Справа № 22а-99/07
Суддя: Буренкова К.О.
Дата ухвалення: 2007-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а
-99/07 Суддя
першої інстанції Костюченко Г.С.
39 Судця
- доповідач апеляційного суду Козаченко В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

Головуючої: Буренкової
К.О.,

суддів: Довжук
Т.С., Козаченка В.І.,

при
секретарі судового засідання Гапєєвій Т.В., за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адмініс­тративну справу за
апеляційною скаргою

Миколаївського обласного
військового комісаріату

(далі -
Миколаївський ОВК)

на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від
14 листопа­да 2006 p.,
ухвалену за позовом ОСОБА_1 про
неправомірну бездіяльність Миколаївського ОВК щодо перерахунку пенсії,

встановила:

10 січня 2006 р.
ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Микола­ївського ОВК про
перерахунок пенсії.

Позивач зазначав, що проходив службу в складі Збройних Сил СРСР, а потім
України та має 25 років вислуги. Звільнений в запас з 28 червня 2001р., з цього
ж часу він отримує пенсію та має право на її перерахунок.

З 1 січня 2005 р. раніше призначена йому пенсія була
перерахована з врахуванням положень ст. 63 Закону України від 9 квітня 1992 р.
(з наступ­ними змінами) „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон від 9 квітня 1992 p.).

В той же час, як вважав позивач, військовий комісаріат не повністю
реалізував вимоги ст. 63 Закону від 9 квітня 1992 року, оскільки незаконно
відмовив в перерахунку пенсії на підставі тих нормативно - правових актів, які
були прийняті в період з 1992 по 2004 роки.

Посилаючись на викладене, позивач
просив задовольнити його вимоги.

Постановою Ленінського районного суду від 14 листопада 2006 р. вимо­ги
позивача задоволено. На відповідача покладено зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії позивача за період з 1 вересня 1999 р. по 31 грудня 2004 р.
з врахуванням:

· щомісячної
надбавки до посадового окладу за службу в Збройних Си­лах України у розмірі 40
% посадового окладу відповідно до Указу Прези­дента України від 14 липня 1999
р. „Про додаткові заходи щодо впорядку­вання грошового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил України" за період з 1 вересня 1999 р. по 31 грудня 2002
p.;

· щомісячної
надбавки грошового забезпечення у розмірі 100 %, встано­вленої Указом
Президента України від 23 лютого 2002 р. „ Про посилення соціального захисту
військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх
справ" з 1 січня 2003 року по 31 грудня 2004 p.;

- щомісячної надбавки у розмірі 90 %
за безперервну військову службу

в Збройних Силах України, встановленої Указом Президента України від 5

травня 2003 р. „Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України,

Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління дер­

жавної охорони України за безперервну службу" з 1 травня 2003 р. по 31

грудня 2004 p.;

- щомісячної премії у розмірі 33,3 % відповідно
до п. 34.5 „Положення

про
порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців Зброй­

них Сил
України", затвердженого наказом Міністра оборони України від 5

березня
2001 р. та п. З Постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня

2000 р.
з 1 березня 2001 року по 31 грудня 2004 року.

В апеляційній
скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом норм матеріального права,
просив судове рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити позивачу в
задоволенні позову.

Заслухавши суддю
- доповідача, пояснення позивача, перевіривши за­конність та обґрунтованість
судового рішення по справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Так, місцевий
суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги щодо зо­бов'язання провести
перерахунок військової пенсії ОСОБА_1
на під­ставі ст. 63 Закон від 9 квітня 1992 p., оскільки
відповідачем не враховува­лися збільшення грошового забезпечення на підставі
нормативно - правових актів, прийнятих в 1992 -2004 роках.

Водночас,
складовою частиною права на справедливий суд, як це пе­редбачено ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і основоположних свобод, є належне виконання судового
рішення, оскільки без цього правосуддя по­збавлене будь - якого сенсу.

Однак, постанова
місцевого суду про задоволення суду не може бути виконана, оскільки на час
перевірки апеляційним судом її законності, на­брала чинності постанова Кабінету
Міністрів України від 2 листопада 2006 р. „Про передачу органам Пенсійного
фонду України функцій з призначен­ня і виплати пенсій деяким категоріям
громадян" (далі - Постанова). Відпо­відно до вказаної Постанови виплата
пенсій військовослужбовцям, в числі інших осіб, з 1 січня 2007 р. провадиться
відповідними органами Пенсійно­го фонду України.

Для реалізації
зазначеної Постанови Законом України від 19 грудня 2006 р. „ Про Державний
бюджет України на 2007 рік", державні кошти те­пер спрямовуються
відповідним органам Пенсійного фонду України.

Між тим,
місцевий суд не міг залучити на день розгляду справи відпо­відні органи
Пенсійного фонду, а апеляційний суд позбавлений такої мож­ливості. На стадії
виконання судового рішення провести заміну сторони та­кож неможливо, оскільки
це є різні суб'єкти права.

Разом з тим,
положення ст. 204 КАС України, які передбачають підста­ви для скасування
судового рішення і направлення справи на новий розгляд, не вказують на таку
підставу яка зазначена, наприклад, в нормах ЦПК Укра­їни.

Так, рішення
суду підлягає скасуванню з направленням справи на но­вий розгляд, відповідно до
п. 4 ч.І ст. 311 ЦПК України, якщо суд вирішив питання про права та обов'язки
осіб, які не брали участі у справі.

Згідно з ч.7 ст. 9 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні право­відносини
(аналогія закону).

Колегія суддів, враховуючи викладене, вимоги позивача про
захист його соціальних прав, а також розгляд місцевим судом справи поза межами
„ро­зумних строків", вважає за необхідне застосувати за аналогією п. 4 ч.І
ст. 311 ЦПК України. В зв'язку з чим, справа після скасування постанови підля­гає
направленню на новий розгляд до того ж місцевого суду.

При новому розгляді справи місцевому суду необхідно врахувати викла­дене,
визначитися з колом відповідачів, з'ясувати їх права та обов'язки що­до виплат
заборгованості по пенсіях, встановити належного відповідача і, в залежності від
встановленого, вирішити справу у відповідності до чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 9, 195, 198, 204 - 206 КАС України та ст. ст. 311, 313
-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Миколаївського ОВК задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду від 14 листопада 2006 р. скасу­вати, а
справу передати на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголо­шення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця.