Справа № 22а-240
Суддя: Коротенко Є.В.
Дата ухвалення: 2007-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№22а-240
Головуючий у 1 інстанції:
Категорія:__ Доповідач:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Луганської області в складі:

головуючого -
судді Коротенко Є.В.

суддів: Карайван
Т.Д., Дмитрієвої
Л.Д.

при секретарі: Кагадій І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Луганську цивільну справу за апеляційними скаргами Управління Пенсійного
Фонду України у Слов'яносербському районі Луганської області та представника
ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову Слов'яносербського районного суду Луганської
області від 28.11.2006 року по
справі за адміністративним позовом ОСОБА_1до Управління Пенсійного Фонду
України у Слов'яносербському районі Луганської області на неправомірні дії, -

Встановила:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного Фонду України
у Слов'яносербському районі Луганської області на неправомірні дії, посилаючись
на наступне.

Вона перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного Фонду
України у Слов'яносербському районі Луганської області, є інвалідом 1 групи, а тому
розмір соціальної пенсії для неї, відповідно до п.„г" ч.1 ст.94 Закону
України „Про пенсійне забезпечення", становив 200% мінімального
розміру пенсії за віком.

Вказана норма втратила чинність у частині призначення
соціальних пенсій на підставі Закону N
2603-ІV від 31.05.2005
року, який набув чинності з 22
червня 2005 року.

Згідно із ст.6 Закону України „Про державну соціальну допомогу особам, які
не мають права на пенсію, та інвалідам" № 1727-ІV від 18
травня 2004 року,
розмір державної соціальної допомоги інвалідам І групи встановлюється в розмірі
100% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Оскільки, на підставі ч.3 ст.46 Конституції України, Закону України „Про
прожитковий мінімум" №
966-ХІV від 15
липня 1999 року,
Закону України „Про державні соціальні стандарти та державні соціальні
гарантії"" № 2017-ІП
від 05 жовтня 2000 року, мінімальна
пенсія за віком не може бути нижче рівня прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то вважає, що із наведеного випливає, що з 01.11.2000 року до 21 червня 2005 року її пенсія
повинна була виплачуватись у розмірі 200%
від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а з 22 червня 2005 року по
теперішній час - у
розмірі 100% від
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Крім того, вона є учасницею війни, тому на підставі ст.14 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на
підвищення пенсії (надбавку) на 50
процентів мінімальної пенсії за віком. Вважає, що надбавка повинна
нараховуватись, виходячи із прожиткового мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, а відповідач занижував цю надбавку, незаконно приймаючи до
уваги постанову Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року, якою
встановлюється розмір мінімальної пенсії за віком у сумі 19 грн. 91 коп.

2

Крім того, вважає, що донарахована пенсія та надбавка до
пенсії повинні бути проіндексовані, відповідно до ст.97 Закону України „Про
пенсійне забезпечення" та ст.42 Закону країни „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Відповідач відмовляється провести перерахунок пенсії та 50% надбавки до
пенсії та

проіндексувати донараховану суму, Тому вона звернулась в
суд з вказаним адміністративним

позовом.

Постановою Слов'яноеербського районного суду Луганської
області від 28.11,2006 року позовні вимоги ОСОБА_1до Управління Пенсійного
Фонду України у Слов'яносербському районі Луганської області були задоволені
частково, дії Управління Пенсійного Фонду України у Слов'яносербському районі
Луганської області про відмову перерахунку пенсії щодо неповної виплати 50%
надбавки ОСОБА_1- були визнані незаконними, Управління Пенсійного Фонду України
у Слов'яносербському районі Луганської області було зобов'язано провести
перерахунок 50% надбавки до пенсії з 11.01.2005 року в розмірі мінімальної
пенсії за віком, відповідно до встановленого мінімального розміру пенсії за
віком станом на 2005 рік- 332 грн., на 2006 рік з 01.01.2006 року - 350 грн., з
01.04.2006 року - 359 грн., з 01.10.2006 року - 366 грн., а також було
зобов'язано провести індексацію недоплаченої 50% надбавки до пенсії ОСОБА_1з
11.01.2005 року.

