Справа № 22а-236/2007р.
Суддя: Савченко О.В.
Дата ухвалення: 2007-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22а-236/ 2007 р. Головуючий у 1 інстанції: Урупа
Суддя-доповідач:
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15лютого2007 року М.Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі: -

головуючого: Савченко
О.В.;

суддів: Мануйлова Ю.С.

Гончара
О.С. при секретарі: Тахтаул О.М. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною скаргою

Управління праці,
соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради (далі - УПСЗтЖС
Мелітопольської міської ради)

на постанову
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від "17" листопада 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до УПСЗіЖС Мелітопольської міської ради про стягнення
недоплаченої щорічної разової грошової допомоги інваліду війни, -

ВСТАНОВИЛА:

18 серпня 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до УПСЗтЖС Мелітопольської міської ради про
стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги інваліду війни 2 групи у сумі 14499 гр.36 коп. та 2000 гр. моральної
шкоди.

У позові зазначав, що він є інвалідом війни 2 групи. Згідно
ст. 13 Закону

України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5

травня, як інвалід війни, він має право на
отримання разової грошової допомоги у

розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком. Такі виплати проводилися не
в повному

обсязі: Сума
недоплаченої допомоги складає за 1999
- 2006 роки 14499 грн. 36 коп.

Зазначену суму
він просив стягнути з відповідача на його користь, а також 2000гр. у

відшкодування
моральної шкоди.

Постановою
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від "17" листопада 2006 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з УПСЗтЖС Мелітопольської
міської ради на користь ОСОБА_1 2326
грн. недоплати разової грошової допомоги, як інваліду війни, за 2006 рік.

В апеляційній
скарзі УПСЗтЖС Мелітопольської міської ради, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, просить постанову суду першої інстанції у частині
задоволення вимог ОСОБА_1- скасувати та прийняти нову постанову.

Заслухавши у
засіданні апеляційного суду доповідача, переглянувши рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних
висновків.

2

Відповідно ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

В частині
відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на
його користь сум грошової допомоги, які він вважає недоплаченими йому за 1999-2005роки, та
моральної шкоди рішення суду першої інстанції не оскаржено.

Відносно
позовних вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 2326 грн. разовій
грошовій допомоги, за 2006
рік, як інваліду війни, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку
про їх задоволення.

В цій частині
позовних вимог апеляційний суд приходить до висновку про їх невідповідність
діючому законодавству, а тому постанова суду першої інстанції в цій частині має
бути скасована і постановлена нова про відмову в задоволенні позову.

Так, згідно п.3
ч. 1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд
апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно ст. 202 КАС України
підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або
питання.

Розглядаючи цю
частину позову, суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 2 КАС України, яка
вказує, що у справах щодо оскарження дій та бездіяльності суб'єктів владних
повноважень суд перевіряє, чи вчинені вони на підставі, у межах та у спосіб, що
передбачені законодавством України, з використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано, обґрунтовано, неупереджено, добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, своєчасно.

Необхідно
зазначити, що ст. 17-1 Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
передбачає, що щорічну грошову виплату разової грошової допомоги до 5 травня, в
розмірах, передбачених ст. ст. 12
- 16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Одночасно
Законом України від 25 грудня 1998 року „Про
внесення змін до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" визначено, що порядок виплати разової грошової допомоги ветеранам
війни визначається Кабінетом Міністрів України, який має щорічно у проекті
Державного бюджету України передбачати цільові кошти, необхідні для виплати
разової грошової допомоги ветеранам війни.

18 лютого 2004 року Кабінетом
Міністрів України за №
177 прийнято Постанову „Про забезпечення щорічної виплати разової грошової
допомоги, передбаченої Законом України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", у якій, зокрема, зазначено, що з метою реалізації
положень ст. 17-1 вказаного
Закону Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення
коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати цієї разової
грошової допомоги у розмірах, установлених законом про державний бюджет на
відповідний рік, і для подальшого перерахування їх місцевим органам праці та
соціального захисту населення.

За змістом ст. 21 Бюджетного
Кодексу України органи соціального захисту не мають власних коштів, а є лише
розпорядниками бюджетних коштів. Кошти бюджету, які отримують фізичні особи,
надаються їм лише через розпорядника бюджетних коштів

Відповідно ст.
ст. 87, 89 Бюджетного
Кодексу України до видатків, які здійснюють з Державного бюджету України,
належать державні програми соціальної допомоги, зокрема, щорічна разова грошова
допомога ветеранам війни (
ст. 87 БК
України).

3

Окрім
викладеного, необхідно взяти до уваги і те, що відповідно до п. 18 ст. 77 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2006
рік" на цей рік зупинено дію ч.5 ст.13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині визначення
розміру виплат щорічної разової грошової допомоги інвалідам війни.

Таким чином, під
час апеляційного розгляду справи встановлено, що органи соціального захисту при
виплаті вищезазначених коштів діяли відповідно до законодавства, а тому немає
передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо
виплати 2326 гр. за 2006 рік.

Керуючись ст. ст. 167,198,200,202,205,206
КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій
Мелітопольської міської ради задовольнити.

Постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької області від "17" листопада 2006 року по цій
справі в частині задоволення позовних вимог, - скасувати та постановити в цій частині нову наступного
змісту:

„Відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці, соціального захисту та
житлових субсидій Мелітопольської міської ради про стягнення, як інваліду
війни, щорічної разової грошової допомоги за 2006 рік у сумі 2326грн."

В решті постанова суду не оскаржувалась.

Постанова набирає законної сили
негайно, проте на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної
сили постанови суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді: