Справа № 2а-3/2007
Суддя: Мельник І.І.
Дата ухвалення: 2007-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-3/2007
ПОСТАНОВА

іменем України

05 березня 2007 року м. Галич

Галицький районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Мельника І.І.

секретаря - Матейко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі справу
за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції в Галицькому районі, третьої особи - управління Державного казначейства в
Галицькому районі про стягнення зайво сплаченого податку в розмірі
177 грн. 21 коп. та штрафу за несвоєчасне його повернення в сумі 298 грн. 31 коп., а всього стягнення в сумі 475 грн. 52
коп.,

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства і просить визнати дії Державної податкової
інспекції в Галицькому районі в частині неповного повернення йому
надміру сплаченого податку та бездіяльність щодо неповної сплати йому штрафу незаконними та стягнути в його користь з ДПІ в
Галицькому районі зайво сплачений податок в
розмірі 177 грн. 21 коп. і штраф в сумі 298 грн. 31 коп., а разом
стягнути 475 грн. 52 коп.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і суду пояснив,
що згідно квитанцій відповідно від 27 січня,
21 березня та 09 вересня 2005 року, позивач заплатив разом 2500 грн. за навчання сина ОСОБА_2, який навчається в Прикарпатському університеті ім. Стефаника на юридичному
факультеті.

Відповідно до
підпунктів 5.1.1. та 5.1.2. пункту 5.1. статті 5 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" від 22 травня 2003
року платник податку має право на податковий кредит за наслідками
звітного податкового року. Підстави для нарахування такого кредиту із зазначенням конкретних сум відображаються платником
податку у річній податковій декларації.

2

31 березня 2006 року позивач подав відповідачу декларацію про доходи за
2005 рік та розрахунок суми податку з доходів
фізичних осіб, що підлягає поверненню платнику податку або сплаті до бюджету, у тому числі у зв'язку з нарахуванням
податкового кредиту. Згідно поданих документів відповідач повинен був повернути
позивачу податковий кредит в розмірі 325 грн. протягом 60
календарних днів, тобто не пізніше 30 травня 2006 року.

Як зазначено в пункті 1.16. статті вищезазначеного Закону податковий кредит
- це сума (вартість) витрат, понесених платником податку
у зв'язку з придбанням послуг у юридичних осіб протягом звітного
року, на суму яких дозволяється зменшення суми його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого
звітного року. При цьому платник податку має
право включити до складу податкового кредиту звітного року витрати, фактично понесені ним протягом такого звітного року,
а саме суму коштів, сплачених платником податку
на користь закладів освіти для компенсації вартості навчання такого платника податку, іншого члена його сім'ї першого ступеня споріднення,
але не більше суми, визначеної з розрахунку за кожний
повний або неповний місяць навчання протягом звітного податкового року.

Такі витрати включаються при навчанні платника податку або іншого члена
його сімї першого ступеня споріднення - до податкового
кредиту одного з таких членів за їх вибором. Такий вибір вважається здійсненим, якщо платник податку подає податкову
декларацію, у якій визначається сума таких витрат.

31 березня 2006 року позивач подав відповідачу декларацію про доходи за
2005 рік та розрахунок суми податку з доходів
фізичних осіб, що підлягає поверненню платнику податку або сплаті до бюджету, у тому числі у зв'язку з нарахуванням
податкового кредиту. Згідно поданих документів відповідач
повинен був повернути позивачу податковий кредит в розмірі 325 грн.

Провівши перевірку вищевказаних документів, відповідач частково повернув
позивачу надміру сплачений податок в розмірі
147 грн. 79 коп. Проте, згідно поданої Декларації та розрахунку поверненню підлягало 325 грн. Вказана сума повинна була бути
зарахована на банківський рахунок, відкритий у
будь-якому комерційному банку, або надіслана поштовим переказом на адресу, визначену у декларації, протягом 60 календарних днів
від дня отримання такої декларації.

Декларацію податкова отримала 31 березня 2006 року і з цього часу, не
пізніше ніж 30 травня 2006 року повинна була
повернути позивачу кошти. А вже з 31 травня 2006 року згідно ст. 20
Закону повинен нараховуватись штраф.

