Справа № 22-2028ас/2006
Суддя: Червинська М.Є.
Дата ухвалення: 2007-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№22-2028ас/2006 Головуючий
1 інстанції Хаустова Т.А.
Категорія - 26 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2007
року Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого -
Червинської М.Є. Суддів - Алексеева
А.В., Кіянової С.В.

При секретарі -
Мартіросової А.Б.

З участю
позивача ОСОБА_1 Третьої особи Капля Н.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку адміністративну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 9 листопада 2006 року по

справі за
позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Слов'янської міської ради, треті особи
ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Слов'янської
міської ради НОМЕР_1 від 22 квітня 1981 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою
Слов'янського міськрайонного суду від 9 листопада 2006 року відмовлено у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого комітету Слов'янської міської
ради, треті особи ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення виконавчого комітету
Слов'янської міської ради НОМЕР_1 від 22 квітня 1981 року, у зв'язку з
пропущенням строку звернення до суду.

В
апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду та ухвалити нову
постанову, якою визнати недійсним рішення виконавчого комітету Слов'янської
міської ради НОМЕР_1 від 22 квітня 1981 року. Вважає, що рішення суду винесено
з порушенням норм матеріального права, оскільки судом не враховано вимоги
частини 4 статті 268 ЦК України,
згідно якої строки позовної давнини не розповсюджуються на вимоги власника про
визнання недійсним акту органу місцевого самоврядування, яким порушено права
власника. Вважає, що оскаржуваним рішенням виконкому незаконно дозволено
будівництво прибудови до загального будинку, чим порушено його право власності
в частині користування його часткою будинку. За таких підстав вважає
необгрунтованим застосування частини 1 статті 100 КАС України.

Суд першої
інстанції встановив, що 5 жовтня 1978 року рішенням Слов'янського народного
суду ухвалені ідеальні частки в домоволодінні АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 27/50 часток
і ОСОБА_1 23/50 часток. 3 грудня 1979 року рішенням того ж суду ухвалений
порядок користування земельною ділянкою вказаного домоволодіння між ОСОБА_3 і
ОСОБА_1, яким виділено по 348 кв.м. земельної ділянки, а подвір'я площею 344
кв.м. і 65 кв.м. залишено у загальному користуванні. 22 квітня 1981 року
виконавчий комітет Слов'янської міської ради рішенням НОМЕР_1 дозволив ОСОБА_3
будівництво коридору і ванної кімнати

2

у вказаному
домоволодінні. Будівництво було закінчено в 1988 році. Судом було також
встановлено, що позивач, починаючі з 1988 році знав про оскаржуване рішення
виконкому, та 9 березня 2004 року у відповіді головного архітектора міста
Слов'янська його було повідомлено, що будівництво здійснювалося саме на
підставі даного рішення. За таких підстав суд вважає, що позивачем пропущений
строк звернення до адміністративного суду, визначений у частині 1 статті 100
КАС України.

Судова
колегія, заслухавши доповідача, позивача, якій підтримав доводи апеляційної
скарги, просив скасувати постанову суду, перевіривши матеріали адміністративної
справи, третю особу ОСОБА_2, яка просила залишити без змін постанову суду,
вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду не
підлягає зміні, з таких підстав.

Статтею
99 КАС України встановлено для звернення до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи річний строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа, дізналася або повинна була дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно
частини 1 статті 100 КАС України, пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову.

Суд
першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, у зв'язку із пропуском
строку, встановленого статтею 99 КАС України, прийшов до обґрунтованого
висновку, що позивачем пропущений вказаний строк. Рішення, яке оскаржує
позивач, було прийняте ще у 1981 році, після чого позивач, якому було відомо
про це рішення з 1988 року, звертався з приводу оскарження цього рішення до
різних інстанції. Отже, позивачу було відомо про винесене рішення виконкому і
він не оскаржував його в суді, та пропустив встановлені ст. 99 КАС України,
строки звернення до суду.

Доводи
апеляційної скарги стосовно того, що рішення суду винесено з порушенням норм
матеріального права, оскільки судом не враховано вимоги частини 4 статті 268 ЦК України, є
безпідставними та не впливають на правові висновки суду.

За таких
обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого та законного висновку
про відмову у задоволенні позовних вимог у зв'язку із пропуском строку на
звернення до суду, встановленого ст. 99 КАС України.

Зважаючи
на викладене, апеляційний суд не погодиться з доводами апеляційної скарги та
вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова
суду підлягає залишенню без змін, відповідно до вимог ст. 200 КАС України.

Керуючись вимогами ст. ст. 198,
200, 205, 206 КАС України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову
Слов'янського міськрайонного суду від 9 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом
місяця з дня складання повного тексту ухвали.