Справа № 22-а-332-2007
Суддя: Косогор Г.О.
Дата ухвалення: 2007-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007 року.
м.Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого: Косогор
Г.О.

суддів: Ткачук О.О., Ісаєвої Н.В.

при секретарі -
Забалуєвій Г.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні
скарги Міністерства фінансів України та Державного казначейства України на
постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2006 року про справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України, головного
управління Державного казначейства України, Міністерства юстиції України,
Одеського обласного управління юстиції, територіального управління державної
судової адміністрації в Одеській області про стягнення заборгованості по
заробітній платі,

встановила:

У травні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Міністерства фінансів України,
головного управління Державного казначейства України, Міністерства юстиції
України, Одеського обласного управління юстиції, територіального управління
державної судової адміністрації в Одеській області про стягнення заборгованості
по заробітній платі, посилаючись на те, що в період з вересня 1998 року по листопад
2004 року
позивач працював суддею в Теплодарському міському суді Одеської області, але
був звільнений у відставку наказом №
НОМЕР_1. На протязі 1998
- 2002 років ОСОБА_1 отримував заробітну плату не в повному
обсязі, а саме позивачу не була виплачена заробітна плата, за умови належного
фінансування, в розмірі 9721,07
грн, що підтверджується відповідною довідкою Одеського обласного управління
юстиції від 07 грудня 2005 року, тому
позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість по заробітній платі за
період 1998 - 2002 p.p. -9721 грн. 07 коп.

У судовому засіданні ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги та
просить стягнути грошову компенсацію з відповідачів заборгованість по
заробітній платі з урахуванням інфляції, починаючи з 2002 року, всього в
сумі 13 429, 42 грн.

Головуючій у суді першої інстанції Вербицька Н.В.

Справа №
22-а-332-2007

Доповідач -
Косогор Г.О.

Категорія-13

2

Представник відповідачів - Міністерства юстиції України
та Одеського обласного управління юстиції позов не визнав, просив відмовити в
його задоволенні, зазначаючи, що довідка надана позивачу управлінням юстиції не
є підтвердженням наявності заборгованості Одеського обласного управління
юстиції.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2006 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 до головного управління Державного казначейства
України, Міністерства юстиції України, Одеського обласного управління юстиції, територіального
управління державної судової адміністрації в Одеській області відмовлено.
Стягнуто з Міністерства фінансів України на користь ОСОБА_1 заборгованість по
заробітній платі з урахуванням індексу інфляції у розмірі 13 419,42 грн.
Вказані кошти необхідно списати з розрахункового рахунку Державного
казначейства України.

В апеляційній скарзі
Міністерство фінансів України
просить постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2006 року скасувати
та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні вимог до Міністерства
фінансів України.

Державне казначейство України в апеляційній скарзі
просить постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2006 року скасувати
та прийняти нову, якою кошти стягнути з Державної судової адміністрації
України.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційних скарг, вважає за необхідне їх відхилити.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що
позивач отримав заробітну плату за період 1998-2002
p.p. в розмірі
меншому, ніж тому, на який він має право за законом, його право порушено та
підлягає захисту. За таких обставин, вимоги позивача в цій частині є законними
і обгрунтованими, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по
вказаним виплатам у розмірі 9
721,07 гривень, а з урахуванням індексу інфляції за період з 2002 року до червня 2006 року у сумі 13 419,42 грн.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд
повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який
їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що
позивач з вересня 1998 року до
листопада 2004 року
працював суддею, головою Теплодарського міського суду Одеської області.

Відповідно до п.4 ст.44 Закону України "Про статус
суддів", суддям виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у
розмірах: при стажі роботи понад 3 роки-10%, понад 5 років-15%, понад 10 років
-20%, понад 15 років-25%, понад 20 років -30%, понад 25 років- 40% від
загальної суми щомісячного заробітку з урахуванням доплати за кваліфікаційні
класи. Згідно довідки управління юстиції в Одеській області НОМЕР_2 заборгованість
становить 9 721,07 грн.

До складу нарахованої та невиплаченої заробітної плати
позивачу входить премія, матеріальна допомога, надбавка за інтенсивність та
вислугу років. Відповідно до ст.ст. 1,2
Закону України "Про оплату праці" дані виплати входять в
структуру заробітної плати. Статгею 34
вказаного закону передбачено право на компенсацію втраченої частини
заробітної плати у зв"язку із порушенням строків її виплати з урахуванням
індексу інфляції за період з 2002
р. до листопада 2005
року. За офіційними даними Державного комітету статистики України індекс
інфляції становив : у 2003 р-108,2%, у 2004 р.-112,3%, у 2005 р.-110,3%, за 5 місяців 2006 р.-103,2 %. Тому компенсація
позивачу за втрату частини заробітної плати у зв"язку із порушенням
строків її виплати з урахуванням індексу інфляції становить 13 419,42 грн.

Кошти
для виплати заробітної плати
повинно було виділити Міністерство фінансів України, включивши в
тому числі і ці витрати до проекту Закону про державний бюджет, а Державне
казначейство повинно було перерахувати ці кошти для їх безпосередньої виплати.

На підставі наведеного судова колегія вважає, що суд
першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що заборгованість по
заробітній платі слід стягнути з Міністерства фінансів України шляхом списання
коштів з розрахункового розрахунку Головного управління Державного казначейства
України.

Доводи апеляційних скарг суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 198,200,206
України судова колегія судової палати,

ухвалила:

Апеляційні скарги Міністерства фінансів України та
Державного казначейства України залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 14 липня 2006 року - без

змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги
протягом одного місяця з дня набрання законної сили до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий

Суддя