Справа № 2а-6/2007
Суддя: Чишій С.С.
Дата ухвалення: 2007-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНЕ СУДОЧИНСТВО Справа №
Категорія: Спори фізичних осіб щодо оскарження рішень органів місцевого самоврядування - 37
РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
лютого 2007 року Любомльський
районний суд Волинської області

в складі головуючого - судді ЧИШІЯ С.С.

при секретарі СЕМЕНЮК К.М.

з участю позивача КОЦУРИ М.С.,

представника позивача ОСОБА_2, представника
відповідача САХАРУКА С.Ф.,

третьої
особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Любомль адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вишнівської сільської Ради про ви­знання
нечинними рішень Ради,

встановив:

У районний суд з позовною заявою звернувся
ОСОБА_1, який просить постановити рішення про визнання нечинними рішень
Вишнівської сільської Ради від НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Вимоги обґрунтував тим, що має зареєстроване право
власності на землю, набуте на підставі рішення Вишнівської
сільської Ради НОМЕР_3. Отримавши ухвалу Любомльського
районного суду від 13.11.2006 року в іншій справі, дізнався, що вищевказане рі­шення
Ради нею ж скасоване 24.12.2004 року, після чого 14.01.2005 року щодо його
приватної земельної ділянки надано дозвіл на
розробку документації ОСОБА_3. Вважає прийняті Ра­дою рішення такими, що не відповідають чинному законодавству, оскільки його
не було повід­омлено про розгляд Радою земельного спору, а підстави скасування
рішення від 09.09.2004 ро­ку не ґрунтуються на законі.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав.
Представник відповідача позов не визнав. Третя особа позов заперечила.

1 інстанція

Код суду - 0312

Позивач в судовому засіданні
пояснив, що підтримує викладені в позовній заяві мотиви звернення у суд та підстави заявлених вимог. Додатково пояснив, що про
наявність оскаржу­ваних рішень дізнався у липні 2005 року; на сесіях Ради, де
вони приймались, присутній не був. Стверджує, що
скасування Радою свого рішення про передачу йому земель у власність та на­дання ОСОБА_3 дозволу на розробку документації щодо його
приватної земельної ділянки порушує його права власника.

Представник відповідача в судовому засіданні
пояснив, що рішення Ради про передачу земель
позивачу у власність було прийнято з порушенням вимог закону щодо процедури,
оскі­льки за таке рішення проголосувала менша частина
загального складу депутатів. Оскільки між позивачем
та третьою особою тривалий час існує земельний спір, Рада створила комісію та прийняла з пропозицією останньої рішення розділити
спірну ділянку навпіл.

Третя особа пояснила, що позивачу земельна ділянка
була надана без погодження з нею і сама претендувала на неї.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Рішеннями Вишнівської сільської Ради НОМЕР_4 та
НОМЕР_5 позивачу надано дозвіл на розробку проекту
відведення земельних ділянок площею відповідно о,28 та о,25 га в ІНФОРМАЦІЯ_1 із
земель резерву.

Рішенням тої ж Ради від НОМЕР_6 затверджено
проект землеустрою що­до відведення позивачу земельних ділянок.

За протестом Любомльського міжрайонного прокурора
рішення НОМЕР_7 сільською Ра­дою скасовано 09.092004

року рішенням за НОМЕР_8.

Того ж числа Радою прийнято рішення за НОМЕР_3 про
затвердження проекту землеуст­рою і передачу ОСОБА_1 у власність
для будівництва та обслуговування житлового буди­нку земельні ділянки площею о,25 та о,28 га, надано дозвіл на розробку
документації щодо складання державного акта на право власності на землю.

Рішення НОМЕР_3 прийнято за наявності 11 з 15
депутатів Ради, з яких за рішення прого­лосувало 6 депутатів.

