Справа № 22-а-607/07
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2007-07-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2007 року
м. Харків

Справа № 22-а-607/07

Категорія: визнання дій протиправними Головуючий 1 інстанції: Гуцал
Л.В.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий
суддя Філатов Ю.М.,

Суддя
Водолажська Н.С., Суддя Шевцова Н.В.

при секретарі
Хоміцькій О.О.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Балаклійського районного суду Харківської області від 11.04.2007 року по справі
№ 2-а-70/07

за
позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 - заступника начальника
Балаклійського РВ УМВС України в Харківській області

про визнання дій відповідача протиправними ,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, гр. ОСОБА_1, звернувся до Балаклійського районного суду
Харківської області з позовом про визнання протиправними дії ОСОБА_2 -
заступника начальника Балаклійського РВ УМВС України в Харківській області,
щодо поширення інформації шляхом надання біографічних відомостей позивача Балаклійській районній раді по запиту
депутата ОСОБА_3

Постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 11.04.07
р. по справі № 2- а-70/2007 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Позивач з постановою суду не погодився і звернувся з апеляційною скаргою, в
які просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що при прийнятті оскарженої постанови
судом першої інстанції були порушені норми матеріального права, оскільки суд в
порушення вимог ст. 86 КАС України неналежно, однобоко, не об'єктивно оцінив
докази сторін по справі. Також суд не взяв до уваги положення ст. 23, ст. 31,
ст. 37, ст. 44 та ст. 47 Закону України «Про інформацію», ст. 3. ст. 5 Закону
України «Про міліцію».

Відповідач в письмових запереченнях на апеляційну скаргу та в поясненнях в
судовому засіданні просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а
оскаржену постанову без змін, оскільки вважає її законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи судового рішення,
апеляційної скарги та пояснень сторін, судова колегія вважає апеляційну скаргу
такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції було встановлено, що до
Балаклійського РВ в порядку ст. ст. 2, 10, 12 Закону України "Про статус
депутатів місцевих рад" надійшов депутатський запит від 28.07.06 р.
депутата Балаклійської районної ради V
скликання ОСОБА_3, в якому виказане прохання перевірити та надати інформацію
стосовно правомірності «активної» громадської позиції та діяльності гр. ОСОБА_1
і підтвердити чи спростувати інформацію щодо існування у нього проблем із
законом в 80-ті роки під час роботи в правоохоронних органах.

У відповідь від на депутатський запит відповідач, який на той час виконував
обов'язки начальника Балаклійського РВ, направив на ім'я заступника голови
Балаклійської районної ради інформацію, яка містила інформацію про дату та рік
народження позивача, відомості про термін його роботи на посаді міліціонера
спеціального приймальника для адмінарештованих при Відділі внутрішніх справ
Балаклійського райвиконкому. Крім того у відповіді було вказано, що за час
проходження служби заохочень та стягнень позивач не мав, а був звільнений з
органів внутрішніх справ наказом УВС Харківського облвиконкому 04.04.75 р. за
ст. 69 діючого на той час Положення про проходження служби рядовим та
начальницьким складом ОВС (за скоєння вчинків, які дискредитують звання
рядового та начальницького складу).

З пояснень відповідача, які підтверджені також наданими ним до матеріалів
справи документами, які були досліджені судом першої інстанції, випливає, що
надана у відповіді на депутатський запит інформація була отримана від Головного
МВС України в Харківській області.

Як вказує позивач у поясненнях в судовому засіданні, він оскаржив в суді
рішення районної ради від 26.07.06 р. «Про депутатський запит депутата
ОСОБА_3», про що була прийнята Балаклійським районним судом Харківської області
постанова від 09.10.06 р. (позов та судове рішення до матеріалів справи не надавалися,
але їх наявність сторонами не заперечується). На підставі судового рішення
рішенням Балаклійської районної ради № 133-V від 04.12.06 р. було скасоване рішення районної ради від 26.07.06 р. «Про
депутатський запит депутата ОСОБА_3» в частині вимог про отримання інформації,
що стосується біографічних даних ОСОБА_1

Судова колегія вважає необхідним відмітити, що відповідно положень ст. 2
КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією

та законами України.

В Законі України «Про статус депутатів місцевих рад» визначено, що при
здійсненні депутатських повноважень депутат місцевої ради має право на
депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання. Відповідно
приписів ст. 21 Закону депутатський запит - це підтримана радою вимога депутата
місцевої ради до посадових осіб ради і її органів, сільського, селищного,
міського голови, керівників підприємств, установ і організацій незалежно від
форми власності, які розташовані або зареєстровані на відповідній території, а
депутата міської (міста обласного значення), районної, обласної ради - також до
голови місцевої державної адміністрації, його заступників, керівників відділів
і управлінь з питань, які віднесені до відання ради.

В ст. 22 Закону також встановлений
порядок розгляду депутатського запиту. Зокрема ця норма передбачає, що орган
або посадова особа, до яких звернуто депутатський запит, зобов'язані у
встановлений радою строк дати офіційну письмову відповідь на нього відповідній
раді і депутату місцевої ради. Якщо запит з об'єктивних причин не може бути
розглянуто у встановлений радою строк, то орган або посадова особа зобов'язані
письмово повідомити раді та депутатові місцевої ради, який вніс запит, і
запропонувати інший строк, який не повинен перевищувати один місяць з дня
одержання запиту. Відповідь на запит у разі необхідності розглядається на
пленарному засіданні ради.

З урахуванням положень вищенаведених норм та відповідно наданим документам
судом першої інстанції зроблений правомірний висновок стосовно того, що на час
надходження депутатського запиту відповідач виконував повноваження керівника РВ
і на нього покладалися обов'язки своєчасно надати відповідь на запит депутата.

Оскільки на час надання відповіді рішення районної ради «Про депутатський
запит депутата ОСОБА_3» було чинним, то у відповідача не було законних підстав
не виконувати вимоги вищенаведених норм Закону України «Про статус депутатів
місцевих рад».

Також слід відмітити, що посилання позивача на те, що судом першої
інстанції не були взяті до уваги норми Закону України «Про інформацію» є
безпідставними, оскільки відповідач не здійснював збирання інформації про
позивача, а вона вже існувала в документах, які стосуються трудової діяльності
(служби) гр. ОСОБА_1 в органах ВС. Дана інформація не використовувалася
відповідачем у власних інтересах і не поширювалася, оскільки була надана
відповідно норми спеціального законодавства на депутатський запит і дослідження
її подальшого використання не входило до повноважень відповідача.

Крім того, інформація про трудову діяльність в органах ВС (державному
органі), що не може бути визнана інформацією про особисте життя, оскільки дані
про трудову діяльність відображаються у відповідних довідкових документах,
згідно положень ст. 37 Закону України «Про інформацію» не віднесена до переліку
інформації, що не підлягає розголошенню.

В поясненнях в судовому засіданні позивач наполягає на необхідності
дотримання положень рішення Конституційного Суду України у справі щодо
офіційного тлумачення статей 3, 23, 31, 47, 48 Закону України "Про
інформацію" та статті 12 Закону України "Про прокуратуру"
(справа К.Г.Устименка).

Як випливає з вказаного рішення, Конституційним Судом України зроблений
висновок стосовно того, що частину четверту ст. 23 Закону України "Про
інформацію"
треба розуміти так, що забороняється не лише збирання, а й зберігання,
використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її
попередньої згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного добробуту, прав та свобод людини. До
конфіденційної інформації, зокрема, належать свідчення про особу (освіта,
сімейний стан, релігійність, стан здоров'я, дата і місце народження, майновий
стан та інші персональні дані).

Тобто даним рішенням зроблене застереження щодо того, що заборона збирання,
зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без
її попередньої згоди не розповсюджується на випадки, визначені законом.
Оскільки обов'язок надати витребувану депутатським запитом інформацію
передбачений спеціальним Законом, то судом першої інстанції зроблений
правомірний висновок стосовно того, що відповідач діяв в межах наданих йому
повноважень, в порядку та у спосіб, передбачений законодавством, а тому судова
колегія не виявила підстав для скасування постанови Балаклійського районного
суду Харківської області від 11.04.07 р. по справі № 2- а-70/2007 р.

Керуючись
ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу гр. ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову
Балаклійського районного суду Харківської області від 11.04.07 р. по справі №
2- а-70/2007 р. - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання
касаційної скарги протягом місяця з моменту виготовлення повного тексу.

Головуючий Ю.М. Філатов

Судді Н.С. Водолажська

Н.В. Шевцова

Повний текст ухвали виготовлено та підписано
09.07.2007 року.