Справа № 22А-0392/2007р.
Суддя: Лащенко В.Д.
Дата ухвалення: 2007-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 22А-0392/2007 р. Головуючий в 1
інстанції Кашперська Т.Ц.
Категорія Доповідач Корзаченко І.Ф.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2007 року колегія судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Лащенка В.Д.

суддів Корзаченко І.Ф., Червінко К.С.

при секретарі
Козак І.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Ірпінського міського суду від 25 грудня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського обласного військового
комісаріату про визнання протиправною бездіяльності і зобов»язання провести
перерахунок та виплату пенсії,

встановила:

В листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Київського обласного військового комісаріату про визнання протиправною
бездіяльності і зобов»язання провести перерахунок та виплату пенсії.

Позов
обґрунтовувала тим, що вона є вдовою військовослужбовця ОСОБА_2, який прослужив
у Збройних Силах 22
роки, у 1991 р. був звільнений з
дійсної служби і йому призначена пенсія. З 07.06.2002 р. їй призначено пенсію у зв»язку з втратою годувальника. Вважає, що
отримує пенсію, яка не відповідає чинному законодавству, оскільки згідно ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" від 09.09.1992
року, призначені пенсії
перераховуються з підвищенням грошового забезпечення
відповідних категорій військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ. Відповідач не виконував своєчасно вимоги ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців...», не
проводив перерахунок її пенсії, виходячи із розміру грошового забезпечення
військовослужбовців, визначеного правовими актами. Здійснюючи перерахунок
пенсії позивача, відповідач не враховував надбавки і премії, введені за період 1996-2003 років, зокрема відповідно до указу Президента України № 923/96 від 04.10.1996
p., постанови KM України № 829 від 22.05.2000
р. і наказу Міністра оборони України № 75 від 05.03.2001
p., якими введена премія у
розмірі 33,3
%, Указів Президента
України № 173 від
23.02.2002 p., яким введена 100
% надбавка, №
389/2003
від 05.05.2003 p., яким введена 70
% надбавка, та № 847/99 від 14.07.1999
p., яким введена 40 % надбавка. Після уточнення позовних вимог позивачка просила визнати
бездіяльність відповідача щодо перерахунку і виплати недоплаченої суми пенсії
за минулий час -
протиправною; зобов'язати відповідача провести
дорахування і виплату недоплаченої суми пенсії за минулий час з урахуванням: з 07.06.2002 р. до 31.12.2002
р. 40
% надбавки посадового окладу, введеної Указом Президента
України №
847/99 від 14.07.1999 p.; з 01.01.2003
р. по 31.12.2004 р. - 100 % надбавки, введеної Указом Президента України від 23.02.2002 р. №
173; з 01.05.2003
р. по 31.12.2004 р. - 70 % надбавки, введеної Указом Президента України від 05.05.2003
р. № 389/03; з 07.06.2002 р. по 31.12.2004 р. - 33,3 % премії,
введеної указами Президента України від 14.07.1995 р. №
615/95, від 04.10.1996 р. № 923/96, п. З постанови KM України від 22.05.2000
р. №
829 і наказом Міністра оборони України від 05.03.2001 р. №75;
з 01.01.2005
р. по 21.03.2005 р. - 70 % надбавки за безперервну службу, введеної Указом Президента України від 05.05.2003 р. №
389/2003 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України,
Міністерства внутрішніх справ України... за безперервну службу», тобто виходячи
з її максимального розміру, встановленого законодавством для військовослужбовців,
що мають безперервну службу понад 20 календарних
років; визнати право позивача на доплату пенсії за 11 місяців 2005
р. та зобов'язати військовий комісаріат здійснити доплату
пенсії за 2005
р. у розмірі 50 % від нарахованої пенсії.

Постановою Ірпінського міського суду від 25 грудня 2006
року ОСОБА_1 в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати постанову суду з підстав
порушення норм матеріального права.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивачка
отримує пенсію у зв»язку з втратою годувальника
відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб". Пенсія розрахована з урахуванням загальної вислуги років
військовослужбовця ОСОБА_2 - 22 роки.

Спірні правовідносини регулюються ч. З ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб", згідно якої особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам та
іншим особам пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням з урахуванням відповідного окладу за посадою,
військового чи спеціального звання, відсоткової надбавки за вислугу років,
щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, встановлених
законодавством.

Згідно п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №
393 „Про порядок обчислення вислуги років, призначення і
виплати пенсій і грошової допомоги особам
офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей" пенсії
обчислюються з таких видів грошового забезпечення: окладу за останньою штатною
посадою, займаною перед звільненням, окладу за військове чи спеціальне звання,
відсоткової надбавки за вислугу років, додаткових
видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця. При цьому розмір
додаткових видів грошового забезпечення визначається (за вибором тих, хто
звернувся за пенсією) за 24
останніх календарних місяці служби поспіль перед
зверненням за пенсією або за
будь-які 60 календарних
місяців служби поспіль протягом усієї служби перед звільненням за пенсією,
незалежно від наявних перерв у службі.

Щомісячні надбавки, запроваджені Указами Президента
України № 847 від
14.07.1999 p., № 173 від
23.02.2002 р,
№ 389 від
05.05.2003 р.
і премії, введені Указом Президента України №
923/96 та постановою KM України № 829 від 22.05.2000
р. належать до додаткових видів грошового забезпечення і враховуються при нарахуванні
пенсії особам, які отримували ці надбавки та пенсії під час проходження
служби й звільнені після їх запровадження.

Аналогічні роз'яснення містяться у п. 6
постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 15.04.2005 р. "Про окремі питання застосування судами
України законодавства про пенсійне забезпечення військовослужбовців",
згідно з яким щомісячні додаткові види грошового забезпечення
мають зараховуватися при нарахуванні пенсій
лише тим військовослужбовцям, котрі отримували
їх під час проходження служби і були звільненні з неї вже після їх
запровадження.

ОСОБА_2 під час проходження військової служби зазначених надбавок не отримував, був звільнений зі служби в 1991
p., тобто до їх запровадження.
Тому зазначені указів та постанови не є підставою для перерахунку пенсії, яку отримує позивачка..

З 01.01.2005 року
позивачка отримала 50% від
суми перерахованої пенсії відповідно до п. 2 розділу 11 "Прикінцеві положення Закону №
1769-1У "Про внесення змін до статті
43 Закону
України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу внутрішніх справ
та деяких інших осіб", який
набув чинності із 01.01.2005 року.

З урахуванням наведеного суд дійшов обгрунтованого
висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Викладені в апеляційній скарзі
доводи не спростовують висновків суду.

Суд правильно встановив обставини справи і вирішив спір з
додержанням норм матеріального і процесуального
права, тому підстави для скасування постанови суду
відсутні.

Керуючись ст.ст. 200,
206 КАС україни, колегія,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ірпінського міського суду від 25
грудня 2006
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом
одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.