Справа № 22-а-1276/07
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2007-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий по 1-ій інст. Маркович І.І. Справа
№ 22-а-1276/07
Іршавський районний суд Закарпатської обл. Рядок
статзвіту № 23
Доповідач: Шавель Р.М.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2007 року м.Львів
суддів Львівського апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого - судді Шавеля
суддів: Олендера
при секретарі - Поворознику
з участю: позивача
представника відповідача Хвостової І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління Пенсійного Фонду України в Нікопольському районі
Дніпропетровської обл. на постанову Іршавського районного суду Закарпатської
обл. від 12 квітня 2007 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в Нікопольському районі Дніпропетровської
обл. про визнання незаконним рішення про відмову в призначенні пенсії, -
в с т а н о в и л а:
29.02.2007р позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом, в якому просить
визнати незаконним рішення Управління Пенсійного Фонду України в Нікопольському
районі Дніпропетровської обл. про відмову в призначенні пенсії та зобов'язати
відповідача зарахувати до стажу роботи, що дає право на отримання пенсії за
вислугу років, половину строку навчання у Львівському ордена Леніна державному
університеті ім. Ів. Франка, тобто 2 роки 4 місяці 29 днів, та призначити йому
пенсію за вислугу років, починаючи з дати подачі документів про призначення
Постановою Іршавського районного суду Закарпатської обл. від 12 квітня 2007
року адміністративний позов ОСОБА_1. задоволено, визнано неправомірною відмову
Управління Пенсійного Фонду України в Нікопольському районі Дніпропетровської
обл. від 19 грудня 2006 року про призначення пенсії ОСОБА_1, зобов'язано
Управління Пенсійного Фонду України в Нікопольському районі Дніпропетровської
обл. зарахувати до стажу роботи, що дає право на отримання пенсії за вислугу
років, половину строку навчання ОСОБА_1 у Львівському ордена Леніна державному
університеті ім. Ів. Франка (2 роки 4 місяці 29 днів) та призначити йому пенсію
за вислугу років, починаючи з дня подачі документів про призначення пенсії 08
В апеляційній скарзі Управління Пенсійного Фонду України в Нікопольському
районі Дніпропетровської обл. просить постанову суду першої інстанції скасувати
та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог,
покликаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення справи.
Апелянт вказує, що згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» право
на пенсію за вислугу років, незалежно від віку, мають прокурори і слідчі зі стажем
роботи не менше 20 років, в який зараховується час роботи половина строку
навчання у вищих юридичних навчальних закладах. За таких обставин підстав для
зарахування позивачу періоду навчання у Львівському ордена Леніна державному
університеті ім. Ів. Франка, який дає право на вислугу років, не має законних
підстав. Також причина звільнення позивача не відповідає умовам призначення
пенсії за вислугу років.
На даний час позивач проживає в м. Іршава Закарпатської обл., тому згідно
ст. 80 Закону України «Про пенсійне забезпечення» заява про призначення пенсії
повинна подаватися за місцем проживання заявника; під час розгляду справи судом
всупереч ст. 52 КАС України не була проведена заміна на належного відповідача.
Також в Нікопольському міськрайонному суді знаходиться справа за
аналогічним позовом ОСОБА_1. до Управління Пенсійного Фонду України в
Нікопольському районі Дніпропетровської обл., провадження в якій судом не
закрито. Вказані обставини судом першої інстанції не з'ясовувалися під час
розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача на
підтримання апеляційної скарги, заперечення позивача, перевіривши матеріали
справи та доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга в
межах заявлених вимог не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої
інстанції, позивач навчався у Львівському ордена Леніна державному університеті
ім. І.Я. Франка з 01.09.1984р. по 29.06.1989р. по спеціальності правознавство і
йому присвоєно кваліфікацію «юрист», що засвідчується копією диплому (а.с. 11).
Згідно матеріалів справи час роботи позивача на прокурорських посадах
складає 17 років 04 місяця, строкова військова служба - 01 рік 11 місяців 11
днів та половина строку навчання у вищому навчальному закладі - 02 роки 04
місяці 29 днів (а.с. 13-20).
Відповідно до частини п'ятої статті 50-1 Закону України “Про прокуратуру”
до 20-річного стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років,
зараховується час роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56
цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі, стажистами в органах
прокуратури, слідчими, суддями, на посадах начальницького складу органів
внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних
службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних
закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні
чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях,
якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім
повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання
у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по
догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.
Таким чином, половина строку навчання у вищому навчальному закладі, після
навчання в якому особа отримала вищу юридичну освіту за спеціальністю
правознавство підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію за
вислугою років згідно Закону України “Про прокуратуру”.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що
відповідач невірно тлумачить зміст ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру»,
помилково вважаючи, що тільки навчання у вищих юридичних навчальних закладах
дає право на зарахування половини строку навчання до стажу, який дає на пенсію
за вислугу років; таке твердження також суперечить ст. 43 Закону України «Про
освіту» та ст. 25 Закону України «Про вищу освіту».
Доводи апелянта про те, що заява про призначення пенсії повинна подаватися
за місцем проживання заявника та під час розгляду справи судом всупереч ст. 52
КАС України не була проведена заміна на належного відповідача, колегія суддів
відхиляє, оскільки ще під час проживання позивача в Нікопольському районі
Дніпропетровської обл. (а.с. 9, 10) рішенням комісії з питань призначення та
перерахунку пенсії Управління Пенсійного Фонду України в Нікопольському районі
Дніпропетровської обл. від 19 грудня 2006 року було відмовлено позивачу в
призначенні пенсії за вислугу років у зв'язку з відсутністю необхідного
двадцятирічного прокурорського стажу роботи.
Стосовно покликань апелянта про перебування на розгляді Нікопольського
міськрайонного суду справи за аналогічним позовом ОСОБА_1. до Управління
Пенсійного Фонду України в Нікопольському районі Дніпропетровської обл., то
позивачем в суді апеляційної інстанції представлено копію ухвали суду від 28
грудня 2006 року про залишення вказаної позовної заяви без розгляду (а.с. 79).
Повторне звернення позивача із аналогічним позовом до Іршавського районного
суду Закарпатської обл. мало місце вже 29 лютого 2007 року (а.с. 6).
Твердження відповідача на порушення
судом першої інстанції вимог процесуального закону спростовується матеріалами
справи (а.с. 22-24, 40-42).
Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлені
фактичні обставини справи, а судове рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують
висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів
не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 195, 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 254 КАС України,
колегія суддів -
Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в Нікопольському районі Дніпропетровської обл. на
постанову Іршавського районного суду Закарпатської обл. від 12 квітня 2007 року
залишити без задоволення, а згадану постанову суду - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом одного
місяця з дня набрання ухвалою законної
сили.

Головуючий Р.М.Шавель

Судді: І.Я.Олендер

М.А.Пліш