Справа № 22а-203/2007
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2007-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а -203/2007 Головуючий суддя
у 1-ій Категорія статобліку - 21
інстанції - Руденко М.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

“19” липня 2007 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Сафронової С.В. (доповідача)

суддів: Поплавського
В.Ю.

Уханенко С.А.

при секретарі

судового засідання: Портненко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 27
лютого 2007 року

у адміністративній справі № 2а-12/07 за позовом
ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України Красногвардійського району міста
Дніпропетровська „про неправильне
нарахування пенсії”, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2006 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в
якому просив зобов'язати управління пенсійного фонду України у
Красногвардійському районі м.Дніпропетровська перерахувати пенсію, призначену
йому на 01.01.2004 року і 01.01.2006 року та виплатити йому недоплачену частку
пенсії за період з 01.01.2004 року з врахування подвійної процентної ставки НБУ
за весь період недоплати.

При судовому розгляді справи позивач неодноразово доповнював, змінював та
уточнював свої позовні вимоги, в результаті чого відмовився від позовних вимог
стосовно зарахування до стажу роботи
одного місяця за неповний місяць стажу - 9 днів, за які в Пенсійний фонд
сплачено страхові внески більш ніж мінімальний внесок, а також щодо зарахування
в стаж періодів перерви між роботою, які зараховуються в непереривний стаж, не
зарахований 1 день стажу за 01.02.2004 року та вимог щодо сплати матеріальної
шкоди, нанесеної йому у зв'язку з
перенесенням строків виплати пенсії. При цьому, позивач просив суд
зобов'язати відповідача по справі: зарахувати в його стаж період навчання в
інституті з 22.12.1965 р по 09.03.1966 р., що складає 2 місяця 19 днів; в
період з 01.07.2000 р. по 31.12.2005 р. виключити 10% його стажу, а саме 58
місяців; врахувати в стаж пільги Крайньої Півночі за період роботи по договорам
з 15.03.1971 р. по 15.08.1973 р., тобто 1 рік 2 місяця та 16 днів до стажу додатково;
провести перерахунок заробітної плати за період з 1969-1973 р.р. у
відповідності до відомостей, зазначених в наданій ним в травні 2006 р. довідці
про заробіток за 1968-1973 р.р.; провести індексацію заробітної плати за період
з 01.09.2003 р. по 30.09.2006 р. та за період з 01.10.2006 р.; провести
перерахунок коефіцієнтів по заробітній платі за 1968-1973 р.р. Після
перерахунку пенсії по вищезазначеним підставам, просить зобов'язати відповідача
виплатити йому недоплачену частку пенсії з врахуванням штрафних санкцій
(подвійної процентної ставки НБУ) та судові витрати, що в загальній сумі
складає 1891,22 грн.

Постановою Красногвардійського
районного суду міста Дніпропетровська від 27 лютого 2007 року в
задоволені позову ОСОБА_1 було відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі, позивач
посилаючись на те, що окремі пункти його позовної заяви були судом спотворені,
а припущення по окремим нормам законів про пенсійне забезпечення були прийняті
судом на користь відповідача по справі, просить переглянути справу та скасувати
постанову суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає
апеляційну скаргу ОСОБА_1 підлягаючою частковому задоволенню, а постанова суду
першої інстанції частковому скасуванню виходячи з наступного

Відмовляючи ОСОБА_1. в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з
того, що при призначенні йому у 2002 році пенсії,
відповідачем було правильно враховано до
стажу позивача в умовах Крайньої Півночі період з 01.03.1966 року по 14.03.1971 року, який обчислено у полуторному розмірі та
відповідно визначено його загальний стаж 37 років 09 місяців 08 днів, без
врахування часу навчання в Томському
політехнічному інституті у період з 31.12.1965 р. по 20.02.1966 р., а також періоду роботи в умовах Крайньої
Півночі з 15.03.1971 року по 15.08.1973
року. За висновками суду, з врахуванням стажу роботи позивача після
липня 2000 року, його загальний стаж роботи склав 44 років 7 місяців.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановивши
фактичні обставини справи, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав
для зарахування до стажу позивача періоду
роботи в умовах Крайньої Півночі період
з 15.03.1971 року по 15.08.1973 року, тобто 1 року 1 місяців та 16 днів.
Суд мотивував своє рішення тим, що між позивачем та Північним машинобудівним підприємством укладався строковий трудовий договір НОМЕР_3 на період з
14 березня 1966 року по 14 березня 1971 року, і після сплину строку його дії,
договір між ними не переукладався та не продовжувався.

