Справа № 22а-882/07
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2007-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа22а-882/07
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23
липня 2007 року

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого-Багрія В.М.,

суддів:
Обрізка І.М., Шавеля Р.М.,

при
секретарі: Поворознику Д.Б.,

з участю адвоката ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сихівського
районного суду м. Львова від 1 березня 2007р.,

в с т а н о в и л а :

В березні 2006р. заступник прокурора Львівської області в інтересах
держави в особі Відділу Державного казначейства у Сихівському районі м.Львова,
Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова звернувся до суду
з позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ПП «Леві» про стягнення безпідставно
відшкодованого податку на додану вартість.

Посилався на те, що відповідачі своїми спільними діями вчинили злочин-
заволоділи державними коштами в особливо великих розмірах, незаконно отримавши
від ДПІ у Сихівському районі м. Львова відшкодування податку на додану вартість
в сумі 2 244 199,13 грн., які підлягають поверненню ними державі. Просив, з
уточненям позовних вимог, стягнути з відповідачів солідарно зазначену суму.
Позов пред'явлено до суду за нормами адміністративного судочинства.

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 1 березня 2007р. позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2. та ОСОБА_3. солідарно до державного бюджету 2
244 199,13 грн безпідставно відшкодованого податку на додану вартість та 1 700
грн. судових витрат. Справа розглянута судом за нормами адміністративного
судочинства.

Постанову суду першої інстанції оскаржила ОСОБА_2. В апеляційній скарзі
посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права. Зокрема, суд не обґрунтував свої висновки в частині
розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню за його постановою, поверхово
дослідив докази в справі, залишив без задоволення клопотання про витребування
документів. Просить постанову суду скасувати, прийняти нову постанову про
відмову в позові.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_2. та її адвоката, які просять
апеляційну скаргу задоволити, не вважаючи ОСОБА_2. обтяженою обов'язком
відшкодувати заподіяну державі шкоду, представника ДПІ в Галицькому районі м.
Львова, який у вирішенні справи покладається на суд, розглянувши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про
те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів щодо
вирішення адміністративних справ поширюється на спори, характер яких чітко
визначений в диспозиції зазначеної статті і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відкриваючи провадження в даній справі як в адміністративній, та,
розглянувши її по суті з винесенням постанови в порядку адміністративного
судочинства, суд першої інстанції помилково вважав, що допущені порушення прав,
свобод та законних інтересів, виявлені під час розгляду справи, випливають зі
сфери публічно-правових відносин. Суд виходив з того, що спірні правовідносини
сторін виникають зі сфери податкових відносин, оскільки торкаються сплати
податку на додану вартість, його відшкодування до державного бюджету, базуються
на правовідносинах податкового органу як суб'єкта владних повноважень та відповідачів
як платників податків.

Проте, з такими висновками суду погодитися не можна.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2. - на той час директор ПП
«Леві», за попередньою змовою та в групі з ОСОБА_3., та іншими особами,
розкрадали бюджетні кошти - шляхом підроблення податкових документів добивалися
незаконного відшкодування податку на додану вартість в особливо великих
розмірах.

За вчинення посадових злочинів ОСОБА_2. та ОСОБА_3. засуджені
обвинувальним вироком Сихівського районного суду м. Львова від 19 жовтня
2005р., який набрав законної сили, і даний час відбувають кримінальне
покарання.

На підставі вироку суду, який в даній справі має преюдиційне значення, суд
першої інстанції встановив, що спільними злочинними діями обидвох відповідачів
державі заподіяна матеріальна шкода на суму 2 244 199,13 грн., яка відповідно
до цивільного законодавства - ст. 1190 ЦК України підлягає відшкодуванню
солідарно.

Таким чином, є правові підстави вважати, що правова природа спірних
правовідносин сторін випливає з норм цивільного судочинства, зокрема, інституту
відшкодування шкоди, а не з норм адміністративного судочинства, яке регулює
вирішення спорів, які випливають зі сфери публічно-правових правовідносин.
Посилання на норми цивільного судочинства, а не адміністративного, містяться у
постанові суду першої інстанції.

Районний суд не прийняв до уваги, що даний позов, при умові його
пред'явлення, міг бути розглянутий в кримінальній справі саме як цивільний
позов про відшкодування шкоди, заподіяної злочином.

Оцінюючи обставини даної справи, колегія суддів приходить до висновку, що
вона не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, в зв'язку з
чим в силу п.1 ст. 157 КАС України провадження в ній підлягає закриттю.
Відповідно до ст. 203 КАС України в такому випадку постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а
вимоги апелянтки про прийняття постанови про відмову в позові, в силу вище
викладеного, задоволеними бути не можуть.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 203, 205, 206 КАС України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 1 березня 2007р.
скасувати. Провадження в даній справі закрити. Справу направити до суду першої
інстанції для розгляду в порядку цивільного судочинства. В решті апеляційну
скаргу залишити без задоволення.

Постанова протягом одного місяця може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної інстанції.

Головуючий :
В.М.Багрій

Судді:
Р.М.Шавель

І.М.Обрізко