Справа № 1/77
Суддя: Бачун О.В.
Дата ухвалення: 2007-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

вул. Десятинна, 4/6
№ 1/77
Міністерства внутрішніх справ України
3-і особи ОСОБА_2 ОСОБА_3
визнання протиправними дій та поновлення на роботі
Суддя Бачун О.В.
Судді
Цвіркун Ю.І. Секретар Саратова О.В.
Від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_4 -п/к
(дов. від 22.08.07 р.)
відповідача: Жиденко В.В. -п/к (дов. від 30.03.07 р. №03/2007)
3-ї особи: ОСОБА_5 -п/к (дов. НОМЕР_1)
3-ї особи-2: не з'яв., не зважаючи на повідомлення
Обставини справи:
Позовні вимоги заявлені про
визнання протиправними дій Міністра внутрішніх справ України Цушка В.П. щодо
примушення позивача звільнитися із займаної посади, визнання незаконним
звільнення позивача з посади начальника Головного управління МВС України в
Одеській області, зобов'язання відповідача поновити позивача на посаді
начальника Головного управління МВС України в Одеській області.
Ухвалою суду від 13.09.07 р.
відкрито провадження в адміністративній справі та призначено попереднє судове
засідання на 25.09.07 р. о 12:50.
В попередньому судовому засіданні
25.09.07 р. суд перевірив повноваження представників сторін, а також виконання
вимог ухвали від 13.09.07 р.
Присутній представник позивача
підтримав заявлені позовні вимоги; представники відповідача усно заперечили
проти задоволення позовних вимог.
Ухвалою суду від 25.09.07 р.
закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на
09.10.07 р. о 15:30 у складі колегії суддів.
Також ухвалою суду залучено до
участі по справі в якості 3-х осіб на стороні відповідача без самостійних вимог
на предмет спору ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), начальника Головного управління МВС
України в Одеській області та Цушка Василя Петровича, Міністра внутрішніх справ
України, викликано до судового засідання свідків ОСОБА_6 (АДРЕСА_2); ОСОБА_7
(АДРЕСА_3); ОСОБА_8 (АДРЕСА_4).
В судовому засіданні 10.10.07 р.
оголошено резолютивну частину постанови про задоволення позовних вимог.
Ознайомившись з матеріалами справи,
заслухавши пояснення представників сторін та 3-х осіб, суд, -
Позивач працював на посаді начальника
Головного управління МВС України в Одеській області з вересня 2006 р.
За час проходження служби свої
обов'язки виконував сумлінно, жодних стягнень не отримував.
17.01.07 р. Міністром внутрішніх
справ Цушком В.П. проводилась нарада з керівниками Головних управлінь та
управлінь МВС України. Після наради Міністр зібрав в окремому залі міністерства
всіх керівників Головних управлінь та управлінь МВС, де їм була поставлена
вимога написати рапорти про звільнення. Свою вимогу Міністр внутрішніх справ
Цушко В.П. мотивував політичною ситуацією, яка відбулася в Міністерстві у
зв'язку із зміною керівництва. Всім присутнім було повідомлено, що якщо вони не
напишуть рапорти про звільнення, то тоді він або ліквідує їхні посади, або
знайде інший метод звільнити.
17.01.07 р. позивач написав рапорт
про звільнення із займаної посади. В цей же день, його згідно наказу №53 о/с
від 17.01.07 р. звільнено із займаної посади та переведено в резерв МВС
України, де він і перебуває по даний час.
З 18.01.07 р. по 29.03.07 р. позивач
перебував у черговій відпустці, а з 26.03.07 р. по 23.07.07 р. перебував на
лікуванні у зв'язку з погіршенням стану свого здоров'я.
Своє звільнення із займаної посади
позивач вважає незаконним, оскільки рапорт про звільнення ним написаний був під
психологічним тиском Міністра внутрішніх справ Цушка В.П., який 17.02.07 р.
після наради з керівниками Головних управлінь та управлінь МВС України,
поставив вимогу написати всім рапорти про звільнення. Свою вимогу Міністр
внутрішніх справ Цушко В.П. мотивував політичною ситуацією, яка відбулася в
Міністерстві у зв'язку із зміною керівництва. Всім керівникам, які були
присутні на зустрічі з Міністром було повідомлено, що якщо вони не напишуть
рапорти про звільнення, то тоді він або ліквідує їхні посади, або знайде інший
Позивач в судовому засіданні
повністю підтримав викладені позовні вимоги та просив їх задовольнити.
- МВС України - позовні вимоги не визнав в повному обсязі з наступних підстав.
17.01.07 р. до Міністерства внутрішніх
справ України звернувся ОСОБА_1 з рапортом, в котрому просить Міністра
внутрішніх справ України звільнити його з посади начальника Головного
управління МВС України в Одеській області.
Наказом МВС України №53 о/с від
17.01.07р. генерал-лейтенанта міліції ОСОБА_1 зараховано в розпорядження МВС
України, звільнивши з посади начальника ГУ МВС України в Одеській області.
Жодного тиску при написанні рапорту на позивача не чинилось, крім того позивач
не звертався до МВС України стосовно неправомірності його звільнення та
відкликання свого рапорту від 17.01.07р., що може свідчити про його власне
бажання звільнитись, а не наявність з боку Міністра внутрішніх справ України
будь-якого психологічного тиску на позивача.
Представник 3-ї особи
на стороні відповідача - начальника Головного управління МВС України в
Одеській області ОСОБА_2 - позовні вимоги не визнав в повному обсязі з
На даний час становище позивача не
погіршилось, він перебуває в резерві МВС України, йому виплачують заробітну
плату. В Головному управлінні МВС України в Одеській області відбулось
скорочення штатів працівників, хоча посада начальника Головного управління МВС
України в Одеській області залишилась.
Заслухавши пояснення сторін,
оцінивши зібрані по справі докази, в тому числі, покази свідків, суд вважає
позов підставним та таким, що підлягає до задоволення.
Суд вважає, що Міністром внутрішніх
справ Цушком В.П. було вчинено психологічний тиск на своїх підлеглих з метою
змушення їх написати рапорти про звільнення. В підтвердження цього свідчить
обставина, що було звільнено всіх керівників головних управлінь та управлінь
МВС України - близько 30 осіб - та майже всі рапорти були написані в один день,
після наради Міністра внутрішніх справ Цушка В.П. з керівниками Головних управлінь
та управлінь МВС України.
Із пояснення позивача вбачається,
що рапорт 17.01.07 р. він писав не добровільно, а під примусом Міністра МВС
України, який обґрунтовував це зміною політичної ситуації та тим, що у випадку
відмови у написанні рапортів буде проведена реорганізація главків та управлінь,
організовані перевірки на місяцях та ін.
Сам позивач мав підстави переживати
за наслідки невиконання вимоги Міністра МВС України, так як члени його сім'ї
займають відповідальні посади в системі МВС України, і вони могли бути піддані
Такі міркування суду
підтверджуються показами допитаних свідків -колишніх керівників територіальних
Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він
працював на посаді начальника УМВС у м.Севастополі та був присутнім 17.01.07 р.
на нараді Міністра внутрішніх справ Цушка В.П. з керівниками Головних управлінь
та управлінь МВС України. Там були присутні майже всі керівники Головних
управлінь та управлінь МВС України. Після наради Міністр Цушко В.П. зібрав в
окремому залі Міністерства тільки всіх керівників Головних управлінь та
управлінь МВС, де їм поставив вимогу написати всім рапорти про звільнення.
Вимогу Міністр внутрішніх справ Цушко В.П. мотивував політичною ситуацією, яка
відбулася в міністерстві у зв'язку із зміною керівництва. Всім було сказано, що
якщо вони не напишуть рапорти про звільнення, то тоді він знайде метод
звільнення. Оскільки свідок давно працює в системі МВС, то він знає, що
невиконання вимоги Міністра може негативно відбитись не тільки на його службі,
але і на його підлеглих, то він змушений був написати рапорт про звільнення.
Можливості не написати рапорт в нього не було. Начальник департаменту кадрів
МВС України приніс чисті лити паперу і всі присутні писали рапорти про
Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він
працював на посаді начальника УМВС Вінницької області та був присутнім 17.01.07
р. на нараді Міністра внутрішніх справ Цушка В.П. з керівниками Головних
управлінь та управлінь МВС України. Свідок рапорт не писав, і 19.01.07 р. його
викликали до І-го заступника Міністра Корнієнка, після відпустки 25.05.07 р.
він був звільнений з займаної посади.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він
працював на посаді начальника УМВС Тернопільської області. На нараді Міністра
внутрішніх справ Цушка В.П. з керівниками Головних управлінь та управлінь МВС
України, яка проходила 17.01.07 р., він присутній не був, оскільки перебував на
лікарняному. Але на цій нараді був присутнім його заступник, який йому
повідомив, що Міністр Цушко В.П. поставив вимогу написати рапорти про
звільнення всім керівникам Головних управлінь та управлінь МВС. Через декілька
днів свідок був запрошений до Міністра внутрішніх справ Цушка В.П., де була
поставлена вимога написати заяву про звільнення, оскільки на це є політична
воля. Свідку була сказано, що після звільнення йому буде запропоновано
аналогічна займаній посада. Під психологічним тиском свідок написав заяву про
звільнення та його було зараховано в розпорядження МВС України, де він і
перебуває по сьогоднішній день. Жодних посад, аналогічних займаній, йому не
пропонувалось. Йому відомо, що в Івано-Франківській, Закарпатській, АРК Крим,
Кіровоградській УМВС України організовані перевірки тих керівників, які рапорти
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він
працював на посаді начальника УМВС Волинської області та був присутнім 17.01.07
р. на нараді Міністра внутрішніх справ Цушка В.П. з керівниками Головних
управлінь та управлінь МВС України. Коли хтось з керівників заявив, що вимоги
Міністра є незаконними, і вони можуть звернутись до суду, то Міністр відповів,
що це вже його проблема. Можливості не написати рапорт в свідка не було,
оскільки він розумів, що це може негативно відбитись не тільки на його службі,
але і на його підлеглих. Свідок також повідомив, що рапорти про звільнення
змушені були написати всі керівники Головних управлінь та управлінь МВС.
Свідок пояснив, що Міністр сказав,
що зробить з управління «главк»і звільнить його з посади. В липні він написав
заяву про звільнення не з власної волі, а з примусу.
Суд приймає вищевказані пояснення
свідків в якості належних доказів по справі.
Відповідно до вимог ст.19
Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 3 Закону України
«Про міліцію»у підрозділах міліції не допускається діяльність політичних
партій, рухів та інших громадських об'єднань, що мають політичну мету. При
виконанні службових обов'язків працівники міліції незалежні від впливу
будь-яких політичних, громадських об'єднань.
Ст. 18 Закону України «Про
міліцію»встановлює, що порядок та умови проходження служби в міліції
регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів
внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.10. Положення про проходження
служби особовим складом органів внутрішніх справ, особи рядового і
начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма
соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами,
виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією України та іншими
законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з
умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів
внутрішніх справ і цим Положенням.
Відповідно до п.24 Положення про
проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, в разі
незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового,
начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на
попередній роботі (посаді).
Відповідно до п. 64 п. «ж»Положення
звільнення осіб вищого начальницького складу проводиться за власним бажанням
при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов'язків.
Стосовно звільнення позивача судом
не встановлено висловлення ним наміру звільнитися саме з таких підстав.
Згідно пояснення позивача, його не
ознайомлено з наказом про звільнення; представник відповідача не надав доказів
ознайомлення позивача з наказом про звільнення.
Суд вважає, що позивачем не
пропущено термін звернення до суду, так як він не отримав наказ про звільнення
взагалі, не розписувався на оригіналі, трудова книжка йому не вручалася, так як
він зарахований в резерв МВС України.
Після закінчення відпустки
знаходився на лікарняному по 23.07.07р. Тому суд вважає, що строк звернення до
суду позивачем не пропущено.
У зв'язку з наведеним суд приходить
до висновку про те, що місячний термін для оскарження, передбачений ст. 233
КЗпП України, позивачем не пропущено.
На підставі вищенаведеного, ст.
160-163, 186, 256 КАС України, суд, -
1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Визнати протиправними дії Міністра
внутрішніх справ України Цушка Василя Петровича щодо примушення ОСОБА_1
звільнитися із займаної посади.
3. Визнати незаконним звільнення ОСОБА_1
з посади начальника Головного управління Міністерства внутрішніх справ України
в Одеській області на підставі наказу №53 о/с від 17.01.07 р.
4. Зобов'язати Міністерство внутрішніх
справ України поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління МВС
України в Одеській області.
5. Постанова в частині поновлення
ОСОБА_1 на посаді начальника Головного управління МВС України в Одеській
області підлягає до негайного виконання.
6. Постанова може бути оскаржена в
порядку ст. 186 КАС України.
Головуючий Суддя
Судді