18 листопада
2006 року позивач надіслав в податкову та в Державне казначейство в Галицькому районі заяви-звернення про порушення ДПІ
строків розрахунку податкового кредиту, заниження його розміру та
про надання інформації про те, коли був зроблений

3

висновок про на податковий кредит і коли він був переданий в Казначейство
для виплати позивачу коштів.

06 грудня 2006 року, податкова надіслала позивачу листа про те, що його
загальний оподаткований доход з 01 січня по 31 грудня 2005 року згідно довідки
Бурштинської ТЕС становить 50 444 грн. 81 коп., а в поданій декларації ним зазначена загальна сума
оподатковуваного доходу 49 081 грн. 70 коп. за мінусом внесків до соціальних
фондів. Тобто, на його думку, відповідач
неправильно тлумачить терміни сукупний доход та оподаткований доход, що й послужило підставою повернення надміру сплаченого
податку в меншому розмірі.

Різниця між сукупним та оподатковуваним доходом полягає в тому, що до оподаткованого доходу не входять соціальні внески. Тобто,
податок в розмірі 13 % стягується не з сукупного доходу,
як помилково вважає податкова інспекція, а з оподаткованого доходу і відповідно до підпункту 3.1.2. ст. З Закону,
об'єктом оподаткування резидента є саме чистий річний
оподатковуваний доход, який визначається шляхом зменшення загального річного оподатковуваного доходу на суму податкового кредиту
такого звітного року. При нарахуванні
доходів у вигляді заробітної плати об'єкт оподаткування визначається як нарахована сума такої заробітної плати, зменшена на суму
збору до Пенсійного фонду України та внесків
до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, які відповідно до закону справляються за рахунок
доходу найманої особи.

Таким чином, оподатковуваний доход згідно довідки становить 49 081,70 грн.,
а 2 500 грн. кошти сплачені на користь
закладу освіти. Отже, від оподатковуваного доходу в розмірі 49 081,70 грн. слід відняти 2500 грн., що дорівнюватиме 46581,70
грн. (49 081,70-2500= 46581,70). Податок з доходів,
який повинен заплатити позивач з врахуванням податкового кредиту дорівнюватиме 6055,62 грн. (46581,70 х 13/100=6055,62).
Насправді, він заплатив податку згідно довідки та
Декларації - 6 380,62 грн. Тому, поверненню підлягає 325 грн. (6380,62-6055,62=325). Відповідач повернув 147,79 грн., а решта -
177,21 грн. (325-147,79=177,21) повертати відмовився.

Крім того,
податкова невірно визначила розмір штрафу за неповне або несвоєчасне повернення суми надміру сплаченого податку, у тому числі
внаслідок застосування права на податковий кредит на користь
платника податку. Відповідно до підпункту 20.42 Закону, якщо платник податку не отримує таку суму у строк, визначений цим Законом,
при затримці до ЗО календарних днів, наступних за
останнім днем граничного строку її виплати, - у розмірі 10 відсотків від такої суми, при затримці від 31 до 90 календарних днів -
50 відсотків від такої суми, а при затримці від 91
календарного дня, наступного за останнім днем граничного строку її виплати, - у розмірі 100 відсотків від такої суми. Нарахування
таких штрафів

4

самостійно здійснюється органом Державного казначейства
України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що податкова інспекція надміру сплачений податок повернула позивачу частково в сумі 147 грн. 79 коп. тільки в серпні
2006 року, одночасно був нарахований і штраф, виходячи із
цієї суми в розмірі 73 грн. 90 коп., як за порушення термінів виплати на 79 днів, який було виплачено в січні 2007 року. Разом з
тим, згідно розрахунку, розмір штрафу за вирахуванням уже виплаченого, повинен
становити 298 грн. 31 коп. Таким чином, відповідач
повинен повернути позивачу зайво сплачений податок в сумі 177 грн. 21 коп. та 298 грн. 31 коп. штрафу, а разом - 475 грн. 52
коп.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнала і суду
пояснила, що загальний річний доход позивача
ОСОБА_1, нарахований за 2005 рік згідно поданої декларації, зменшений на суму податкового кредиту становить 47944 грн. 81
коп., а не 49081 грн. 70 коп., як вказує
позивач. Сума податку з доходів фізичних осіб, що підлягає поверненню платнику податку або сплаті до бюджету, в тому
числі у зв"язку з нарахуванням податкового
кредиту становить 147 грн. 79 коп. і вказана сума повернута позивачу в серпні 2006 року. Одночасно нараховано штраф за невчасне
повернення цієї суми в розмірі 73 грн.и 90 коп., який
теж уже виплачений позивачу. Таким чином, жодної заборгованості перед позивачем
податкова інспекція в Галицькому районі не має.

Що стосується розбіжностей в розрахунку суми податкового кредиту,
проведеного позивачем та податковою інспекцією,
то це пов"язано з неправильним трактуванням позивачем загального річного оподатковуваного доходу. Відповідно до ст.4
Закону України „Про податок з доходів фізичних
осіб" загальний річний оподатковуваний дохід складається з суми загальних місячних оподатковуваних доходів
звітного року. До складу загального місячного
оподатковуваного доходу включаються доходи у вигляді заробітної плати, інші виплати та винагороди, нараховані (виплачені) платнику
податку відповідно до умов трудового або цивільно-правового
договору. Тобто, саме нараховані, а не виплачені доходи повинні прийматися до
уваги при визначенні загального річного оподатковуваного доходу. Оскільки, при розрахунку податкового кредиту позивачем
зменшено суму оподатковуваного доходу з 2005 рік, його позов до
задоволення не підлягає, так як зайво сплачений податок та штраф за
несвоєчасне його повернення позивачу уже виплачено.

Представник
третьої особи - управління Державного казначейства в Галицькому районі позов ОСОБА_1 в частині стягнення штрафу за несвоєчасне
повернення зайво сплаченого податку вважає необгрунтованим.
Відповідно до ст. 20 Закону України „Про податок з
доходів фізичних осіб" нарахування такого штрафу здійснюється органом Державного казначейства України самостійно відповідно до
висновку Державної податкової інспекції на повернення податкового кредиту за рахунок
доходів бюджету, до якого

5

зараховується такий податок і перераховується на банківський рахунок
платника податку, відкритий у будь-якому комерційному
банку, або надсилається поштовим переказом на адресу, вказану у декларації, протягом 60 календарних днів від дня
отримання такої декларації. Оскільки, такий висновок
про повернення податкового кредиту на суму 147 коп. 79 коп. відділу
Державного казначейства в Галицькому районі було надіслано з порушенням терміну на 79 днів, на користь
позивача сплачено штраф в розмірі 50% суми надміру сплаченого податку.

Заслухавши пояснення сторін та перевіривши матеріали справи суд вважає, що
позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач в 2005 році заплатив 2500 грн. за навчання
свого сина, ОСОБА_2, який навчається на юридичному факультеті Прикарпатського університету ім. Стефаника, що
стверджується копіями квитанцій про оплату.
Відповідно до ст. 5 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб"
платник податку має право на податковий кредит, який згідно ст. 1 цього Закону
є сумою витрат, понесених платником податку у
зв'язку з придбанням послуг у юридичних осіб протягом звітного року, на суму яких дозволяється зменшення суми його загального
річного оподатковуваного доходу, одержаного
за наслідками такого звітного року. При цьому платник податку має право включити до складу податкового кредиту звітного
року витрати, фактично понесені ним протягом
такого звітного року, а саме суму коштів, сплачених платником податку на користь закладів освіти для компенсації вартості
навчання такого платника податку, іншого члена його
сім'ї першого ступеня споріднення, але не більше суми, визначеної з розрахунку
за кожний повний або неповний місяць навчання протягом звітного податкового року. Такі витрати включаються при навчанні
платника податку або іншого члена його сім'ї першого ступеня
споріднення - до податкового кредиту одного з таких членів за їх вибором. Такий вибір вважається здійсненим, якщо платник
податку подає податкову декларацію, у якій визначається сума таких
витрат.

31 березня 2006 року позивач подав відповідачу декларацію про доходи за
2005 рік та розрахунок суми податку з доходів
фізичних осіб, що підлягає поверненню платнику податку або сплаті до бюджету, у тому числі у зв'язку з нарахуванням
податкового кредиту. Як вбачається з копії довідки бухгалтерії Бурштинської ТЕС
за НОМЕР_1 загальний оподаткований доход
позивача з 01 січня по 31 грудня 2005 року становить 49 081 грн. 70 коп., а на користь закладу освіти ним сплачено 2 500 грн.

Відповідно до
п.3.5 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" податок з
доходів фізичних осіб (ПДФО) із заробітної плати працівників стягується вже
після сплати внесків до пенсійного фонду та інших обов"язкових зборів та
платежів. При цьому при нарахуванні доходів у вигляді заробітної плати,
об"єкт оподаткування визначається як сума

6

такої зарплати, зменшена на суму зборів до пенсійного фонду та інших фондів
обов"язкового державного страхування.

Отже, від оподатковуваного доходу в розмірі 49 081,70 грн. слід відняти
2500 грн., що дорівнюватиме 46581,70 грн. (49
081,70-2500= 46581,70). Податок з доходів, який повинен заплатити позивач з врахуванням податкового кредиту дорівнюватиме 6055,62
грн. (46581,70 х 13/100=6055,62). Насправді, він заплатив
податку згідно довідки та декларації - 6 380,62 грн. Тому, поверненню підлягає 325 грн. (6380,62-6055,62=325) і вказана
сума якраз становитиме 13% від 2500 грн.

Відповідач повернув позивачу 147,79 грн. зайво сплаченого податку. Вказана
сума отримана з розрахунку загальної суми річного доходу у вигляді заробітної
плати, від якої віднімається сума, сплачена за
навчання. Від знайденої суми вираховано 13%, щоб визначити, скільки податку мав насправді заплатити позивач і вже отримана
цифра віднімається від загальної суми сплаченого в
минулому році податку.

Зазначену схему розрахунку податковою інспекцією суд вважає невірною і
правильною слід вважати схему, вказану
позивачем, оскільки саме вона відповідає вимогам ст. 5 Закону України „Про
податок з доходів фізичних осіб" і в повній мірі відображає саму сутність податкового
кредиту.

Враховуючи те, що письмову заяву-звернення позивача від 18.11.2006 року з
вимогою повернути решти суму - 177,21 грн.
надміру сплаченого податку ДПІ в Галицькому районі та відділ Державного казначейства в Галицькому районі залишили без
задоволення і вказана сума йому (позивачу) до цього часу
не повернута в його користь підлягає стягненню також штраф, передбачений ст. 20 Закону України „Про податок з доходів фізичних
осіб".

Суд погоджується з розрахунком штрафу, визначеного позивачем. Відповідно до
підпункту 20.42 Закону, якщо платник податку не
отримує суми надміру сплаченого податку, у тому числі
внаслідок застосування права на податковий кредит на користь платника податку у строк, визначений цим Законом, при затримці до
30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку
її виплати сплачується штраф - у розмірі 10 відсотків від такої суми, при затримці від 31 до 90 календарних днів - 50 відсотків
від такої суми, а при затримці від 91 календарного дня,
наступного за останнім днем граничного строку її виплати, - у розмірі 100 відсотків від такої суми. Таким чином, згідно
розрахунку, розмір штрафу за вирахуванням уже
виплаченого, повинен становити 298 грн. 31 коп., а разом позивачу слід 475 грн. 52 коп. (177 грн. 21 коп. - зайво сплачений податок
та 298 грн. 31 коп. штрафу).

Оскільки,
відповідно до ст. 20 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб" нарахування штрафу здійснюється органом Державного
казначейства України самостійно

7

управління
Державного казначейства в Галицькому
районі слід зобов"язати провести

нарахування та виплату позивачу штрафу в сумі 298
грн. 31 коп.

На підставі вищенаведеного, ст.ст. 1, 2, 5, 20 Закону
України "Про податок з доходів

фізичних осіб", керуючись ст.ст. 158-164 Кодексу
адміністративного судочинства України

суд,-

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати дії
Державної податкової інспекції в Галицькому районі в частині неповного повернення ОСОБА_1 надміру сплаченого податку
та бездіяльність щодо неповної сплати йому штрафу незаконними та стягнути в
його користь з ДПІ в Галицькому районі зайво
сплачений податок в розмірі 177 грн. 21 коп., а також зобов'язати
управління Державного казначейства в Галицькому районі провести нарахування та виплату ОСОБА_1 штрафу в сумі 298
грн. 31 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду
Івано-Франківської області

шляхом подачі протягом десяти днів після проголошення
постанови заяви про апеляційне

оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів
апеляційної скарги через

Галицький районний суд.