Справа № 2-а-1/2007
Суддя: Іванчук В.М.
Дата ухвалення: 2007-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 2-а-1/2007
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2007р. м.
Монастириська

Монастириський
районний суд Тернопільської області в складі

головуючого
судді: Іванчука
В.М.

при секретарі: Генда
Н.П.

розглянувши
матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до відповідача
Монастириської міської ради про визнання недійсним рішенням Монастириської
міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом про визнання недійсним
рішення Монастириської міської ради.

8 судовому засіданні позивач свій позов
підтримала повністю.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнав.

Допитана в
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснила, що згідно

рішення
сесії Монастириської міської ради від 15 грудня 2005 року НОМЕР_1 їй було
передано безоплатно у приватну власність земельна ділянка площею 0,34 га., по
АДРЕСА_1.

9 лютого 2006 року
рішенням сесії Монастириської міської ради позивачу

надано згоду на розробку проектної документації земельних
ділянок і

представлення його на затвердження міській раді.

До початку виготовлення документації, комісією
Монастириської райдержадміністрації було проведено обстеження земельної ділянки
про що складено акт і видано довідку Монастириського відділу земельних ресурсів
від 01.03.2006 року НОМЕР_2. За висновками комісії Монастириської
райдержадміністрації, довідки відділу земельних ресурсів, Монастириської
районної санітарно-епідеміологічної станції від 28.02.2006 року НОМЕР_3,
Тернопільської обласної комунальної інспекції охорони пам'яток історії та
культури від 14 березня 2006 року на вказаній земельній ділянці були відсутні
будь-які обмеження щодо її використання.

У встановленому порядку були встановлені в натурі межі, наданої позивачу
земельної ділянки, які були погоджені міським головою Монастириської міської
ради про що був складений акт. Проект землеустрою пройшов експертизу в
Тернопільському головному управлінні земельних ресурсів і отримав позитивну
оцінку відповідно до висновку від 17 липня 2006

року НОМЕР_4 і переданий на затвердження Монастириській
міській раді 11 вересня 2006 року.

На пленарному
засіданні 14 вересня 2006 року сесії міської ради вказаний проект був
розглянутий, однак, незважаючи на відсутність зауважень і застережень не був
затверджений міською радою. А тому позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення
Монастириської міської ради від 14 вересня 2006 року НОМЕР_9 „Про розгляд заяви
гр. ОСОБА_1", та зобов'язати Монастириську міську раду прийняти рішення
про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у
власність для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд
та ведення особистого селянського господарства за адресою АДРЕСА_1.

Допитаний в
судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2пояснив, що сесія
Монастириської міської ради 14 вересня 2006 року не затвердила проект
землеустрою ОСОБА_1, тому, що він не відповідає прийнятим раніше рішенням
сесій. Зокрема порушено конфігурацію розташування земельної ділянки на
місцевості. Крім того, позивачкою проводилась приватизація землі, ПП «Геоцентр»
проводив виміри земельної ділянки без представника міської ради.

Свідок ОСОБА_3
суду показав, що рішенням Монастириської міської ради було виділено гр. ОСОБА_1
земельну ділянку площею 0,34 га по АДРЕСА_1, для обслуговування переведеного
під житло будинку площею 0,10 га та для ведення особистого селянського
господарства площею 0,24 га. Міською радою не були встановлені межові знаки
земельної ділянки на місцевості і в даному випадку конфігурація земельної
ділянки не порушувалась.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дали суду аналогічні пояснення.

Заслухавши
позивача, представника відповідача та свідків, дослідивши матеріали справи суд
приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи
з наступного:

Із акту обстеження земельної ділянки, промисловості, яку пропонується
перевести в землі житлової та громадської забудови та землі
сільськогосподарського призначення на території Монастириської міської ради,
комісія в складі : голови комісії - заступника голови райдержадміністрації,
начальника управління агропромислового розвитку Медведя М.М., заступника голови комісії
начальника Монастириського районного відділу земельних ресурсів ОСОБА_5,
секретаря комісії - головного спеціаліста районного відділу земельних ресурсів
Когута Я.М., членів комісії - начальник відділу розвитку агропромислового
виробництва управління агропромислового розвитку Монастириської
райдержадміністрації Білика М.С., начальника, старшого держінспектора
екоінспекції в районі Сагаша Д.З., міського голови Монастириської міської ради
Геди В.М., прийшла до висновку, що земельна ділянка площею 0,10 га після
вчинення договору купівлі-продажу споруди і облаштування її під житло може бути
віднесена до земель житлової і громадської забудови і використовуватись для
обслуговування жилого будинку і господарських будівель, земельна ділянка площею
0,24 га може бути віднесена до земель сільськогосподарського призначення і
використовуватись як земельна ділянка для ведення особистого селянського
господарства, що спростовує покази відповідача ОСОБА_2.

Згідно ст. 155 ЗК України, у разі видання органом
виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються
права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною
ділянкою, такий акт визнається недійсним.

В силу ст.22 ЗУ «Про
землеустрій» землеустрій здійснюється на підставі рішень виконавчої влади
та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою.

Рішенням міської ради НОМЕР_5 від 15.12.2005 року «Про безкоштовну передачу
у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 по АДРЕСА_1, що в
м.Монастириська» передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,34 га.
та надано дозвіл на складання проекту із землеустрою щодо відведення
вищезазначеної ділянки у приватну власність і внесенням відповідних змін у
земельно-облікові документи та рішенню Монастириської міської ради НОМЕР_6 від
09 лютого 2006 року про надання згоди на розробку проектної документації
земельних ділянок і представлення його на затвердження міській раді.

Відповідно до висновків Монастириського районного відділу земельних
ресурсів від 01.03.2006 p., відділу містобудування та архітектури від 18.02.2006 p.,
санітарно-епідеміологічної станції від 28.02.2006р., державного управління
екології та природних ресурсів у Тернопільській області НОМЕР_7 від 28.03.2006
р. та Тернопільської обласної комунальної інспекції охорони пам'яток історії та
культури НОМЕР_8 від 14.03.2006 р.2006 р. про погодження проекту землеустрою
щодо відведення земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських приміщень і споруд та ведення особистого селянського
господарства гр. ОСОБА_1 загальною площею 0,34 га в м.Монастириську по АДРЕСА_1, вказані земельні ділянки
використовувати за цільовим призначенням.

Як вбачається із висновку державної експертизи №1195 затвердженого
начальником Тернопільського обласного головного управління земельних ресурсів
від 17 липня 2006 року, землевпорядна документація відповідає вимогам чинного
законодавства України і отримала позитивну оцінку.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає за необхідне позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволити в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.22, 55, 60 ЗУ «Про землеустрій»,
ст. 155, 186 ЗК України, ст.373 ЦК
України, ст.ст. 159, 160, 161, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити повністю. Скасувати рішення
Монастириської міської ради НОМЕР_9 «Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1» від 14
вересня 2006 року та визнати його нечинним.

Зобов'язати Монастириську міську раду прийняти рішення про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для
обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення
особистого селянського господарства ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1, виготовлений
ФОП ОСОБА_6.

На постанову суду може
бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Тернопільської області на протязі двадцяти днів після подачі заяви про
апеляційне оскарження на протязі десяти днів з дня проголошення постанови.