Проте, відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування”, період роботи до 1 січня 1991 року в
районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої
Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до
страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло
до 1 січня 1991 року.

Відповідно до
п.110 Порядку призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою
Ради Міністрів СРСР від З серпня 1972 р. (із змінами і доповненнями), робота в районах Крайньої Півночі і
місцевостях, прирівняних до них, з 1 березня 1960 р. зараховується до стажу в
полуторному розмірі за умови, що працівник мав право на пільги за ст. 5 Указу
Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 р. “Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, до них
прирівняних”.

Пільгове обчислення
страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких
поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року “Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої Півночі”, постанови Ради Міністрів Союзу РСР
від 10 лютого 1960 року N 148 “Про порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року “Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі”, Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967
року “Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і
в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі”.

Згідно з ч.4 ст.24
Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” періоди
трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для
призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до
страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених раніше чинним
законодавством. При цьому за кожний повний рік стажу роботи, до набрання
чинності цим Законом, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників,
затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала право на
пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по
одному року.

Пільгове
обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або
письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в
районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої
Півночі та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними
нормативно-правовими актами.

Таким чином,
колегія суддів дійшла до висновку, що підставою для кратного вирахування
стажу роботи у районах Крайньої Півночі та прирівняних до них
районів, можуть бути не тільки
письмові договори, але і будь-які
інші документи, які підтверджують поширення
на робітників пільг, передбачених вищевказаними Указами
Президії Верховної Ради СРСР.

Як вбачається архівної довідки ФДУП „Виробниче об'єднання
„Північне машинобудівельне підприємство” від 21.10.2003 р. НОМЕР_1 (а.с.33)
позивач працював на зазначеному підприємстві з 10.06.1966 р. по15.08.1973 р. з
доплатою до заробітної плати по районному коефіцієнту 1,4 на посадах ст.
інженера-програміста, начальника бюро ІВЦ. Згідно до довідки про розмір
заробітної плати позивача за період його роботи з серпня 1968 р. по липень 1973
р. на ФДУП „Виробниче об'єднання „Північне машинобудівельне підприємство”
(а.с.13) зарплата вибрана з врахуванням районного коефіцієнта та пільг Крайньої
Півночі.

Колегія суддів
вважає, що зазначеними документами підтверджується, що на ОСОБА_1 поширювалися пільги встановлені для працівників, які працювали
в в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Твердження відповідача щодо неможливості врахування пільги по обчисленню стажу роботи позивача (1 рік за 1,5 роки) в період його
роботи в умовах Крайньої Півночі з 15.03.1971 року по 15.08.1973 року із-за того, що
договір позивачем не переукладався та не продовжувався - не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки за
загальним правилом, якщо після закінчення
терміну дії строкового трудового договору трудові відносини фактично тривають і
жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається
продовженою на невизначений строк.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги
положення Угоди про гарантії прав громадян
держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав
у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року,
відповідно до пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та
членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої
вони проживають. Розмір пенсії переглядається відповідно до законодавства
держави - учасниці Угоди за новим місцем проживання пенсіонера, а
обчислення проводиться з заробітку
(доходу) за періоди
роботи, які зараховуються до
трудового стажу.

Статтею
6 цієї Угоди визначено, що для встановлення права на пенсію, в тому числі
пенсії на пільгових
умовах і за
вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди, враховується
трудовий стаж набутий на території будь-якої з цих держав,
а також на

території колишнього СРСР за час до вступу
в силу цієї
Угоди. Обчислення пенсії проводиться з заробітку за період роботи,
який зараховується в трудовий стаж.

Таким чином, оскільки позивач
працював з березня 1966 р. по серпень 1973 р. в районах Крайньої Півночі і в
його заробіток входив районний коефіцієнт за роботу в районах Крайньої Півночі, то на нього
поширюється дія Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у галузі
пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р. і він має право на врахування
районного коефіцієнта при обчислені пенсії за законодавством України.

За таких
обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог
стосовно врахування періоду його роботи з 15.03.1971 р. по 15.08.1973 р. в
умовах Крайньої Півночі - допустив порушення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення питання в цій частині позову.

Крім того,
колегія суддів вважає помилковим рішення суду першої інстанції в частині
відмови ОСОБА_1. в задоволені позовних вимог щодо зарахування до стажу період
його навчання в інституті з 22.12.1965 р. по 09.03.1966 р., оскільки даний
період навчання підтверджується записом в трудовій книжці позивача.

Посилання суду
першої інстанції на постанову
Кабінету Міністрів України від
12.08.1993 року №
637 „Про затвердження Порядку
підтвердження наявного трудового стажу”
для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній є безпідставним.
Відповідно до пункту 1
постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637
основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній
трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем
роботи, служби, навчання, а також архівними
установами.

Факт навчання
позивача в інституті, підтверджується
записом в трудовій книжці (а.с.17), відповідно до якого позивач вибув із
числа студентів Політехнічного інституту 09.03.1966 р.

Наявною в
матеріалах справи довідкою Політехнічного інституту НОМЕР_2 від 18.12.2002 р.
(а.с.36), на яку посилається суд як на підставу для відмови у задоволені позову
- запис в трудовій книжці позивача про його навчання до березня 1966 року не
спростовується, а більш того підтверджується вказування на нормативний строк навчання позивача 5 років 6
місяців.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу
роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних
закладах.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції
при вирішенні вищенаведених вимог позивача було допущено порушення норм
матеріального права, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції
в цій частині підлягає скасуванню, з
постановленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 щодо зобов'язанням
Управління пенсійного фонду України
Красногвардійського району м.Дніпропетровська перерахувати пенсію
позивача з урахуванням часу його навчання в Томському політехнічному інституті у період з
31.12.1965 р. по 20.02.1966 р., що складає 2 місяця 19 днів, а також з
врахуванням додатково періоду його роботи в
умовах Крайньої Півночі у період з 15.03.1971
року по 15.08.1973 року, тобто 1 року 1 місяців та 16 днів.

Враховуючи, що відповідно до Закону
України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, саме територіальним органам
Пенсійного фонду надано право та покладено обов'язок по обчисленню сум
страхових внесків за минулі періоди, обчисленню страхового стажу, визначенню
коефіцієнту для обчислення розміру пенсії, а також визначенню розміру та
перерахунку передбачених цим Законом пенсійних виплат, коллегія суддів не
вважає можливим без попереднього перерахунку відповідачем пенсії позивача з
врахуванням часу його навчання в Томському
політехнічному інституті та періоду
його роботи в умовах Крайньої Півночі, вирішувати в судому порядку
питання про визначення загального трудового
стажу позивача та коефіцієнту для
обчислення розміру пенсії.

Висновки суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 в іншій частині позову
ґрунтуються на вимогах нормативних актів України, є належним
чином мотивованим і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального закону, у тому числі і
тих, на які посилався скаржник.

Доводи
апеляційної скарги, висновків суду першої інстанцій в цій частині не
спростовують, оскільки ґрунтуються на
невірному трактуванні скаржником наведених норм
матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції повинно бути залишено без змін, стосовно відмови в задоволені
вимог позивача: виключити 10% його стажу, а саме 58 місяців, в період з
01.07.2000 р. по 31.12.2005 р.; провести перерахунок заробітної плати за період
з 1969-1973 р.р. у відповідності до відомостей, зазначених в наданій ним в
травні 2006 р. довідці про заробіток за 1968-1973 р.р.; провести індексацію
заробітної плати за період з 01.09.2003 р. по 30.09.2006 р. та за період з
01.10.2006 р.; провести перерахунок коефіцієнтів по заробітній платі за
1968-1973 р.р., а також зобов'язання
відповідача виплатити йому недоплачену частку пенсії з врахуванням штрафних
санкцій (подвійної процентної ставки НБУ) та судові витрати, що в загальній
сумі складає 1891,22 грн.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202, ст.205 КАС України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська
від 27 лютого 2007 року скасувати в частині відмови зарахування до трудового
стажу ОСОБА_1 часу його навчання в Томському
політехнічному інституті у період з 31.12.1965 р. по 20.02.1966 р., що
складає 2 місяця 19 днів, а також періоду
його роботи в умовах Крайньої Півночі у період з 15.03.1971 року по 15.08.1973 року, тобто 1 року 2 місяців та
16 днів.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України Красногвардійського району
міста Дніпропетровська провести
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з зарахуванням до його трудового стажу час навчання
в Томському політехнічному інституті у
період з 31.12.1965 р. по 20.02.1966 р., що складає 2 місяця 19 днів, а
також періоду роботи в умовах Крайньої
Півночі у період з 15.03.1971 року по
15.08.1973 року, тобто 1 року 1 місяців та 16 днів.

В іншій частині постанову
Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 27 лютого 2007
року - залишити без змін.

У повному обсязі постанова суду буде виготовлена 23 липня 2007 року

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з часу виготовленні повного тексту.

Судді