Справа № 22-а-964/2007
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2007-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
Головуючий 1 інстанції: Костенко
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня
2007 року

м.Харків

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Філатова Ю.М.

Суддів Шевцової Н.В.,
Водолажської Н.С.

за участю

секретаря
: Волошиної
Я.В.

представника
позивача: Дробот Р.Д.

представника
відповідача: Чалої О.Д., Пилипенко
О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Харківського апеляційного адміністративного суду в м.Харкові адміністративну
справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Полтава на
постанову господарського суду Полтавської області від 27.03.2007 року по справі №3 /276-17/70

за позовом Відкритого акціонерного товариства
«Полтавакондитер»

до Державної податкової інспекції у
м. Полтава

про визнання недійсними повідомлення -
рішення Державної податкової інспекції у м. Полтава від 19.08.2004 року
№/0 та від 04.11.2004 року №/1,-

ВСТАНОВИЛА:

Відкрите акціонерне товариство
„Полтавакондитер” (надалі по тексту ВАТ „Полтавакондитер”, позивач) звернулось
до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м.Полтава (надалі по
тексту ДПІ у м.Полтава, відповідач), в якому просила суд визнати нечинними, прийняті
відповідачем, податкові
повідомлення-рішення № /0 від 19.08.2004р. та № /1 від
04.11.2004р., якими позивачу визначено суму завищення бюджетного відшкодування
в розмірі 68 013,24 грн., у т.ч.: за червень
2003р. - 14
207,10 грн., за липень 2003р. - 33 266,28 грн., за серпень 2003р. -14 734,86
грн., за вересень 2003р. - 5 805,00 грн.

Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на законність та обґрунтованість спірних повідомлень-рішень.

Постановою Господарського суду Полтавської області від 27.03.2007 року
позов задоволено. Визнано недійсними податкові
повідомлення - рішення ДПІ у м.Полтава від 19.08.2004 року за №0 та
від 04.11.2004 року за №1, якими позивачеві визначено суму завищення
бюджетного відшкодування в розмірі 68013, 24 гривні. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача відшкодування витрат по сплаті судового збору
в сумі 3,40 грн.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального
права, а саме п.п.7.4.1 та 7.4.5 п.7.4, п.7.7.
ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до
неправильного вирішення справи. Крім того, відповідач в апеляційній скарзі
посилався на неврахування судом першої інстанції результатів зустрічних
перевірок по ланцюгу постачання товарно-матеріальних цінностей позивачу, при
проведенні яких виявилось не сплата контрагентами податку до бюджету.
Відповідач просить суд апеляційної
інстанції скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою в позові
відмовити.

Перевіривши в порядку ст.195
Кодексу адміністративного судочинства України доводи апеляційної скарги,
рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.08.2004р.
ДПІ у м. Полтаві був складений акт "Про результати додаткової позапланової документальної перевірки по питанню
правомірності відшкодування податку
на додану вартість з бюджету ВАТ "Полтавакондитер" код ЗКПО 00382208 за червень-вересень 2003р." №
2053/23-2/00382208.

Перевіркою було
встановлено не підтвердження сум
ПДВ заявлених Позивачем до відшкодування з бюджету внаслідок порушення п. 1.3, 1.8, ст. 1, пп. 7.5.1, пп.7.4.5, пп. 7.7.5 п. 7.7. ст. 7 Закону України "Про податок
на додану вартість".

Так, при дослідження правильності формування податкового
кредиту Позивача за
червень, липень, серпень 2003р. встановлено, що постачальниками
контрагентів Позивача, на підставі операцій з якими Позивачем було віднесено відповідні суми податку на додану
вартість до складу податкового кредиту, є суб'єкти господарювання, проте
в ході здійснення зустрічних перевірок від постачальника до виробника здійснити
перевірку не має можливості, оскільки суб'єкти
господарювання в ланцюгу постачання (по другому та третьому ланцюгах) відсутні за юридичною адресою.

