Справа № 22-а\402
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2007-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

5
березня 2007 року
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого - судді Олексієнка М.М.,

суддів: Косигіної
Л.М.,

Жигановської О.С., при секретарі
судового

засідання Нечипоренко
І.Г.,

з участю:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овруцького районного суду
від 11 грудня 2006 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру
радіологічного контролю та виконання заходів по ліквідації аварії на ЧАЕС
(надалі - обласний
центр радіологічного контролю), Головного управління праці та соціального
захисту населення Житомирської обласної державної адміністрації (надалі - Головне
управління праці та соціального захисту населення) про стягнення заборгованості
по виплатах, передбачених Законом України "Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі - Закон №796-12),

встанови ла:

У квітні 2006 року ОСОБА_1
звернулась до суду із зазначеним позовом. Вимоги обґрунтовувала тим, що, будучи
потерпілою від аварії на Чорнобильській АЕС, проживає та працює в зоні
гарантованого добровільного відселення, тому має право отримувати компенсацію,
передбачену Законом №796-12.
Проте, відповідачі нараховують кошти у розмірі, встановленому постановою
Кабінету Міністрів України №836
від 10.02.1996 року, що
є порушенням її прав. За проведеними підрахунками не доплачено за 2003-2005 роки 15407,50 грн., які і
просить стягнути.

Постановою
Овруцького районного суду від 11.12.2006
року в задоволенні позову відмовлено, за безпідставністю вимог. Суд виходив
з того, що позивачкою за оспорюваний період отримана компенсація згідно чинного
законодавства.

Справа №22 -а402 Головуючий
у 1 інстанції
Кондратюк В.І

Категорія 36 Доповідач
- суддя Олексієнко
MM.

2

Не погоджуючись
із судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову
суду скасувати, постановити нове, про задоволення позову, посилаючись на
порушення норм матеріального та процесуального права, які допущені судом першої
інстанції. Зокрема, на переконання скаржника, їй мали виплачувати компенсацію,
як потерпілій від аварії на Чорнобильській АЕС, в розмірах, передбачених
Законом №796-12, а не за
постановою КМУ №836 від 26.07.1996 року, оскільки
Закони України мають пріоритетне значення і вищу юридичну силу. Судом не
дотримано один із принципів адміністративного судочинства України, а саме - принцип
верховенства права. Не враховано роз'яснення, викладені в рішенні
Конституційного суду України, про те, що пільги, компенсації і гарантії не
можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесення змін до
чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала з мотивів,
викладених в ній, відповідачі до суду не з'явились.

Розглянувши
справу в межах, визначених ст.195 КАС України, колегія суддів приходить до
висновку про безпідставність вимог, викладених в апеляційній скарзі.

Законом №796-12 встановлено
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Зокрема, згідно ст.
ст. 37, 39 згаданого закону, громадянам виплачуються щомісячні
виплати на потерпілу дитину, допомоги в зв'язку з обмеженням споживання
продуктів місцевого виробництва, компенсації за роботу на території
радіоактивного забруднення, за шкоду, заподіяну здоров'ю, щорічну допомогу на
оздоровлення. Розмір виплат залежить від встановленого розміру мінімальної
заробітної плати.

Проте, як вірно
зазначив суд при постановленні рішення, Кабінет Міністрів України, виконуючи
вимоги, викладені в ст.
ст. 62, 67 Закону №796-12,
в постанові №836 від 26.07.1996 року роз'яснив
та встановив розміри компенсаційних виплат потерпілим від аварії на
Чорнобильській АЕС, тобто виконавчий орган діяв у межах наданих йому
повноважень.

Окрім того,
згідно ст.2 Закону України від 13.12.2001
року "Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2002 рік" до прийняття
Верховною Радою України змін до законів у нормах, для розрахунків яких
застосовується мінімальна заробітна плата, Кабінет Міністрів України здійснює
перегляд цих норм, виходячи з реальних можливостей видаткової частини
Державного бюджету України на поточний рік.

Законом України
"Про Державний бюджет" на оспорювані роки на здійснення фінансування
чорнобильських соціальних виплат передбачались кошти, виходячи із розмірів
виплат відповідно до постанови КМУ №836.

Отже, в межах
існуючих фінансових можливостей держава гарантує виплату окремих видів
компенсації і допомоги, в тому числі і тих, що є предметом позову, у розмірах,
визначених постановою КМУ №836
від 26.07.1996 року.
Позивач отримував доплати протягом спірного періоду у визначеному розмірі, що
підтверджується документами.

з

За даних
обставин, висновок суду щодо безпідставності позовних вимог є обгрунтованим,
відповідає чинному законодавству, матеріалам справи, тому підстав до скасування
постанови немає.

На підставі
наведеного, керуючись ст.
ст. 195, 198, 200, ч.І ст.205 КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Постанову Овруцького
районного суду Житомирської області
від 11 грудня 2006 залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня набрання законної сили.