Справа № 2а-17\07
Суддя: Розман М.М.
Дата ухвалення: 2007-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2а-1707
ПОСТАНОВА . ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
березня 2007 року м.
Тячів

Тячівський
районний суд Закарпатської області в особі

головуючого
судді Розман М.М.

при секретарі Цех Г.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Тячівської міської ради про визнання
протиправним і скасування рішення Тячівської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом в інтересах ОСОБА_2 до
Тячівської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення
Тячівської міської ради. В позовній заяві зазначив , що рішенням Тячівської
міської ради від 18.02.1993 року ОСОБА_2 було виділено під індивідуальне
будівництво земельну ділянку площею 0.06 га., розташовану по АДРЕСА_1.

На підставі вказаного рішення йому було виготовлено будівельний паспорт на
забудову земельної ділянки. Межі земельної ділянки були встановлені в натурі
(на місцевості).

А згідно рішення Тячівської міської ради НОМЕР_1 припинено дію рішення
Тячівської міської ради від 18.02.1993 року « про виділення земельної ділянки
під індивідуальне будівництво гр.. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 площею 0.06 га. , та п.2
вказаного рішення припинено право користування , вилучено і переведено в землі
запасу Тячівської міської ради земельну ділянку площею 0.06 га. в АДРЕСА_1.

Вважає , що рішення Тячівської міської ради від 03.02.2006 року прийнято з
порушенням вимог земельного законодавства , зокрема ст..ст. 141-143 ЗК України
, оскільки заява про добровільну відмову від права користування на земельну
ділянку позивачем не подавалася ,, а до суду з позовом про примусове припинення
права користування земельною ділянкою з підстав, зазначених у ст. 143 ЗК
України, відповідач не звертався.

Крім цього , нормами Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні
« та ЗК України не передбачено право органу місцевого самоврядування на відміну
раніше прийнятих рішень сесії.

Просить визнати протиправним і скасувати рішення 24-ї
сесії 4-го скликання Тячівської міської ради НОМЕР_1 « Про припинення дії
рішення 11-ї сесії 21 -го скликання Тячівської міської ради від 18.02.1993 року
« Про виділення земельної ділянки під індивідуальне будівництво гр.. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1
площею 0.06 га.».

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав
посилаючись на викладені в письмовій позовній заяві обставини і просить позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав
частково і пояснив , що дозвіл на будівництво дійсний протягом двох років , а
тому просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін , дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку.

В судовому
засіданні встановлено , що згідно до рішення 11-і сесії 21 -го скликання
Тячівської міської ради від 18.02.1993 року « Про виділення земельної ділянки
під індивідуальне будівництво гр.. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 площею 0.06 га.» ОСОБА_2
виділено земельну ділянку площею 0.06 га. під індивідуальне будівництво в
АДРЕСА_1.

Вказана земельна
ділянка йому відведена на місцевості, що стверджується актом про відведення
земельної ділянки, та йому виготовлено проект забудови земельної ділянки.

Рішенням 24-ї
сесії 4-го скликання Тячівської міської ради НОМЕР_1 « Про припинення дії
рішення 11-ї сесії 21 -го скликання Тячівської міської ради від 18.02.1993 року
« Про виділення земельної ділянки під індивідуальне будівництво гр.. ОСОБА_2 в
АДРЕСА_1 площею 0.06 га.» припинено дію рішення 11-ї сесії 21 -го скликання
Тячівської міської ради від 18.02.1993 року « Про виділення земельної ділянки
під індивідуальне будівництво гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 площею 0.06 га.» . П.2 цього ж рішення
вирішено припинити право користування , вилучити і перевести в землі запасу
Тячівської міської ради земельну ділянку площею 0.06 га. в АДРЕСА_1.

Підставою для
прийняття даного рішення , як зазначено у самому рішенні, стало те , що він не
являється мешканцем м. Тячів і протягом 13-ти років не розпочато будівництво.

Згідно до ст. 19
ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого
самоврядування , їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 25 Закону
України « Про місцеве самоврядування в Україні« визначено, що органи місцевого
самоврядування правомочні розглядати і вирішувати питання , віднесені
Конституцією України, цим законом та іншими законами до" їх відання.

А згідно до ст.
55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень,
дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування
, посадових і службових осіб.

За змістом ст.
71 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень , дій
чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування
правомірності свого рішення , дії чи бездіяльності покладається на відповідача
, якщо він заперечує проти позову.

Як встановлено в
судовому засіданні оскаржуваним рішенням відповідача припинено право
користування земельною ділянкою позивача, вилучено її і переведено в землі
запасу.

Підстави і порядок припинення прав на землю врегульовано
главою 22 ЗК України.

Зокрема , згідно
до ст. 141 ЗК України такими підставами є: добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою , вилучення земельної ділянки у випадках ,
передбачених цим Кодексом , припинення діяльності державних чи комунальних
підприємств , установ та організацій , використання земельної ділянки способами
, які суперечать екологічним вимогам , використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням , систематична несплата земельного податку або орендної
плати.

А відповідно до
ст. 143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку у разі
використання земельної ділянки не за цільовим призначенням здійснюється у
судовому порядку.

Поясненнями
представника позивача в судовому засіданні стверджено , що заява про
добровільну відмову від права користування земельною ділянкою позивачем не
подавалася та з позовом про припинення права позивача на користування земельною
ділянкою до суду позивач не звертався.

Наведені обставини представник відповідача належними і
допустимими доказами в судовому засіданні не заперечив.

Згідно
до ст. 155 ЗК України у разі видання органом місцевого самоврядування акта ,
яким порушуються права особи щодо володіння , користування чи розпорядження
належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Враховуючи наведене , суд вважає , що оскаржуване рішення відповідача
прийнято з порушенням вимог ст.ст. 141 , 143 ЗК України , ст.ст. 25 Закону
України « Про місцеве самоврядування в Україні«, а тому дане рішення слід
визнати протиправним і скасувати.

Керуючись ст.ст. 2,4,6,11 ,17, 70, 158-163 КАС України, ст.ст. 19, 55
Конституції України , ст.ст. 141 , 143 , 155 ЗК України ,ст. -25 Закону України
« Про місцеве самоврядування в Україні « , ст.ст. 31 , 32 Закону України « Про
власність» в редакції від 07.02.1991 року, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати протиправним і скасувати рішення 24-ї сесії 4-го скликання
Тячівської міської ради НОМЕР_1 « Про припинення дії рішення 11-ї сесії 21 -го
скликання Тячівської міської ради від 18.02.1993 року « Про виділення земельної
ділянки під індивідуальне будівництво гр.. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 площею 0.06 га.».

Постанова може оскаржена до апеляційного суду
Закарпатської області через

Тячівський районний суд шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти

днів з дня її проголошення , з наступним поданням
протягом двадцяти днів апеляційної

скарги.