Відповідач
при прийнятті спірних податкових повідомлень - рішень виходив із
того, що при дослідженні правильності формування податкового кредиту шляхом проведення зустрічних
перевірок, встановив чи була проведена сплата за товар по ланцюгам постачання товару неможливо із зазначених
вище причин, а тому ДПІ у м. Полтаві прийшла до висновку, що перевіркою
не було підтверджено суми ПДВ, які
залишились не відшкодовані Позивачу за червень-вересень 2003 р.

При цьому, в ході здійснення перевірки Позивача при
дослідженні правильності формування податкового кредиту, були встановлені наступні ланцюги
постачання по наступним податковим періодам: Податковий кредит за червень, липень, серпень 2003 р.

1.
Полтавакондитер > ТОВ "Азовмолторг", м. Маріуполь,

іпн.17:

1) > ТОВ
"Віргола" :

> ПП "Славута Опт" не звітує з лютого 2003 р.
Підприємство мало взаємовідносини з ТОВ
"Віргола" у квітні 2003 р., сума
ПДВ 13840,0 грн.;

1
ПП "Соліс"
документи були із"яті по протоколу виїмки 26.05.03 р. слідчим СВОМ Дубенської ОДНІ. За юридичної адресою не знаходиться. Підприємство мало взаємовідносини з ТОВ "Вір гола" у жовтні
2002 р., сума ПДВ 15625,0 грн.;

2
ТОВ "Приорітет"
не звітує з лютого 2003 р. Справу підприємства
передано до ГВПМ Дніпровського району м. Києва для розшуку
керівників підприємства, за юридичною адресою підприємство не знаходиться.
Підприємство взаємовідносини з ТОВ "Вір гола" у грудні 2002 р. та у
січні 2003 р. сума ПДВ 78345,41 грн.;

3
ТОВ "Тексосервіе"
(31954877) не звітує з листопада 2002 р., за юридичною адресою підприємство не знаходиться. Справу
підприємства передано до ГВПМ Дніпровського району
м. Києва для розшуку керівників
підприємства. Підприємство мало взаємовідносини з ТОВ
"Вір гола" у жовтні
2002 р. сума ПДВ 23837,5 грн.;

4
ТОВ "Морісопт"
(32303280) ліквідовано за рішенням господарського суду №2-2761/16 від 17.06.2003
р., але податкова накладна №1605-9 була виписана 16.05.2003 р. на суму 264750,0 грн., у т.ч. ПДВ 44125,0 грн.;

5
ТОВ "Призма"
проведення зустрічної перевірки по ланцюгу неможливо, в зв'язку з відсутністю
підприємства за юридичної та фактичною
адресою, на телефонні дзвінки ніхто
не відповідає.

>ПП
"Дніпровтормет" за юридичною адресою підприємство не знаходиться, фактичне місцезнаходження підприємства не встановлено. Податкову звітність підприємство надсилає поштою. Відділом податкової
міліції проводяться оперативно розшукові
роботи по встановленню місцезнаходження підприємства та його посадових
осіб;

> ТОВ "Властіна" рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 05.12.03 р. визнано недійсними статутні
документи, свідоцтво про державну реєстрацію СПД, свідоцтво
платника ПДВ та фінансово-господарські документи підприємства.

2) > ТОВ "Рігель" > ТОВ "Добрий
шлях", м. Київ, іпн. 99 не звітує
до ДШ у Шевченківському р-ні м. Києва, за юридичною адресою підприємство
не знаходиться, тому провести зустрічну перевірку не можливо .

II. Полтавакондитер
>ТОВ "Торгівельний комплекс XXI століття", іпн.61,
м. Кременчук:

1)
> ТОВ "Рогатинська нафтобаза" >
ТзОВ "Украгроцентр" знято
з державної реєстрації
згідно рішення від 12.03.04 р., тому провести зустрічну
перевірку не можливо.

2)
> ПП "РТП" > ПП "ТД Союз-Партнер",
підприємство за юридичною
адресою не знаходиться,
тому провести зустрічну перевірку
не можливо.

III. Полтавакондитер > ПП
ОСОБА_1 > ПП ОСОБА_2 >
ПП "Продмарекет"
> ПП ОСОБА_1 Підприємець на виклик про проведення перевірки не з'явився.

IV. Полтавакондитер >
ПФ "Кибела":

1) > "Тагіт", м. Харків

1. > ТОВ "Інес"
:

>ВКП "Дельта",
іпн. 24, Луганська
область. З Рубіжанської ОДШ отримана відповідь, що провести
перевірку не має можливості, оскільки підприємство не звітує з 01.11.2001
р., за юридичною
адресою підприємство не знаходиться;

1
ПП "Юма",
, іпн. 12, м. Запоріжжя. Направлено запит на проведення зустрічної
перевірки ПП "Юма" до Хортицької МДШ м. Запоріжжя. Отримана відповідь, що провести перевірку не
має можливості, оскільки підприємство має ознаки фіктивності,
декларації з ПДВ не надає з травня 2003 р., за юридичною
адресою не
знаходиться

2
ПП ОСОБА_3, м. Харків,
ін. . Направлено запит до ДПІ у
Фрунзенському р-ні м. Харкова про проведення зустрічної перевірки
ПП ОСОБА_3 Отримана відповідь, в якій вказано, що провести
перевірку не надається можливим у зв'язку з тим, що відносно
СПД ФО ОСОБА_3. порушено карну справу по ст.212 ч.3
Кримінального Кодексу України, справа №16030200 від 24.09.03р.;

2. ПП "Пап-сервіс"
ТОВ "ТМК", іпн. 19, м. Харків. Було направлено
запит до ДШ у Київськогу у р-ні
м. Харкова про проведення зустрічної перевірки ТОВ
"ТМК". Отримана відповідь , в якій вказано, що провести перевірку неможливо,
тому що документи які свідчать про фінансово-господарську діяльність підприємства вилучені
та знаходяться в слідчому відділі податкової міліції ДПА у Харківській області. Податковий кредит за вересень 2003 р.

1. Полтавакондитер > ТОВ
"Азовмолторг", м. ", м. Маріуполь, іпн.17:

ТОВ "Рігель" провести перевірку не можливо,
тому що підприємство за юридичною адресою не знаходиться, на телефонні дзвінки
не відповідає. Ухвалою Господарського суду
м. Києва №33/309 від 01.06.04 р. порушено провадження у справі скасування державної реєстрації;

ТОВ "Віргола" ТОВ "Тотал Торг центр"
провести перевірку не можливо, оскільки підприємство за юридичною адресою не
знаходиться.

2. Полтавакондитер > "Торгівельний комплекс XXI століття" ПП
"РТП" ПП "Дюна" провести перевірку не можливо, тому
що підприємство за юридичною адресою не знаходиться, фактична адреса
невідома.

Відповідач посилається на те, що,
оскільки підтвердити фактичне надходження податку до
бюджету не має можливості, а тому й Позивач не має права
на бюджетне відшкодування, оскільки ПДВ - непрямий податок і сплачується
(надходить) до бюджету опосередковано через продавця.

Крім того, судом першої інстанції встановлено,
що Позивач сплатив платіжними дорученнями своїм
безпосереднім постачальникам вартість продукції (копії платіжних
доручень - в матеріалах справи), сплативши при цьому суми податку на
додану вартість у складі вартості товарів;
постачальники Позивача, у свою чергу, виписали податкові накладні, на підставі яких Позивачем було віднесено відповідні
суми податку до складу податкового
кредиту. Податкові накладні складені та оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства,
зокрема, складені особою, що відповідно до чинного законодавства мають
таке право, а також містять реквізити, передбачені
п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість" та виписані
відповідно до Наказу Державної податкової адміністрації України № 165 від 30.05.1997р. "Про затвердження форми
податкової накладної та порядку її заповнення". Факт належного оформлення
податкової накладної Відповідачем не заперечувся., як не заперечувався факт перерахування сум податку на додану вартість
ВАТ "Полтавакондитер" своїм контрагентам.

Задовольняючи
позов суд першої інстанції виходив з того, що Законом
України "Про податок на додану вартість" визначено лише один випадок не
включення до складу податкового кредиту витрат по сплаті ПДВ - відсутність податкової
накладної чи вантажної митної декларації. Інших
обмежень щодо включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених (нарахованих) при
придбанні товарів (робіт, послуг), законодавчо не встановлено, а тому посилання
Відповідача на факт не підтвердження сплати податкового
зобов'язання по податку на додану вартість контрагентами позивача, суд
не оцінив, як суттєві.

Колегія суддів погоджується з
такими висновками суду першої інстанції.

Так, п.1.8 ст.1 Закону України „Про
ПДВ” містить загальні норми щодо самого поняття „бюджетне відшкодування” та
джерела його формування для подальшого використання, і не вказує на те, що
кошти повертаються платнику податку лише за умови сплати такого податку його
контрагентами.

Згідно
пп. 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону України "Про податок на додану
вартість" (надалі по тексту Закон України „Про ПДВ”) податкова
накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

При
цьому, згідно пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 даного Закону України „Про ПДВ” не
підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку
у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з підпунктом
7.2.6 цього пункту).

З матеріалів справи, а саме з акту
перевірки, вбачається, що ВАТ
"Полтавакондитер" виконало вимоги п.п. 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про
ПДВ", сплативши податок на додану вартість в ціні товару, придбаного у безпосередніх
постачальників, які, в свою чергу, виконали вимоги п.7.2 ст.7 Закону України "Про ПДВ" -
видали покупцеві, яким є ВАТ "Полтавакондитер", належним чином оформлені податкові накладні
на визначені та сплачені
покупцем суми податку.

Відповідно до п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7
Закону України „Про ПДВ” право
платника податку на податковий кредит виникає у відповідності з дати здійснення першої з подій:

або
дати списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт,
послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

або дати отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання платником податку
товарів (робіт, послуг).

Згідно
ст. 61 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, юридична відповідальність
особи має індивідуальний характер. Тому несплата контрагентами постачальників
Позивача до бюджету сум ПДВ не може впливати на результати діяльності
підприємства-Позивача і не може бути підставою для притягнення Позивача до відповідальності у вигляді визначення
податкового зобов'язання з податку на додану вартість Позивачу, а отже, й для застосування штрафних санкцій.

Відповідно
до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і
збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що
не передбачено законодавством (ч. 1 ст. 19 Конституції України). Чинне законодавство,
зокрема, Закон "Про податок на додану вартість", не встановлює
обов'язки покупця сплачувати ПДВ ще й до бюджету,
якщо такий податок не буде сплачено продавцем або іншою особою,
з урахуванням суми податку, отриманого від покупця у складі ціни товару.

Таким
чином, як впливає з вищенаведеного, сама по собі несплата податку продавцем (у
тому числі в разі ухилення від сплати) при фактичному здійсненні господарської
операції не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного
відшкодування.

Стаття
19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України.

Отже,
податкові органи не можуть нараховувати податок на додану вартість та накладати
штрафні санкції на покупця при несплаті цього податку продавцем, оскільки чинне
законодавство не встановлює підстав для
такого нарахування та накладення штрафних санкцій.

Крім того, відповідно до ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про протиправність рішень
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення
покладається на відповідача.

Відповідно
до п.п.”а” п.п.7.7.2 п.7.2 ст.7 Закону України „Про ПДВ” умовою бюджетного
відшкодування є сплата продавцем ПДВ в ціні товарів (послуг) продавцю, а не
сплата останнім податку до бюджету.

Відповідач
не заперечує, що позивачем повністю сплачено ПДВ в ціні товарів продавцю, а тому суд приходить
до висновку, що обов'язок доказування
правомірності прийнятих спірних рішень відповідачем не було виконано.

Таким
чином, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно та повно встановив всі
обставини справи та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги виводів суду
не спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 195, п.1 ч.1 ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205,
ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової
інспекції у м.Полтава - залишити без задоволення, а постанову господарського суду Полтавської
області від 27.03.2007 року по справі №
3276-1770 - без змін.

Ухвала набирає чинності з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця з дня складання ухвали у повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Ю.М. Філатов

Судді Н.В. Шевцова

Н.С. Водолажська