Справа № 2-а-68/07
Суддя: Кореняк В.К.
Дата ухвалення: 2007-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Копія справа
ПОСТАНОВА

іменем України

21.02.2007 p. Кіровський
районний суд м. Кіровограда

в складі:
головуючого - судді
Кореняк В.К. при секретарі -
Гудзь С.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1до Комісії у справах колишніх партизанів Великої Вітчизняної
війни 1941-1945 p.p. при Верховній
Раді України про надання статусу учасника бойових дій

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом, в якому вимагає зобов"язати відповідача визнати
його статус як учасника бойових дій при участі в партизанському русі, а також
надати йому відповідне посвідчення.

На обгрунтування
позову зазначено, що в роки Великої Вітчизняної війни під час окупації
фашистськими військами Корюківського району Чернігівської області проживав в
селі АДРЕСА_1вказаного району .
На даній території з ІНФОРМАЦІЯ_1р. діяло
партизанське з"єднання імені Попудренка і він, позивач, разом зі своїм
дідусем були зв"язківцями у партизанів з місцевим населенням та
інформаторами про пересування німецьких військ по окупованій місцевості. Окрім того,
надавали партизанам допомогу медикаментами , продуктами харчування, одягом, боєприпасами. Сам він
надавав партизанам посильну допомогу, на нього німці не звертали увагу,
вважаючи його малолітнім, йому було 7
років і він цим користувався. Про викладені обставини є належні докази, він
представляв їх на розгляд відповідача, в результаті чого йому було надано
статусу учасника війни, проте відмовлено у визнанні учасником бойових дій, що
вважає незаконним.

В судовому
засіданні по розгляду справи позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі
і наполягає на їх задоволенні.

Представник
відповідача в судове засідання по розгляду справи не з"явився, про час та
місце розгляду справи був повідомлений належним чином , про причини
неявки не сповістив, до суду було представлено повідомлення голови Комісії у
справах колишніх партизанів Великої Вітчизняної війни по факту звернення
ОСОБА_1., згідно якого малолітніх дітей періоду війни комісія не визнає за малолітством
учасниками підпільно-партизанської боротьби і не видає їм партизанських
квитків. Але, враховуючи, що ОСОБА_1. добровільно надавав партизанам посильну
допомогу, на підставі зібраних документів, комісія видала довідку, на підставі
якої органи соціального захисту визнають його учасником війни і видадуть
відповідне посвідчення. З таким рішенням комісії ОСОБА_1. погодився.

З урахуванням
викладеного суду вважає можливим розгляд справи без присутності представника
відповідача.

Заслухавши
пояснення позивача і вивчивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні
позову необхідно відмовити.

В судовому засіданні
встановлено, що позивач ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_1р.н., в
роки Великої Вітчизняної війни, проживаючи в с АДРЕСА_1Корюківського району Чернігівської області,
надавав посильну допомогу партизанам партизанського з"єднання імені
Попудренка, в зв"язку з чим, після його звернення до Комісії у справах
колишніх партизанів Великої Вітчизняної війни 1941-1945 p.p. при Верховній
раді України, в 2005 р. йому
було надано статус учасника війни. У визнанні ОСОБА_1. учасником
підпільно-партизанської боротьби відповідачем було відмовлено.

Викладені
обставини підтверджено матеріалами справи, фактично на дані обставини вказує
сам позивач, а тому вони вважаються судом встановленими.

Аналізуючи
встановлені по справі обставини судом враховуються положення п.1 ст. 6 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» , згідно якого
учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці, які проходили службу у
військових підрозділах, частинах, штабах і установах, що входили до складу
діючої армії в період громадянської та Великої Вітчизняної воєн, під час інших
бойових операцій по захисту Батьківщини, партизани та підпільники громадянської
та Великої Вітчизняної воєн.

В той же час п. 10 ст. 9 вказаного Закону
визначено, що особами, які належать до учасників війни належать особи, які в
період Великої Вітчизняної війни 1941-1945
p.p. добровільно
надавали матеріальну, фінансову чи іншу допомогу військовим частинам,
госпіталям, партизанським загонам, підпільним групам, іншим формуванням та
окремим військовослужбовцям в їх боротьбі проти німецько-фашистських
загарбників за умови незаперечного підтвердження цих фактів.

Наведені
положення закону певно свідчать, що обставини, на які посилається позивач в
обгрунтування свого позову,
є підставами для визнання ОСОБА_1. учасником війни, що на сьогоднішній день
вже відбулося, підстави для визнання ОСОБА_1. учасником бойових дій відсутні, а
тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

З
урахуванням викладеного, керуючись ст..ст. 159-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1до Комісії у справах колишніх партизанів Великої Вітчизняної
війни 1941-1945 p.p. при Верховній
Раді України про надання статусу учасника бойових дій - відмовити.

Постанова може
бути оскаржена до адміністративного суду апеляційної інстанції шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня
складення постанови у повному обсязі, а також подання апеляційної скарги на
постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.