Справа № 22-а-332/07
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2007-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа 22-а-332/07 Категорія -23- спори, щодо податкового
рішення - повідомлення , виданого Державною податковою
адміністрацією України або її територіальними
органами

Головуючий 1 інстанції - Тимошенко К.В.
Доповідач - Шевцова Н.В.,

У Х В А Л А

І
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2007 року

м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду в складі :

Головуючого
- судді Філатова Ю.М.

Суддів Шевцевої
Н.В., Водолажської Н.С.

за
участю секретаря Волошиної
Я.В.

представника
відповідача: Мовчан Т.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного
адміністративного суду апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1м Кременчук Полтавської області на
постанову господарського суду Полтавської області від 20.02.2007 року по справі №19/314

за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1м Кременчук Полтавської області

до Кременчуцької об'єднаної державної податкової інспекції м.Кременчук
Полтавської області

про визнання недійсними податкових повідомлень - рішень від 28.03.2005 року №НОМЕР_1, від
07.06.2005 року №НОМЕР_2, від 19.08.2005 року №НОМЕР_3 та від 25.10 2005 рок
№НОМЕР_4,-

В С Т А Н О В И Л А :

Приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кременчуцької
об'єднаної державної податкової інспекції м.Кременчук Полтавської області
(надалі по тексту Кременчуцька ОДПІ, відповідач) про визнання недійсними
податкових повідомлень - рішень від
28.03.2005 року №НОМЕР_1, від 07.06.2005 року №НОМЕР_2, від 19.08.2005 року
№НОМЕР_3 та від 25.10.2005 року №НОМЕР_4 про визначення суми податкового
зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 60662, 00 гривень та 30331,00
гривень штрафних санкцій.

Постановою господарського суду
Полтавської області від 20.02.2007 року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодившись з
постановою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на
порушення норм матеріального права, а саме п.п.7.4.1, 7.4.5 п.7.4, п.п.7.2.3.
п.7.2 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, п.п.1.1 ст.1, п.п.б
п.4.2.2. ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ст.ст. 61, 67
Конституції України та порушення норм процесуального права, а саме ст.ст.10,
11, 86, 159 Кодексу адміністративного судочинства України, просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачем надані заперечення
на апеляційну скаргу позивача, в яких він посилаючись на законність та
обґрунтованість рішення суду, просить
залишити його змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, рішення суду
першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
за результатами планової документальної перевірки дотримання вимог податкового
законодавства позивачем за період з 26.11.2003 року по 30.09.2004 року
відповідачем складено Акт № НОМЕР_5 від 28.03.2005 року, в якому констатовано
порушення позивачем п.п.7.2.4 п.7.2 ст.7, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 та п.9.6. ст.9
Закону України „Про податок на додану вартість”, в результаті чого занижено
податок на додану вартість на суму
60662,00грн., в т.ч. за грудень 2003р. в сумі - 4500грн., за серпень 2004р. в
сумі - 10196грн. та за вересень 2004р.
в сумі 45966грн. (т.1 а.с.7).

На підставі вищевказаного акту перевірки Кременчуцькою
ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення №НОМЕР_1 від 28.03.2005р., яким на підставі Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" та
відповідно до підп.7.2.3, 7.2.4, 7.5.1 ст.7 Закону України "Про податок на
додану вартість" визначено суму
податкового зобов'язання по ПДВ за 2003р. та І-ІІІ кв. 2004р. на загальну суму 90993,00грн., у тому числі штрафні санкції у розмірі 30331,00грн. (т.1
а.с.14).

За результатами розгляду скарг позивача, поданих в
межах процедури адміністративного
узгодження, визначеному в ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» до Кременчуцької ОДПІ, ДПА у Полтавській
області та до ДПА України податкові повідомлення-рішення №НОМЕР_1 від 28.03.2005р. залишено без змін, у зв'язку з
чим відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення №НОМЕР_2 від
07.06.2005р., №НОМЕР_3 від 19.08.2005р. та №НОМЕР_4 від 25.10.2005р. про
визначення суми податкового зобов'язання по податку на додану вартість в сумі
60662,00грн. та 30331,00грн. штрафних санкцій (т. 1 а.с. 15, 16, 70).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої
інстанції виходив з того, що згідно
матеріалів справи позивач у грудні 2003р., серпні 2004р. та у вересні 2004р. включив до податкового кредиту ПДВ суму
60662,00грн. на підставі податкових накладних, одержаних
від наступних контрагентів:

КП „Льон", М.Кременчук -
4500грн. за грудень 2003р. Сума включена на підставі податкової накладної №НОМЕР_6

ПП «Нарда», м.Київ - 41456,72грн.. за
серпень-вересень 2004р.. Сума включена на підставі податкових накладних №НОМЕР_7, НОМЕР_8,
НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11,
НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15 - ПАФ „Світ" - 14705,47 грн. за вересень
2004р. Сума включена на підставі
податкових накладних №НОМЕР_16та
НОМЕР_17

Рішенням Господарського суду Полтавської області
від 10.10.2002р. по справі №6/397
(т.1 а.с.96), яке набрало законної сили, скасовано державну реєстрацію колективного підприємства „Льон" з підстав
неподання до податкових органів податкової звітності з 01.08.2001р., тобто
більше 1 року. Актом Кременчуцької ОДПІ НОМЕР_18 анульовано свідоцтво про реєстрацію вказаного
підприємства як платника податку на додану вартість
№НОМЕР_19 з 10.10.2002р. (т.1 а.с.97).

Рішенням Дарницького районного суду м.Києва від
01.12.2004р., яке набрало законної
сили, встановлено, що приватне підприємство "Нарда", м.Київ,
зареєстровано з порушенням діючого
законодавства, на підставі чого визнано недійсними статут приватного підприємства "Нарда", м. Київ
та визнано недійсним свідоцтво платника податку на додану вартість №НОМЕР_20 від з 08.08.2003р.,
тобто з моменту його видачі (т.1
а.с.100).

Згідно наданої відповідачем довідки №НОМЕР_21 від
02.02.2005р. про результати позапланової
перевірки ПАФ „Світ" з питань взаємовідносин з ПП ОСОБА_1 за період з 01.09.2004р. по 30.09.2004р.
договір з ОСОБА_1 не укладався, товар ПП
ОСОБА_1 у вересні 2004р. ПАФ „Світ" не відвантажувався. Сума податку на додану вартість до
податкових зобов'язань відповідного періоду не включалася (т.1
а.с.103) і в книзі обліку продажу не відображена. Згідно пояснюючої головного бухгалтера ПАФ „Світ" від 27.01.2005р.
ПАФ „Світ" взаєморозрахунки з ПП
ОСОБА_1 в вересні 2004р. не проводились (т.1 а.с.102). Зазначені докази
позивачем не спростовані.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до
висновку, що в спірному періоді у вищевказаних постачальників позивача - КП „Льон", М.Кременчук та ПП «Нарда», м.Київ не
було достатніх правових підстав для складання
та видачі податкових накладних, що знаходяться в матеріалах справи, і відповідно позивач не мав права на підставі цих
податкових накладних відносити вказану в
них суму ПДВ до податкового кредиту.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що
оскільки податкові накладні від імені ПАФ „Світ" видані невстановленими
особами, включення до податкового кредиту позивачем сум ПДВ на підставі таких
податкових накладних також є неправомірним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1.7 ст. 1 Закону України "Про податок на додану
вартість" податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до положень п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 названого Закону податковий
кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих)
платником податку у звітному періоді у
зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва
(обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають
амортизації.

Підпунктом 7.4.5 Закону "Про податок на додану
вартість" передбачено, що не дозволяється включення до податкового кредиту
будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними
деклараціями. У разі коли на момент
перевірки платника суми попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник податку
несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними цим
підпунктом документами.

Право на нарахування податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 Закону України "Про податок на
додану вартість", як це зазначається у п.п. 7.2.4 названого Закону.

Таким чином, оскільки свідоцтво про реєстрацію КП „Льон” та ПП „Надра”,
як платника ПДВ на момент видачі позивачеві податкових накладних було
анульовано, зазначені підприємства не мали права видавати позивачеві податкові
накладні, а позивач не мав права включати до податкового кредити суми зазначені
в податкових накладних, виданих КП „Льон” та ПП „Надра”.

Колегія суддів, також зазначає, що оскільки податкова накладна від імені
ПАФ „Світ”, по якій позивачем віднесено суму до податкового кредиту не
оформлена належним чином, а саме не має підпису уповноваженої на то особи та
печатки підприємства, тобто підписана невстановленою особою, включення до
податкового кредиту позивачем сум ПДВ на підставі таких податкових накладних
також є неправомірним.

Отже, суд першої інстанції правильно та повно встановив всі обставини справи та
ухвалив постанову з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги
виводів суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.160, 195, ч.1 ст. 198, ст. 200, ч.1 ст. 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу
Приватного підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення, постанову
господарського суду Полтавської області від 20.02.2007 року по справі № 19314 - без змін.

Ухвала набирає чинності негайно з
моменту її проголошення, та може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом
одного з дня складання ухвали в повному обсязі,
шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий Ю.М. Філатов

Судді Н.В. Шевцова

Н.С. Водолажська