Справа № К-4727/06
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2007-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2007 року м.
Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Бутенка В. І.,

Лиски Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Штульмана І. В.,

провівши
в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи
за скаргою ОСОБА_1на дії головного лікаря Івано-Франківської обласної клінічної
лікарні, за касаційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Івано-Франківського міського суду від 26 вересня 2002 року та ухвалу
Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 грудня 2002 року, -

В С
Т А Н
О В И
Л А :

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 26 вересня 2002 року в
задоволенні скарги ОСОБА_1. відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 грудня 2002
року апеляційна скарга ОСОБА_1. відхилена, а рішення Івано-Франківського
міського суду від 26 вересня 2002 року залишене без змін.

У касаційній скарзі на рішення Івано-Франківського міського суду від 26
вересня 2002 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30
грудня 2002 року ОСОБА_1. ставить питання про скасування судових рішень в
зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права
та повернення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 2201
КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові
рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не
допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суди першої та апеляційної інстанції
дійшли обґрунтованого висновку, що оскільки видане ОСОБА_1. під час перебування
на лікуванні в обласній клінічній лікарні доручення на ім'я ОСОБА_2. для
ведення справ у судових та інших державних органах не було зареєстроване в
книзі реєстрацій доручень і заповітів та підписане не головним лікарем, а
невідомою особою, то і вимоги ОСОБА_1. внести зміни чи доповнення у дане доручення є безпідставними, як і вимоги
зареєструвати це доручення чи замінити на належне.

За таких обставин, ухвалюючи рішення, суди всебічно, повно і об'єктивно
дослідили надані сторонами докази, правильно встановили фактичні обставини
справи та відповідні їм правовідносини і зробили правильні правові висновки про
те, що вимоги ОСОБА_1. не ґрунтуються на законі.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду України не знайшла підстав для задоволення
касаційної скарги і скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст.ст.
2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У Х
В А Л
И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
а рішення Івано-Франківського міського суду від 26 вересня 2002 року та
ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 30 грудня 2002
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст.. 237 КАС України.

Судді :

В.
І. Бутенко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

М.
О. Сорока

І.
В. Штульман