Справа № К-19127/06
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-04-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого

Цуркана М.І.

Суддів:

Амєліна С.Є.

Гуріна М.І.

Ліпського Д.В.

Юрченка В.В.

при секретарі судового засідання

за участю представника Вищої ради
Юстиції Пантелейчук Л.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Президента України, Вищої ради юстиції України, Львівського
обласного управління юстиції про поновлення на роботі та стягнення середньої
заробітної плати за час вимушеного прогулу, яка переглядається за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 30 березня
2004 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 червня 2004 року

у с т а н о в и л а :

У грудні 2002 року ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до Президента
України, Вищої ради юстиції України, Львівського обласного управління юстиції
про поновлення на посаді судді
Червоноградського районного суду Львівської області та стягнення середньої
заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2003 року,
залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2003
року позовну заяву залишено без
розгляду.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30 березня 2004 року,
залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 29 червня 2004
року, ОСОБА_1. відмовлено в поновленні строку на касаційне оскарження зазначених
ухвал.

У касаційній скарзі ОСОБА_1., з посиланням на порушення судами норм
процесуального права, просить останні
судові рішення скасувати, а новою ухвалою поновити строк касаційного оскарження.

Заслухавши доповідача, представника Вищої ради юстиції, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судами встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19
грудня 2003 року позивачу надано строк до 29 грудня 2003 року для усунення
недоліків касаційної скарги.

Також встановлено, що ухвалу ОСОБА_1. отримав 29 грудня 2003 року, а
виправлену скаргу подав до лише 12 січня
2004 року, тобто з порушенням встановленого судом строку.

Відмовивши у поновленні строку на касаційне оскарження рішення Печерського
районного суду м. Києва від 11.11.2003 року та ухвали апеляційного суду м.
Києва від 10.09.2003 року, суд першої інстанції, а апеляційний погодившись з таким висновком, правильно виходили з того, що ОСОБА_1. строк касаційного оскарження пропущено без поважних причин.

Оскільки доводи касаційної скарги
цих висновків не спростовують, то оскаржені ухвали скасуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 223, 230 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва
від 30 березня 2004 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 29 червня
2004 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає, крім як з підстав, у строк та у порядку визначеними ст.ст. 237 - 239
КАС України.

Судді Вищого адміністративного

суду України