з 11.03.2000 року.
представник відповідача, «Положенням про забезпечення речовим майном….»,
затвердженого наказом міністра МВС України від 5 грудня 2003 року №1489 до 30
грудня 2005 року була передбачена виплата компенсації за речове майно
звільненим особам, тому відповідач в цій частині визнає позовні вимоги.
Відмовляючи в задоволені інших
вимог, суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відсутність законних підстав для стягнення з
відповідача премії у розмірі 33,3%, що складає 660 грн., оскільки наказом
Компаніївського РВ УМВС України в Кіровоградській області НОМЕР_2 від 21 березня 2007 року було скасовано наказ НОМЕР_3 від 30
грудня 2005 року «Про встановлення премії ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1» у зв'язку з
тим, що вказана виплата перевищує межі доведеного кошторису.
Крім того, наказ НОМЕР_3 від 30 грудня 2005 року до цього часу не визнано
Що стосується вимог відносно стягнення матеріальної допомоги у розмірі 20
000 грн. із розрахунку 2000 грн. за останні десять років, то згідно ч.2 ст. 99
КАС України, термін для звернення до суду становить один рік. Оскільки позивач
звернувся до суду з даною вимогою 27 березня 2007 року, то до розгляду може
бути взята лише вимога щодо стягнення матеріальної допомоги за 2005 рік. Але
відповідно до ст.73 Закону України «Про
державний бюджет на 2005 рік, встановлено, що керівники бюджетних установ і організацій (військових формувань) утримують
чисельність працівників (військовослужбовців) та здійснюють фактичні видатки на
заробітну плату (грошове утримання), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород,
матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошове утримання),
затверджених для бюджетних установ і організацій (військових формувань) у кошторисах доходів і видатків. Кошти на
виплату матеріальної допомоги не виділялись.
Таким чином, судом першої інстанції правильно відмовив у задоволені вимог
щодо стягнення на користь позивача
середнього заробітку за час затримки компенсації форменого одягу, премії
та матеріальної допомоги.
Керуючись ст. 198, ст.200 КАС України, колегія суддів, -
залишити без задоволення.
Постанову Ленінського районного суду м. Кривого Рогу
від 21 березня 2007 року - без змін. Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з моменту виготовлення повного тексту.
Судді: