Справа № К-11229/06
Суддя: Брайко А.І.
Дата ухвалення: 2007-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№
ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2007р.

Вищий адміністративний суд України
у складі:

головуючого-судді Брайка А. І.,

суддів Голубєвої
Г. К.,

Карася
О. В.,

Рибченка
А. О.,

Федорова
М. О.,

секретар судового засідання -
Міненко О. М.,

розглянувши касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у м. Полтаві

на рішення Господарського суду
Полтавської області від 28.01.2005р. та постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 17.05.2005р. у справі № 17/36

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю “Фієста”

до Державної податкової інспекції у
м. Полтаві

про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення,

за участю представників:

позивача - не з'явились,

відповідача - не з'явились,

встановив:

Товариством з обмеженою відповідальністю
“Фієста” подано позов про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві №
/0 від 21.04.2004р. про визначення суми податкового зобов'язання зі
сплати штрафних санкцій в розмірі 4 999 грн. 90 коп.

Рішенням Господарського суду Полтавської
області від 28.01.2005р., залишеним без змін постановою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 17.05.2005., у справі № 17/36 позов
задоволено.

Судові рішення мотивовані знаходженням
коштів у сумі 1 000 грн. під час проведення перевірки на стійці бару біля
грального автомату, який належить ПП “Хард”; орендою останнім частини приміщень
у позивача для надання послуг у сфері грального бізнесу та відсутності у нього
належних умов для зберігання готівкових коштів; належністю коштів в зазначеній
сумі ПП “Хард”; забороною зберігання в касі готівки та інших цінностей, які не
належать підприємству; встановленням перевіркою, що готівкові кошти в сумі 1
000 грн. не знаходились в касовому апараті чи безпосередньо біля нього.

Відповідач, не погоджуючись з вказаними
рішеннями судів попередніх інстанцій, подав касаційну скаргу в якій просить їх
скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції
посилаючись на порушення норм матеріального права, а саме: ст. 2, п. 13 ст. 3
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” та Положення про проведення
касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України від 19.02.2001р. № 72.

Позивач заперечення на касаційну скаргу
не подав.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин справи Вищий адміністративний суд України
приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню по слідуючим
доводам та мотивам.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, в результаті проведеної 16.04.2004р. перевірки щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу
суб'єктами підприємницької діяльності відповідачем складено акт та встановлено
незабезпечення позивачем відповідності готівкових коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, зазначеній в денному звіті РРО, сума невідповідності становить 999
грн. 98 коп.

21.04.2004р. на підставі зазначеного акту
відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 про визначення суми податкового зобов'язання зі сплати
штрафних санкцій за порушення податкового законодавства в розмірі 4 999 грн. 90
коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71
КАС України (ст. ст. 33, 34 ГПК України, за правилами якого здійснювався
розгляд справи в судах першої та апеляційної інстанції) обставини, які за
законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Матеріалами справи підтверджується, як
обґрунтовано зазначили суди першої та апеляційної інстанції, надання ПП “Хард”
послуг у сфері грального бізнесу для чого використовується гральний автомат та
орендується частина приміщення кафе-бару “Фієста”, яке належить позивачу, кошти
в сумі 1 000 грн. у вигляді 50-ти копійчаних
монет належать директору ПП “Хард” гр. Красновичу А. Г., що підтверджується договором оренди від 20.12.2003р.,
його поясненнями, даними в судовому засіданні суду першої інстанції, а
також, в податковому органі 16.04.2004р., розпискою
про передачу вказаних грошей на відповідальне зберігання позивачу, яка
була наявною в момент перевірки та поясненнямиІНФОРМАЦІЯ_1 позивача гр.ОСОБА_1

Знаходження готівкової суми в розмірі 1
000 грн. безпосередньо в місці проведення розрахунків з покупцями за придбані
товари, тобто в касовому апараті кафе-бару “Фієста” та її належність саме
позивачу перевіркою не встановлено.

Таким чином позивачем вимоги ст. 2, п. 13
ст. 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” та Положення про проведення
касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України від 19.02.2001р. № 72 не порушені.

Крім того, прийняття відповідачем саме
податкового повідомлення-рішення про визначення суми податкового зобов'язання
зі слати штрафних санкцій суперечить положенням ст.
17 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій
у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

За вказаних обставин, зважаючи на відсутність порушень норм матеріального та процесуального права, висновок
судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позову є вірним, судові рішення
прийняті відповідно вимог чинного законодавства, а вимоги відповідача є
необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
220, 221, 223, 224, 230, 231, 254 КАС України, -

ухвалив:

1. Залишити касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Полтаві без задоволення, а рішення Господарського
суду Полтавської області від 28.01.2005р. та постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 17.05.2005р. у справі № 17/36 - без змін.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена відповідно до вимог ст. ст. 235 - 237, ч. 1
ст. 238 КАС України.

Головуючий-суддя (підпис)
Брайко А. І.

Судді (підпис) Голубєва Г. К.

(підпис) Карась О. В.

(підпис) Рибченко А. О.

(підпис) Федоров М. О.

З оригіналом згідно

Суддя Вищого адміністративного

суду України Брайко А. І.