Справа № 22а-397/07
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2007-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
У Х В А Л А

Іменем України

2
липня 2007 року

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого-Багрія В.М.,

суддів:
Обрізка І.М., Шавеля Р.М.,

при
секретарі: Соколовській А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1на постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

В грудні 2006р. ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Хмельницького
центру підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів Державної митної служби
України про поновлення на роботі та стягнення оплати за час вимушеного прогулу.
Посилався на те, що працював ІНФОРМАЦІЯ_1у відповідача та наказом № НОМЕР_1.
був звільнений з роботи за станом здоров'я за ст.
40 п.2 КЗпП України. Звільнення вважає
незаконним, оскільки керівник центру своїми упередженими діями щодо нього
сприяв загостренню гіпертонічної хвороби, внаслідок якої незаконно звільнив
його з роботи.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду від 15 березня 2007р. ОСОБА_1в позові відмовлено.

Постанову суду оскаржив
ОСОБА_1. В апеляційній скарзі посилається на те, що на початку вересня 2006р.
директор центру ДМС України неправомірно видав наказ про його відрядження на
стажування, не врахувавши, що на його, позивача, утриманні перебувають хворі
батьки. Внаслідок психологічно- морального тиску з боку директора центру він
тяжко захворів. Скористувавшись цим, керівник центру, не запропонувавши іншої
роботи, неправомірно звільнив його. Суд першої інстанції на ці обставини уваги
не звернув, допустив неповноту та необ'єктивність, порушив норми матеріального
права, внаслідок чого прийняв незаконну постанову, яку просить скасувати,
прийнявши нове рішення про повне задоволення позову.

Вислухавши суддю-доповідача,
представників відповідача, які просять апеляційну скаргу відхилити, розглянувши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції, позивач ОСОБА_1. був призначений на посаду ІНФОРМАЦІЯ_2Хмельницького
центру підвищення кваліфікації та передпідготовки кадрів Державної митної
служби України з 3.11.2004р. (наказ НОМЕР_2.), згодом був переведений старшим інспектором-черговим.

ОСОБА_1було присвоєно
спеціальне звання інспектора митної служби 4 рангу згідно наказу голови
Державної митної служби України від НОМЕР_3 що свідчить про перебування
позивача на публічній службі. Суд першої інстанції правомірно розглянув справу
за нормами адміністративного судочинства.

Оскільки ОСОБА_1.,
перебуваючи на службі в митних органах, мав спеціальне звання, на нього
поширюється дія Положення про порядок і умови проходження служби в митних
органах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9
лютого 1993р. №
97 (далі Положення).

Відповідно до п.3 Положення
службовими особами митних органів можуть бути громадяни України, які за
діловими, моральними якостями, освітнім рівнем і станом здоров'я здатні ефективно виконувати покладені на митні
органи завдання.

Згідно з п.1.4 посадової
інструкції старшого ІНФОРМАЦІЯ_2чергової служби Хмельницького центру підвищення
кваліфікації та передпідготовки кадрів ДМСУ, затвердженого у встановленому
порядку, та з яким ознайомлений позивач під розписку, на посаду старшого
інспектора призначається особа, яка, поряд з іншими вимогами, має стан
здоров'я, який забезпечує виконання службових обов'язків в особливих умовах
праці.

Судом першої інстанції з
усією повнотою встановлено, що посада, на якій працював позивач, має особливі
умови праці, оскільки пов'язана з виконанням трудових функцій в нічний час.

Як видно з висновку
Хмельницької міської поліклініки НОМЕР_4., ОСОБА_1. пройшов медичне обстеження
і згідно заключення ЛКК йому не рекомендована робота в нічний час та робота,
пов'язана з прийняттям швидких оперативних рішень.

Згідно посадових обов'язків
робота позивача пов'язана саме з прийняттям таких рішень.

Відповідно до п.45
Положення службові особи митних органів звільняються зі служби через хворобу -
у разі визнання їх непридатними до служби в митних органах за рішенням медичної
комісії.

За таких обставин керівник
центру підвищення кваліфікації мав право звільнити позивача зі служби з цих
підстав та підстав ст.40 п.2 КЗпП України, чим він скористався, видавши спірний
наказ про звільнення ОСОБА_1. зі служби від 1.12.2006р., оскільки можливості
перевести його на інше місце служби не було.

Хмельницький міськрайонний
суд повно дослідив обставини справи, дав належну оцінку доказам, правильно
застосував матеріальний закон та прийняв законну постанову в справі, підстав
для скасування якої колегія суддів не знаходить.

Доводи апеляційної скарги
цих висновків суду не спростовують, тому підстав для задоволення апеляційної
скарги немає.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія
суддів,

у х в а л и
л а :

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1залишити без задоволення.

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької області від 15 березня 2007р. залишити без
змін.

Постанова протягом одного
місяця може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної
інстанції.

Головуючий :
В.М.Багрій

Судді:
Р.М.Шавель

І.М.Обрізко