Справа № 22а-160/07
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2007-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АД
МІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № - 22а - 160/2007 р.
Головуючий у 1 інстан
ції Кошик А.Ю.

Суддя доповідач Ситн
иков О.Ф.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2007 року.

м. Київ.

Київський апеляційни
й адміністративний суд у скл
аді колегії суддів:
Головуючого:
Ситникова О.Ф.,
Суддів:
Бараненка І.І.

Малініна В.В
.,
при секретарі:
Пустільнік К
.А.,

розглянувши в судовому за
сіданні адміністративну спр
аву за апеляційною скаргою в
ідповідача Васильківської о
бєднаної державної податк
ової інспекції на постанову
господарського суду Київськ
ої області від 29 березня 2007 рок
у у справі за позовом приватн
ого підприємства «Бонус» до
Васильківської обєднаної
державної податкової інспек
ції про скасування податкови
х повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:

Постановою господарськ
ого суду Київської області в
ід 29 березня 2007 року позов ПП «Б
онус» до Васильківської об
єднаної державної податково
ї інспекції задоволено:
Скасовано податкові повід
омлення-рішення Васильківсь
кої обєднаної державної по
даткової інспекції № 000912340/0 від
06.12.2006 року та № 000912340/1 від 13.02.2007 року.

Не погоджуючись з прийнято
ю постановою, відповідач зве
рнувся з апеляційною скаргою
, в якій зазначає, що вказана п
останова суду не відповідає
вимогам матеріального та про
цесуального права, судом не в
повному обсязі встановлено
обставини, що мали значення д
ля справи та неправильно дос
ліджені докази, а тому підляг
ає скасуванню з постановлен
ням нового рішення, яким відм
овити в задоволенні позовних
вимог позивачу.
Заперечуючи проти апеляці
йної скарги відповідача ПП «
Бонус» посилався на те, що ріш
ення суду постановлено з дот
риманням норм матеріального
та процесуального законодав
ства, тому підстав для його ск
асування не має.
Заслухавши у засіданні апе
ляційного суду доповідача, п
ояснення зявившихся учасн
иків процесу, перевіривши ма
теріали справи та доводи апе
ляційної скарги колегія судд
ів вважає, що апеляційна скар
га не підлягає задоволенню з
наступних підстав:
Судом першої інстанції вст
ановлено, щозгідно з Актом
перевірки, позивачем не вклю
чено до податкових зобов'яза
нь по ПДВ у вересні 2006 року суму
2560 грн. зі строком позовної дав
ності, що минув. При цьому вказ
ано, що в порушення п.п. 4.5.1. п. 4.5. ст
. 4 Закону України «Про податок
на додану вартість» підприє
мство після закінчення строк
у позовної давності не відко
ригувало суму 2560,00 грн.
Відповідач вважає, що включ
ена позивачем до податкового
кредиту у вересні 2003 року су
ма 2560 грн. по податковій наклад
ній від ТОВ «Оріон-Трейдінг»
, яка не була використана у гос
подарській діяльності у зв'я
зку з нездійсненням поставки
товарів, повинна бути відкор
игована і включена в сторону
зменшення податкового креди
ту, в декларації з ПДВ за верес
ень 2006 року, оскільки по даній о
перації минув строк позовної
давності.
Судом першої інстанції бул
а досліджена зазначена обста
вина та правильно встановлен
о, що відповідно дот п.п. 4.5.1. п. 4.5. с
т. 4 Закону України «Про подато
к на додану вартість»,якщо вн
аслідок перерахунку відбува
ється зменшення суми компенс
ації на користь платника под
атку - постачальника, то він зм
еншує суму податкових зобов'
язань у відповідному податко
вому періоді та надсилає отр
имувачу розрахунок відкориг
ованого значення податку, а о
тримувач відповідно зменшує
суму податкового кредиту у т
акому податковому періоді.

Таким чином, зазначена норм
а передбачає коригування сум
и податкового кредиту у зв'яз
ку з коригування податкових
зобов'язань постачальником,
при цьому в одному податково
му періоді.
Жодних посилань на необхід
ність проведення отримуваче
м товару коригування подат
кового кредиту у зв'язку зі сп
ливом строків позовної давно
сті, що відповідач вважає б
езнадійною заборгованістю, з
азначена норма закону не пер
едбачає. Законом України від
25.03.2005 року № 2505-ІУ до Закону Украї
ни «Про податок на додану вар
тість» від 03.04.1997 року № 168/97 - ВР вне
сено зміни, якими п. 4.5. ст. 4 викла
дено в новій редакції, яка не п
ередбачає коригування ПДВ у
випадку проведення процедур
врегулювання сумнівної або
безнадійної заборгованості
.
Крім того, відповідач не нав
ів суду першої та апеляційно
ї інстанції, якими нормами за
конодавства він визначає зак
інчення строку позовної давн
ості, оскільки за нормами Цив
ільного кодексу України стро
к позовної давності застосов
ується лише судом і лише у вип
адку клопотання боржника про
таке застосування, в іншому в
ипадку закінчення строку поз
овної давності не є підставо
ю для відмови в стягненні бор
гу. Тому висновок про безнаді
йність заборгованості з пост
авки товарів не обґрунтовани
й.
В цій частині доводи апеляц
ійної скарги відповідача не
спростовують висновків суду
першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги
відповідача щодо неправомір
ного включення позивачем до
складу податкового кредиту с
уми по податкових накладних,
які отримані від ПП «Світано
к» та ПП «Скіфія», які не є пла
тниками податку на додану ва
ртість чим завищили суму под
аткового кредиту та відповід
но знизили суму податкового
зобовязання, яка підлягає
сплаті до бюджету не ґрунтую
ться на матеріалах справи, то
му висновки суду першої інст
анції слід визнати такими, що
відповідають вимогам закону
та встановленим по справі об
ставинам:
Позивач був зареєстровани
й як платник податку на додан
у вартість відповідно до сві
доцтва № 13659740 від 21.12.2002 року.
Як встановлено судом першо
ї інстанції податковий креди
т позивачем було сформовано
на підставі податкових накла
дних, виписаних ПП «Світанок
» та ПП «Скіфія», недійсність
яких в судовому засіданні вс
тановлено не було.
На момент випискиспірних п
одаткових накладних ПП «Світ
анок» та ПП «Скіфія» перебув
али на податковому обліку, ос
кільки фактично акти про ан
улювання їх свідоцтв були оф
ормлені в кінці 2006 року.
Судом першої інстанції
правильно встановлено факт
здійснення господарських оп
ерацій за якими позивачем б
ули сплачені суми ПДВ в ціні п
ридбання товарів, та зазначе
но, що скасування державної
реєстрації контрагентів не
спростовує встановлені судо
м обставин, які дають позивач
у право на податковий кредит
.
Крім того, суд правильно вра
ховував, що визначені в Акті п
еревірки порушення позиваче
м пп.7.2.4 п.7.2 Закону України «Про
податок на додану вартість»
необґрунтовані, оскільки за
спірними господарськими опе
раціями такі порушення мож
уть визначатись лише до йог
о контрагентів ПП «Світанок»
та ПП «Скіфія».
Прийняттям спірних податк
ових повідомлень-рішень пода
тковим органом фактично по
кладено на позивача вину за н
евиконання його контрагенто
м зобов'язань, визначених п
одатковим законодавством. Од
нак жоден нормативний акт, на
який посилається відповідач
не містить вказівок на таку з
алежність. Оскільки, згідно в
имог чинного законодавства,
обов'язок контролювати звітн
ість контрагента на суб'єкті
в підприємницької діяльност
і не покладено, крім того, суб'
єкт підприємницької діяльно
сті не має права контролюват
и звітність або своєчасність
сплати податків іншими особ
ами. Якщо віднесення сум до ск
ладу податкового кредиту від
бувається на підставі належн
им чином оформлених розрахун
кових, платіжних та інших док
ументів, обов'язковість веде
ння яких передбачена правила
ми ведення податкового облік
у, дії платника податку є прав
омірними.
Законодавством України не
передбачена відповідальніс
ть юридичної особи за зобов'я
заннями іншої юридичної особ
и, в тому числі за податковими
зобов'язаннями.
Таким чином, у разі порушенн
я контрагентами платника под
атку вимог податкового закон
одавства, податковий орган м
ає право у межах своєї компет
енції та у відповідності до в
имог чинного законодавства в
идавати акти державного орга
ну на усунення таких порушен
ь, які є обов'язковими до викон
ання. Відповідно до Закону Ук
раїни «Про державну податков
у службу в Україні» вчинення
зазначених дій є не тільки пр
авом, а й прямим обов'язком под
аткових органів.
За таких обставинсуд першо
ї інстанції правильно зазнач
ив, що висновки відповідача
про те, що позивачем порушені
вимоги пп.7.2.4 п.7.2, п.п. 7.4.5. п.7.4. ст.7 Зак
ону України «Про податок на д
одану вартість», (а саме зав
ищено податковий кредит з ПД
В) є помилковими, а тому до поз
ивача не може бути застосова
на відповідальність за поруш
ення положень даної статті
.
Оскільки відповідачем не
доведено правомірність висн
овків Акту перевірки, відпов
ідальність застосована до по
зивача необґрунтованоі по
даткові повідомлення-рішенн
я інспекції № 000912340/0 від 06.12.2006 року
та № 000912340/1 від 13.02.2007 року єпротипра
вними і підлягають скасуванн
ю.
З такими висновками суду мо
жна погодитися, оскільки вон
и відповідають встановленим
по справі обставинам та відп
овідають вимогам матеріальн
ого та процесуального законо
давства, доводи апеляційної
скарги не спростовують висно
вків суду, а тому підстав для с
касування або зміни рішення
суду не має.
Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206
КАС України,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Вас
ильківської обєднаної дер
жавної податкової інспекції
залишити без задоволення , а п
останову господарського суд
у Київської області від 29 бере
зня 2007 року без змін.
Ухвала апеляційного суду н
абирає законної сили з момен
ту проголошення, проте може б
ути оскаржена до Вищого адмі
ністративного Суду України п
ротягом одного місяця з дня н
абрання законної сили.

Головуючий
:
Судді: