Справа № 22-а-1080/2007
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2007-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Справа
№ 22-а-1080/2007
Головуючий 1 інстанції: Дубінчина Т.М.
Категорія: 21 Доповідач:
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 жовтня 2007 року

м.Харків

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Філатова Ю.М.

Суддів Шевцової Н.В.,
Водолажської Н.С.

за
участю

секретаря Волошиної Я.В.

позивача: ОСОБА_1

представника
відповідача: Селегей Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду в м.Харкові
адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову Середино -
Будського районного суду Сумської
області від 11.05.2007 року по справі № 2-а-19/2007

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного
фонду України в Середино - Будському районі Сумської області

про визнання відмови у
призначенні пенсії державного службовця незаконною

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Середино
- Будському районі Сумської області (надалі по тексту відповідач, УПФУ в
Середино - Будському районі), в якому просила суд визнати незаконним рішення
відповідача від 07.02.2007 р. №3-Ж про відмову в призначенні їй пенсії
державного службовця.

Свої вимоги ОСОБА_1
обґрунтовує тим, що вона з 14 серпня 1979 року працювала завідуючою канцелярією
прокуратури Середино - Будського р-ну Сумської області. На підставі Постанови Кабінету Міністрів
України від 21 січня 1993 року № 38 вказана посада віднесена до категорії службовців.
Наказом Генерального прокурора України №83 Ш від 13 травня 1996 року посада завідуючого
канцелярією перейменована на спеціаліста 2 категорії і віднесена до 7 категорії
посад державних службовців.

На підставі Наказу
Генерального прокурора України та наказу прокурора Сумської області від
04.06.1996 року «Про зміни у штатний розклад органів прокуратури та присвоєння
рангів державним службовцям» протоколом
засідання комісії по встановленню стажу державної служби для виплати надбавок
за вислугу років їй, як завідуючий канцелярією
з 4 червня 1996 року присвоєний 13 ранг державного службовця - стаж
державної служби 22 роки 3 місяці на підставі Закону України «Про загально
обов'язкове державне пенсійне страхування» , а не за Законом «Про державну службу».

З письмовим зверненням
з цього приводу вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України в
Середино-Будському районі.

Листом від 07.02.2007
року №3-Ж їй в призначенні пенсії державного службовця незаконно відмовлено.

Представник відповідача
позов не визнавав, посилаючись, що позивачка не має права на пенсію, відповідно
до ст.37 Закону України „Про державну службу”.

Постановою
Середино-Буцького районного суду Сумської області від 11.05.2007 року в
задоволенні позову відмовлено.

Позивачка не погодившись
із постановою суду подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної
інстанції оскаржувану постанову скасувати.

В обґрунтування вимог
апеляційної скарги позивачка посилається на незаконність постанови суду першої
інстанції, не відповідність висновків суду обставинам справи, не врахування
судом положень Постанови Кабінету Міністрів України від 21.01.1979 року, якою
займана нею посада віднесена до категорії державних службовців.

Відповідач надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких посилаючись на
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити
його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги та заперечень на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення
позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 призначена пенсія на
загальних підставах при досягненні 55 років і при стажі роботи не менше 20
років згідно з ст.12 Закону України „Про пенсійне забезпечення ”, відповідно до
її заяви від 22.06.1994 року.

2 лютого 2007 року ОСОБА_1 звернулась до управління Пенсійного фонду
України в Середино-Будському районі Сумської області із заявою про переведення
на пенсію, як державного службовця.

ОСОБА_1 надавалась відповідь, що підстав для призначення їй пенсії
відповідно до Закону України «Про державну службу» немає, оскільки ОСОБА_1 на
час досягнення пенсійного віку (2 червня 1994 р.) не перебувала на державній
службі, її просування по службі відбулося після досягнення пенсійного віку (в
1996 році) без конкурсної основи і тому право на пенсію відповідно до ст.37
Закону України „Про державну службу” немає.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 з 14 серпня 1979 року працювала
завідуючою канцелярією прокуратури Середино-Будського р-ну Сумської області, що
підтверджується записом у її трудовій книжці.

Вказана посада на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21
січня 1993 року №38 віднесена до категорії службовців.

Наказом Генерального прокурора України №83 Ш від 13 травня 1996 року посада завідуючого
канцелярією перейменована на спеціаліста 2 категорії і віднесена до 7 категорії
посад державних службовців.

На підставі Наказу Генерального прокурора України та відповідно до
наказу прокурора області від 04.06.1996 року «Про зміни у штатний розклад
органів прокуратури та присвоєння рангів державним службовцям” протоколом
засідання комісії по встановленню стажу державної служби для виплати надбавок
за вислугу років ОСОБА_1, як завідуючий канцелярією з 4 червня 1996 року
присвоєний 13 ранг державного службовця - стаж державної служби 22 роки 3 місяці
на підставі Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування”.

З наказу прокурора Сумської
області №6/43 від 4 червня 1996, судом першої інстанції встановлено, що найменування посади завідуючого канцелярією
прокуратури Сумської області змінено на спеціаліста 1 категорії, а посади
завідуючих канцеляріями прокуратур міст, міжрайонних та районних на
спеціалістів 2 категорії, посада спеціалістів 2 категорії - віднесено до сьомої
категорії посад державних службовців.

ОСОБА_1, як спеціалісту 2 категорії присвоєно
13 ранг державного службовця.

Відмовляючи в позові суд першої інстанції виходив з того, що 13 ранг
державного службовця було присвоєно позивачці безпідставно, її просування по
службі відбувалося без конкурсу та після досягнення позивачкою пенсійного віку,
а тому суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 обґрунтовано відмовлено в призначенні
пенсії державного службовця.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Пенсія є щомісячною грошовою виплатою і призначається одноразово, її
розмір і спосіб обчислення може бути оскаржений пенсіонером в будь-який період,
в тому числі безпосередньо до суду. Крім того, працівник після набуття права на
пенсію може в любий момент звернутися за призначенням чи проведенням
перерахунку пенсії, та у разі незгоди з рішеннями (діями, бездіяльністю)
державного органу громадянин на підставі Конституції України вправі звернутися
до суду за захистом своїх прав охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року за №283 до стажу
державної служби зараховується робота на посадах керівних працівників і
спеціалістів в апараті органів прокуратури (України та колишнього СРСР)

Згідно ст.37 Закону
України «Про державну службу» на одержання пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за
наявності загального трудового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для
жінок - не менше 20 років , у тому числі стажу державної служби - не менше 10
років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посади державних службовців, - незалежно від місця
роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків від сум заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове державне пенсій страхування, без обмеження
граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням
пенсії не є державними службовцями, - у розмірі відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі.

З трудової книжки позивачки вбачається, що вона з 14.08.1979 року
19.11.1996 року працювала завідуючою канцелярією в прокуратурі С-Будського
району Сумської області.

10.06.1996 року позивачкою прийнята присяга державного службовця та їй
присвоєно 13 ранг державного службовця.

Відповідно до протоколу засідання комісії по встановленню стажу
державної служби для виплати надбавок за вислугу років завідуючим канцеляріями
прокуратури Сумської області від 20.06.1996 року, комісією зроблено висновок,
що станом на 20.06.1996 рік у ОСОБА_1
стаж державної служби складає 22 роки 3 місяці 8 днів.

Наказом Генерального прокурора України №83 Ш від 13 травня 1996 року
посада завідуючого канцелярією перейменована на спеціаліста 2 категорії і
віднесена до 7 категорії посад державних службовців.

02.06.1994 року позивачка досягла пенсійного віку.

На час досягнення пенсійного віку ОСОБА_1 працювала на посаді
завідуючого канцелярією прокуратури С-Будського району Сумської області понад
10 років. Зазначена посада віднесена до посади державного службовця, тобто
позивачка перебувала на державній службі, відповідно ст.37 Закону України „Про
державну службу” має право на призначення їй пенсії державного службовця.

Отже, відмова відповідача в призначенні позивачки пенсії державного
службовця не ґрунтується на нормах законодавства.

Суд першої інстанції приймаючи оскаржувану постанову не вірно застосував
норми матеріального права та висновки суду не відповідають обставинам справи,
щодо відсутності у позивачки стажу державного службовця необхідного для
призначення їй пенсії державного службовця, а також щодо не перебування
позивачки на час досягнення пенсійного віку на державній службі, що призвело до
неправильного вирішення справи, тому постанова підлягає скасуванню з прийняттям
нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, ч. 3 ст. 198, ч.ч. 3, 4 ст.202, ч.2 ст.205,
ст. 207 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О
С Т А
Н О В
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1-
задовольнити.

Постанову Середино - Будського районного
суду Сумської області від 11.05.2007
року по справі № 2-а-19/2007 - скасувати.

Прийняти
нову постанову, якою позов ОСОБА_1до Управління Пенсійного фонду України в
Середино-Будському районі Сумської області про визнання відмови у призначенні
пенсії державного службовця незаконною - задовольнити.

Визнати
рішення Пенсійного фонду України в Серидино-Будсьому районі Сумської області
від 07.02.2007 року за №3-Ж про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії державного
службовця - незаконним.

Постанова набирає чинності негайно з моменту
її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з
дня виготовлення постанови у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Ю.М.Філатов

Судді: Н.В.
Шевцова

Н.С.Водолажська