Справа № 2-а-7638/07
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2007-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул. Островського, 14
Справа №2-а-7638/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2007 року м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд

в складі головуючого: судді Мельник-Томенко Ж.М.

при секретарі Пивовар І.М.

за участю:

позивача - ОСОБА_1, представника
позивача - ОСОБА_2,

відповідача - Охрімовиький Я.В., Крапивницька С.М. - представники за
довіреностями,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За позовом: суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1

До: Вінницької міжрайонної державної
податкової інспекції

Про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов до Вінницької міжрайонної державної податкової інспекції про
визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що за результатами виїзної планової
перевірки позивача прийнято відповідачем податкове повідомлення-рішення
31.05.2007 року, яким визначено суму податкового зобов'язання 6125,72 грн. за
платежем податок з доходів з фізичних осіб, оскільки всі кошти, які надходили
на рахунок позивача без виключення повинні оподатковуватись податком з доходів
з фізичних осіб.

Позивач вважає, що дане рішення є незаконним та підлягає скасуванню на тій
підставі, що оскільки він працює за посередницькими договорами, то на його
поточний рахунок надходять суми не лише його винагороди, а й суми призначені
для виконавця транспортних послуг, а тому ним не порушено вимоги Указу
Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва» в частині перевищення 500000 грн. обсягу виручки від
реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік.

На підтвердження позовних вимог позивач надав суду договори про надання
експедиторських послуг, акти погодження ціни за автотранспортні перевезення,
договори на перевезення вантажів автомобільним транспортом, акти виконаних
автотранспортних робіт, розрахунок суми транзитних коштів за даними акта
погодження ціни та звірки взаєморозрахунків, актів звірки взаємних розрахунків.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали
повністю і просили його задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив на тій підставі, що під час проведення
перевірки встановлено, що позивач не мав права перебувати на спрощеній системі
оподаткування, оскільки ним в період 01.07.2005 року по 30.09.2005 року та в
період 01.01.2006 року по 31.12.2006 року порушено вимоги Указу Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» в
частині перевищення 500000 грн. обсягу виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік, а тому повинен був перейти на загальну систему
оподаткування, облік та звітності, оскільки відповідно до ст.1 вищевказаного
Указу Президента України виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) вважається сума фактично отримана суб'єктом підприємницької діяльності
на розрахунковий рахунок або (та) в касу.

Представники відповідача в судовому засіданні ці заперечення підтримали і
просили в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов
висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ст.1 Указу Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» установлено, що спрощена система
оподаткування, обліку та звітності
запроваджується для таких суб'єктів малого підприємництва: фізичних осіб, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної
особи і у
трудових відносинах з
якими, включаючи членів їх сімей,
протягом року перебуває
не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Позивач в 2005 та 2006 році перебував на спрощеній системі оподаткування,
що стверджується свідоцтвами про сплату єдиного податку та мав право на
здійснення наступних видів діяльності: вантажні перевезення, експедиторські
послуги, шино монтаж, роздрібна торгівля, ремонт та покраска автомобілів
(свідоцтво серія НОМЕР_1 від 01.01.2005 року, свідоцтво серія Г від 01.01.2006
року).

Перевіркою, проведеною відповідачем 31.05.2007 року встановлено, що позивач
за період з 01.07.2005 року по 30.09.2005 року мав виручку в сумі 690460,93
грн. відповідно до надходжень на розрахунковий рахунок, за період з 01.10.2005
року по 31.12.2005 року виручку в сумі 759789,45 грн., відповідно до надходжень
на розрахунковий рахунок за період з 01.01.2006 року по 31.12.2006 року в сумі
2601811,99 грн.. А тому, як вважає відповідач, позивач втратив право на
спрощену систему оподаткування, оскільки порушив вимоги ст.1 вищевказаного
Указу.

Чинним
законодавством України, в тому числі Господарським кодексом України та
Цивільним Кодексом України, Законом України «Про транспортно-експедиторську
діяльність» стосовно правового
регулювання перевезення вантажів встановлено наступне.

Перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов'язана з
переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання
залізницями, автомобільним дорогами, водними та повітряними шляхами, а також
транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення
вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Допоміжним
видом діяльності, пов'язаним з перевезенням вантажу, є транспортна експедиція
(ст.306 Господарського Кодексу України).

Відповідно до ст.929 Цивільного Кодексу України за договором транспортного
експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок
другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених
договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором
транспортного експедирування може бути
встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом
і за маршрутом, вибраним експедитором
або клієнтом, зобов'язання експедитора
укласти від свого імені або від імені клієнта
договір перевезення вантажу,
забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання,
пов'язані з перевезенням. Договором
транспортного експедирування може бути
передбачено надання
додаткових послуг.

Ст.1
Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначає, що
експедитор - це суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його
рахунок виконує або організовує виконання транспортно-еспедиторських послуг,
визначених договором транспортного експедирування; клієнт - це споживач послуг
експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного
експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені,
доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання
визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх,
включаючи плату експедитору. Ст.2 вищевказаного
Закону визначає, що положення цього Закону поширюються також на випадки,
коли обов'язки експедитора виконуються перевізником.

Відповідно
до ст.8 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитори
за дорученням клієнтів здійснюють оформлення товарно-транспортної документації
та її розсилання за належністю,
розрахунки з транспортними організаціями за перевезення, зберігання
вантажів, надають інші допоміжні та супутні перевезенням
транспортно-експедиторські послуги, що передбачені договором транспортного
експедирування і не суперечать законодавству.

За договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор)
зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або
організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням
вантажу. Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за
належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитора не
включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених
до виконання договору транспортного експедирування (ст.9 вищевказаного Закону).

Таким чином, суб'єкт підприємницької діяльності, здійснюючи свою діяльність
на підставі експедиторського договору, не має права власності на кошти, що
надходять на його рахунок, як транзитні, тобто ті, які залучені для виконання
договору.

Отже, в суб'єкта малого підприємництва, що здійснює свою діяльність на
підставі експедиторських договорів, оподаткуванню підлягає виручка, яка
належить такому суб'єкту підприємницької діяльності від реалізації ним своєї
продукції (товарів, робіт, послуг).

Проведеною перевіркою відповідач встановив, що позивач здійснював
транспортно-експедиторську діяльність, та всі кошти без виключення зарахував до
бази оподаткування. В підтвердження свого висновку відповідач надав розрахунок
суми виручки за перевіряємий період від 27.08.2009 року, до якої входить сума
надходжень на рахунок позивача.

З даним висновком не можна погодитись, оскільки, ст.1 Указу Президента
України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва» встановлено, що виручкою від реалізації вважається сума фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу продукції
(товарів, робіт, послуг). Тобто виручкою вважається сума, що надійшла на
розрахунковий рахунок та в касу суб'єкта підприємницької діяльності, та яка
належить такому суб'єкту підприємницької діяльності від реалізації ним своєї
продукції (товарів, робіт, послуг).

Позивачем в судове засідання надано договори
про надання експедиторських послуг, договори на перевезення вантажів
автомобільним транспортом, акти погодження ціни за автотранспортні перевезення,
розрахунок суми транзитних коштів за даними акта погодження ціни та звірки взаєморозрахунків,
які підтверджують, що сума виручки, яка йому належить від
наданих ним послуг не перевищує 500000 грн. в рік (2005 рік - 403202,62 грн., 2006 рік -
419043,48 грн.).

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти позову.

Заперечення та документи, надані відповідачем, не містять доказів
правомірності прийнятого ним рішення. А тому вимоги ч.2 ст.71 КАС України щодо
свого обов'язку довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності
відповідачем не виконано.

Згідно ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені
судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 2, 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 161 -
163, 167, 255 - 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до
Вінницької міжрайонної державної податкової інспекції про визнання
протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити
повністю.

2. Визнати
протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Вінницької
міжрайонної державної податкової інспекції від 31.05.2007 року № НОМЕР_2.

3. Стягнути з
Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 грн.40 коп. судових витрат.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з
дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або у термін, встановлений для подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, ухвала суду
першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Мельник-Томенко Ж.М.

Постанова в повному обсязі
виготовлена 04 вересня 2007 року.