Не погодившись з вказаною постановою суду, Управління Пенсійного Фонду
України у Слов'яносербському районі звернулось з апеляційною скаргою на нього,
вважає, що судове рішення постановлено з порушенням норм матеріального права,
просить його скасувати та /хвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних
вимог відмовити.

Не погодившись з вказаною постановою суду, представник
ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою на нього, вважає, що судове рішення
постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить
його скасувати та /хвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду у межах доводів
апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до
наступного.

Відповідно до ст.159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм
процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1до Управління Пенсійного Фонду
України у Слов'яносербському районі Луганської області на неправомірні дії, суд
першої інстанції, керуючись ст.ст.21, 22,
24 Конституції України, правильно виходив із того, що відповідач при
нарахуванні 50-процентної надбавки до пенсії позивачці не повинен був виходити
із розміру 19 грн. 91 коп.,
встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 1 від 03.01.2002 року
„Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям
пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного
бюджету". При цьому, Управління Пенсійного Фонду України у
Слов'яносербському районі Луганської області повинно було проводити розрахунок
відповідно до встановлених виключно Законами України мінімальних розмірів
пенсії за віком, які діяли у відповідний період.

Суд першої інстанції, відповідно до ст.97 Закону України
„Про пенсійне забезпечення" та ст.42 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", правильно прийшов до висновку,
що необхідно провести індексацію не донарахованої і недоплаченої 50% надбавки до
пенсії ОСОБА_1.

Однак, суд першої інстанції неправильно застосував строк звернення до
адміністративного суду в 1
рік, оскільки, відповідно до ч.2 ст.87 Закону України „Про пенсійне
забезпечення", суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що
призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження
будь-яким строком.

3

Встановлено, що ОСОБА_1 до 15.01.2002 року на підставі ст.94 Закону України
„Про пенсійне забезпечення" отримувала соціальну пенсію, як інвалід 1
группи внаслідок загального захворювання, а також надбавку на догляд та
надбавку, як учаснику війни.

Згідно заяви ОСОБА_1 від 15.01.2002
року вона була переведена на інший вид пенсії і отримує пенсію за померлого
годувальника. До введення в дію Закону України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" призначення цього виду пенсії регулював
Закон України „Про пенсійне забезпечення", а саме його ст.44, згідно до
якої пенсії в разі втрати годувальника призначаються на кожного непрацездатного
члена сім'ї в розмірі 30
процентів заробітку годувальника, але не менше соціальної пенсії,
встановленої для відповідної категорії непрацездатних.

Відповідно до ст.94 Закону України „Про пенсійне
забезпечення соціальні пенсії для інвалідів 1 групи призначаються в розмірі 200 процентів
мінімального розміру Пенсії за віком.
Встановлено, що під час дії вказаного Закону пенсія ОСОБА_1
нараховувалась і виплачувалась:

·
до 15.01.2002
року в розмірі в розмірі 200
процентів мінімального розміру пенсії за віком, встановленого Законами
України;

·
з 15.01.2002
року із розрахунку 30
процентів заробітку годувальника (що не було менше соціальної пенсії,
встановленої для відповідної категорії непрацездатних).

У зв'язку з тим, що з 01.01.2004
року введено в дію Закон України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", згідно із ст.37 цього Закону, ОСОБА_1 з 01.01.2004 року
нараховується і сплачується пенсія в розмірі 50% пенсії за віком померлого
годувальника.

При таких обставинах Управління Пенсійного Фонду України
у Слов'яносербському районі Луганської області при нарахуванні основної пенсії
ОСОБА_1 діяло відповідно до діючого законодавства.

Посилання позивачки та її представника на ст.6 та п.5 ст.18
Закону України „Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на
пенсію, та інвалідам" є безпідставними, оскільки з 15.01.2002 року позивачка
соціальну пенсію не отримує, а отримує пенсію за померлого годувальника.

Суд апеляційної інстанції також приймає до уваги, що згідно із Законом
України „Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" від 5
жовтня 2005 року N 2939-ІV ч.4
ст.14 викладена в такій редакції: "Учасникам війни, нагородженим орденами
і медалями колишнього Союзу РСР за самовіддану працю і бездоганну військову
службу в тилу в роки Великої Вітчизняної війни, пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість
пенсії, підвищуються на 15
процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність,
іншим учасникам війни- на 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність". Цей Закон
набрав чинності у вказаній частині з 01.01.2007
року.

На підставі викладеного, колегія судців вважає, що суд першої інстанції
правильно по суті вирішив справу, але із помилковим застосуванням норм
процесуального права.

Тому апеляційна скарга Управління Пенсійного Фонду України у
Слов'яносербському районі Луганської області на постанову Слов'яносербського
районного суду Луганської області від 28.11.2006
року підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга представника
ОСОБА_1ОСОБА_2 на вказану постанову суду підлягає частковому задоволенню.
Постанова Слов'яносербського районного суду Луганської області від 28.11.2006
року підлягає зміні: скасуванню зобов'язання Управління Пенсійного Фонду
України у Слов'яносербському районі Луганської області провести перерахунок 50%
надбавки до пенсії з року в розмірі мінімальної пенсії за віком, відповідно до
встановленого мінімального розміру пенсії за віком станом на 2005 рік - 332
грн., на 2006 рік з 01.01.2006 року - 350 грн., з року - 359 грн., з 01.10.2006
року - 366 грн., а також в частині зобов'язання Управління Пенсійного Фонду
України у Слов'яносербському районі Луганської області провести індексацію
недоплаченої 50% надбавки до пенсії ОСОБА_1з 11.01.2005 року, та ухваленню в
цій частині нової постанови, якою зобов'язати Управління Пенсійного Фонду
України у Слов'яносербському районі Луганської області провести перерахунок 50%
надбавки до пенсії

4

ОСОБА_1з
01.11.2000 року до 31.12.2006 року, відповідно до встановлених Законами України
мінімальних розмірів пенсії за віком, які діяли у відповідний період, та
зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України у Слов'яносербському районі
Луганської області провести індексацію недоплаченої 50% надбавки до пенсії
ОСОБА_1з 01.11.2000 року до 31.12.2006 року.

Враховуючи
наведене, керуючись ст. ст. 195,198,201,205,207 КАС
України, колегія судців -

Постановила:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України у
Слов'яносербському районі Луганської області на" постанову
Слов'яносербського районного суду Луганської області від 28.11.2006 року
залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2

Івановича на постанову Слов'яносербського районного суду
Луганської області від 28.11.2006
року

задовольнити частково,

Постанову Слов'яносербського районного суду Луганської області від 28.11.2006 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1до Управління Пенсійного Фонду України у
Слов'яносербському районі Луганської області на неправомірні дії змінити,
скасувати її в частині зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України у
Слов'яносербському районі Луганської області провести перерахунок 50% надбавки до
пенсії з 11.01.2005 року в
розмірі мінімальної пенсії за віком, відповідно до встановленого мінімального
розміру пенсії за віком станом на 2005
рік - 332 грн., на
2006 рік з 01.01.2006 року - 350 грн., з 01.04.2006 року - 359 грн., з 01.10.2006 року - 366 грн., а також в
частині зобов'язання Управління Пенсійного Фонду України у Слов'яносербському
районі Луганської області провести індексацію недоплаченої 50% надбавки до
пенсії ОСОБА_1з 11.01.2005
року.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою зобов'язати Управління
Пенсійного Фонду України у Слов'яносербському районі Луганської області
провести перерахунок 50%
надбавки до пенсії ОСОБА_1з 01.11.2000
року до 31.12.2006 року, -
відповідно до встановлених Законами України мінімальних розмірів пенсії за
віком, які діяли у відповідний період, та зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України у Слов'яносербському районі Луганської області провести
індексацію недоплаченої 50%
надбавки до пенсії ОСОБА_1з 01.11.2000
року до 31.12.2006 року.

В іншій частині постанову Слов'яносербського районного
суду Луганської області від 28.11.2006
року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1до Управління Пенсійного
Фонду України у Слов'яносербському районі Луганської області на неправомірні дії
залишити без змін.

Постанова вступає у силу негайно, але її може бути оскаржено протягом
одного місяця після набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної
інстанції: Вищого Адміністративного суду України.