Справа № К-3062/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2007-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № к- 3062/06
Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в складі:
Суддів
- Смоковича М.І.,
Мироненка О.В. (суддя -
справу у порядку письмового провадження,
без виклику осіб, які беруть участь у справі
за касаційною скаргою ОСОБА_1
рішення Ірпінського міського суду Київської області від 5 квітня
2004 року

та
ухвалу Апеляційного суду Київської області від 9 липня 2004
року

за скаргою ОСОБА_1

до прокурора м. Ірпіня - Оніщенка П.В.

на неправомірні дії прокурора м. Ірпіня - Оніщенка П.В.,-

В С Т А Н О В И ЛА :

У листопаді 2003 року ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою на неправомірні дії прокурора м. Ірпіня -
Оніщенка П.В., посилаючись на те, що вона 16 вересня 2003 року звернулася до
прокуратури із письмовою заявою «на неправомірне рішення Бучанської селищної
ради та неправомірні дії ТОВ «ТІС» щодо будівництва супермаркету
«Бучанський» та автостоянки в смт. Буча
Київської області, що порушує її конституційні права на безпечне для життя та
здоров»я довкілля». Заяву просила розглянути у відповідності до вимог Закону
України «Про звернення громадян» з її участю, що не було виконано.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 5 квітня 2004 року
було відмовлено у задоволенні скарги.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 9 липня 2004 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої та ухвалу
апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Верховний Суд України листом від 12
жовтня 2005 року на підставі п.10 "Прикінцевих та перехідних
положень" Кодексу адміністративного судочинства України, направив справу
для вирішення до Вищого адміністративного суду України.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 5 квітня
2004 року та ухвала Апеляційного суду Київської області від 9 липня 2004 року -
скасуванню, за направленням справи на новий судовий розгляд до того ж суду
першої інстанції, у зв'язку із порушенням норм процесуального права.

Суд, відмовляючи в задоволенні скарги, виходив з того, що перевірка по заяві скаржниці була проведена
відповідно до вимог Закону України «Про прокуратуру» та Закону України «Про
звернення громадян» і не було порушено особистих прав та свобод. Суб'єктом
оскарження не було створено перепон для реалізації ОСОБА_1 її конституційних
прав та свобод.

З таким висновком не можна погодитись, він є передчасним, оскільки судом не
було з'ясовано правомірність дій відповідача.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону
України «Про звернення громадян», при розгляді заяв чи скарг відповідні органи,
їх керівники та інші особи в межах своїх повноважень зобов'язані об'єктивно,
всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги і на прохання громадянина
запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи
скаргу.

Зі справи вбачається, що вона 16 вересня 2003 року звернулася до
прокуратури із письмовою заявою «на неправомірне рішення Бучанської селищної
ради та неправомірні дії ТОВ «ТІС» щодо будівництва супермаркету
«Бучанський» та автостоянки в смт. Буча
Київської області, що порушує її конституційні права на безпечне для життя та
здоров»я довкілля». Зазначає, що письмову заяву просила розглянути у
відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян».

При розгляді справи судом не були з'ясовані обставини розгляду відповідачем
заяви заявниці без її участі, всупереч вимогам закону, що має суттєве значення
для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного
суду не можна визнати такою, що відповідає вимогам закону і вони підлягають
скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної
інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм
матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної
інстанції.

Керуючись ст. ст.222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Ірпінського міського суду Київської області від 5 квітня 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду Київської області від 9 липня 2004 року - скасувати, справу
направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає, крім
випадків, передбачених ст.237 КАС України.

Судді:
Смокович М.І.

Горбатюк С.А.

Весельська Т.Ф.

Чумаченко
Т.А.

Мироненко О.В.

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

справа № к- 3062/06

У
Х В А
Л А

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

12 червня 2007
року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в складі:

Суддів
- Смоковича М.І.,

Горбатюка С.А.,

Весельської Т.Ф.,

Чумаченко Т.А.,

Мироненка О.В. (суддя - доповідач)

розглянувши
справу у порядку письмового провадження,
без виклику осіб, які беруть участь у справі

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на
рішення Ірпінського міського суду Київської області від 5 квітня
2004 року

та
ухвалу Апеляційного суду Київської області від 9 липня 2004
року

за скаргою ОСОБА_1

до прокурора м. Ірпіня - Оніщенка П.В.

на неправомірні дії прокурора м. Ірпіня - Оніщенка П.В.,-

В С Т А Н О В И ЛА :

У листопаді 2003 року ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою на неправомірні дії прокурора м. Ірпіня -
Оніщенка П.В., посилаючись на те, що вона 16 вересня 2003 року звернулася до
прокуратури із письмовою заявою «на неправомірне рішення Бучанської селищної
ради та неправомірні дії ТОВ «ТІС» щодо будівництва супермаркету
«Бучанський» та автостоянки в смт. Буча
Київської області, що порушує її конституційні права на безпечне для життя та
здоров»я довкілля». Заяву просила розглянути у відповідності до вимог Закону
України «Про звернення громадян» з її участю, що не було виконано.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 5 квітня 2004 року
було відмовлено у задоволенні скарги.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 9 липня 2004 року
апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої та ухвалу
апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Верховний Суд України листом від 12
жовтня 2005 року на підставі п.10 "Прикінцевих та перехідних
положень" Кодексу адміністративного судочинства України, направив справу
для вирішення до Вищого адміністративного суду України.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню, рішення Ірпінського міського суду Київської області від 5 квітня
2004 року та ухвала Апеляційного суду Київської області від 9 липня 2004 року -
скасуванню, за направленням справи на новий судовий розгляд до того ж суду
першої інстанції, у зв'язку із порушенням норм процесуального права.

Суд, відмовляючи в задоволенні скарги, виходив з того, що перевірка по заяві скаржниці була проведена
відповідно до вимог Закону України «Про прокуратуру» та Закону України «Про
звернення громадян» і не було порушено особистих прав та свобод. Суб'єктом
оскарження не було створено перепон для реалізації ОСОБА_1 її конституційних
прав та свобод.

З таким висновком не можна погодитись, він є передчасним, оскільки судом не
було з'ясовано правомірність дій відповідача.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону
України «Про звернення громадян», при розгляді заяв чи скарг відповідні органи,
їх керівники та інші особи в межах своїх повноважень зобов'язані об'єктивно,
всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги і на прохання громадянина
запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи
скаргу.

Зі справи вбачається, що вона 16 вересня 2003 року звернулася до
прокуратури із письмовою заявою «на неправомірне рішення Бучанської селищної
ради та неправомірні дії ТОВ «ТІС» щодо будівництва супермаркету
«Бучанський» та автостоянки в смт. Буча
Київської області, що порушує її конституційні права на безпечне для життя та
здоров»я довкілля». Зазначає, що письмову заяву просила розглянути у
відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян».

При розгляді справи судом не були з'ясовані обставини розгляду відповідачем
заяви заявниці без її участі, всупереч вимогам закону, що має суттєве значення
для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного
суду не можна визнати такою, що відповідає вимогам закону і вони підлягають
скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної
інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм
матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної
інстанції.

Керуючись ст. ст.222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Ірпінського міського суду Київської області від 5 квітня 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду Київської області від 9 липня 2004 року - скасувати, справу
направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає, крім
випадків, передбачених ст.237 КАС України.

Судді:
підписи

Копія вірна
Мироненко
О.В.