На тій же сесії рішенням за НОМЕР_9 Рада відмовила ОСОБА_3 у наданні земельної ді­лянки з
мотивів її виділення ОСОБА_1

24.12.2004 року Вишнівська сільська
Рада за результатами розгляду протесту Любо­мльського міжрайонного прокурора скасувала своє рішення від 09.09.2004
рокуНОМЕР_3- При цьому Рада погодилась із доводами прокурора про порушення
вимог ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Як результат земельного спору між ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 Вишнівська сі­льська Рада НОМЕР_2 прийняла рішення
про поділ спірної земельної ділянки по­рівну між вказаними особами, надала
ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою земельної ділянки та вирішила внести зміни в проект землеустрою ділянки
ОСОБА_1.

Згідно із ч.1 ст.125 ЗК України
право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає
після одержання її власником або користувачем документа, що по­свідчує право
власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його дер­жавної
реєстрації.

Згідно із ч.1 ст.153 ЗК України власник
не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими
законами України.

Згідно із ч.ч.2, 5 ст.116 ЗК
України набуття права на землю громадянами та юридич­ними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або
надання їх у користування. Надання у
користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у ко­ристуванні,
провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Коде­ксом.

Згідно із ч.11 ст.46 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» сесія ради є правомочною,
якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від зага­льного
складу ради.

Згідно із ч.2 ст.59 того ж Закону
рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю
депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбаче­них цим
Законом.

Згідно з абз.2 п.8 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з
установлених законодавством умов надання земельних ділянок не можна вважати таким, що суперечить закону, рішення органу
виконавчої влади чи місцевого само­врядування про
скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одер­жана у власність чи користування. У цьому разі питання
про недійсність документів, вида­них на підставі переглянутого рішення,
вирішується в судовому порядку.

Таким чином, по справі встановлено,
що оскаржуване рішення від 24.12.2004 року при­йнято в межах повноважень
сільської Ради, ґрунтувалось на законних вимогах протесту про­курора і відповідає вимогам Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», оскільки скасоване ним
рішення НОМЕР_3 прийнято з порушення законодавчо встано­вленої процедури
ухвалення Радою рішень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку,
що вимоги позивача про скасування рішення від НОМЕР_1 безпідставні і
задоволенню не підлягають.

Приймаючи рішення про поділ спірної
земельної ділянки між позивачем та третьою особою, надаючи дозвіл останній на
розробку проекту землеустрою земельної ділянки та вно­сячи зміни в проект
землеустрою ділянки позивача, сільська Рада не врахувала, що станом на 14.01.2005 року ОСОБА_1 мав зареєстроване, не оспорене і
не скасоване в судовому порядку право власності на земельну
ділянку. Таке рішення Ради суперечить вимогам ст.116 ЗК Украї­ни, є
незаконним та підлягає скасуванню.

Отже, з наведених підстав суд вважає, що вимоги
позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача про пропущення позивачем
строку звернення у суд безпідстав­ні, оскільки згідно із ч.1 ст.99 КАС
України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або
іншими зако­нами. П.4 ч.1 ст.268 ЦК України встановлено, що позовна давність не поширюється
на вимогу власника або іншої особи про
визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким пору­шено його право власності або інше речове право. Саме з
такими вимогами звернувся у суд по­зивач і
підстав для визнання факту порушення ним строку позовної даності суд не
встановив.

Таким, чином позовні вимоги ОСОБА_1. підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст.94 КАС України судові
витрати у формі держмита слід покласти на сільсь­ку Раду.

Керуючись ст.ст.10, 11, 71, 86,159, 163 КАС
України, на підставі ст.ст.116, 125,153 ЗК України, ст.ст. 46, 59 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» суд

постановив:

Позов
задовольнити частково.

Визнати нечинним та скасувати рішення Вишнівської сільської Ради
Лю-бомльського району Волинської області НОМЕР_2.

В задоволенні вимог про скасування рішення Вишнівської сільської Ради
Лю-бомльського району Волинської області від НОМЕР_1 відмовити за
безпідставністю позовних вимог.

Стягнути з Вишнівської сільської Ради Любомльського
району Волинської області в користь ОСОБА_1 3(три) гривні 40 копійок судових
витрат.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеля­ційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не
була по­дана у встановлений строк, постанова
набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду
Волин­ської області.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява. Обґрунтування
мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної
інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
адміністратив­ного суду апеляційної інстанції
через Любомльський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом 10 днів з дня
прого­лошення постанови. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.