Справа № 22а-295
Суддя: Новодворська О.І.
Дата ухвалення: 2007-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а-295 Головуючий
Категорія 38 Доповідач: Новодворська О.І.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2007
року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

головуючого Новодворської О.І.

суддів Кіянової С.В.,
Сукманової Н.В.

при секретарі
Писаревій Ю.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу
за апеляційною скаргою представника Головного управління МВС в Донецькій
області на постанову Ворошиловського районного суду м. Донецька від
Донецької області від 21
грудня 2006
року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства Внутрішніх справ в Донецькій області про скасування наказу.

ВСТАНОВИВ:

Постановою
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 21 грудня 2006
року зазначений позов задоволено, скасовано наказ начальника управління МВС
України в Донецькій області №
823 від 20.07.2006 року про
притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1.

В апеляційній
скарзі представник Головного управління МВС в Донецькій області просить суд
скасувати постанову Ворошиловського районного суду м. Донецька від Донецької
області від 21 грудня 2006 року та
постановити нове рішення. Вважає, що постанова не відповідає вимогам про її
законність і обґрунтованість, містить помилково відображені обставини й
характер спірних правовідносин, зроблені судом висновки не ґрунтуються на
матеріалах справи. Суд порушив процесуальне право, проігнорував пояснення
працівників міліції про відомі їм обставини справи, які мають значення для
справи та спростовують доводи позивача; судом не враховано суб'єктивну сторону
проступку заявника, а саме, що він добре знав нормативні акти та усвідомлював,
які можливі наслідки їх невиконання: судом безпідставно зроблено висновок, що
міра покарання позивача не відповідає тяжкості дій, скоєних позивачем та ін..

Заслухавши
доповідача, представника Головного управління МВС в Донецькій області, який
підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти скарги позивача та його
представника, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких
підстав.

З матеріалів
справи убачається, що 23.08.2006
року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління
Міністерства Внутрішніх справ в Донецькій області про скасування наказу,
посилаючись на те, що наказом начальника Головного управління МВС України в
Донецькій області № 823 від 20.07.2006 року він
притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади.
Як випливає з резолютивної частини наказу, порушення службової дисципліни,
допущене ним, полягає в
недотриманні порядку, встановленого для
виїзду в службові

відрядження, а саме п. п. 4.1; 5.1; 5.4; 6.1; 6.5; 6.7 Інструкції „по
організації відряджень в структурі МВС України", затвердженої наказом МВС
України № 1666 від 31.1.2004 року. Не згоден
з ухваленим рішенням, відображеному в наказі про порушення службової дисципліни
й покаранням. Вважає, що відповідач своїми діями порушив принципові положення
Конституції України, Дисциплінарного статуту ОВС, затвердженого Законом України
„Про дисциплінарний статут ОВС України", Кодексу адміністративного
судочинства України. Просив скасувати наказ начальника управління МВС України в
Донецькій області № 823 від 20.07.2006 року „про
порушення службової дисципліни слідчим відділу „ОВС та 03" СУ УМВС України
в Донецькій області майором міліції ОСОБА_1. та його покарання";
зобов'язати відповідача ухвалити постанову про скасування наказу про його
покарання.

Судом першої
інстанції встановлено, що 13.06.2006
р. до начальника СУ УМВС України в Донецькій області з рапортом звернувся
слідчий в ОВС відділу „ОВС та 03"
СУ УМВС України в Донецькій області майор міліції ОСОБА_1., який вказав, що
на підставі недостовірних даних про його, нібито корупційні дії, усно наданих
керівництвом УБОЗ керівництву відділу „ОВС та 03" СУ, йому начальником відділу „ОВС та ОЗ" СУ
ОСОБА_2., необгрунтовано запропоновано звільнятися з органів внутрішніх справ,
також просив надати правову оцінку діям співробітників УМВС, яких він зазначив
у рапорті. Начальником СУ УМВС України в Донецькій області 20 червня 2006 року на рапорті
накладено резолюцію начальнику СВ „ОВС та ОЗ" СУ підполковнику міліції
ОСОБА_2. про проведення службової перевірки в частині рапорту, яка стосується
дій співробітників СВ „ОВС та ОЗ". Начальником відділу проведення
перевірки доручено начальнику організаційно-аналітичного відділення відділу
„ОВС та ОЗ" СУ УМВС України в Донецькій області підполковнику міліції
ОСОБА_9.

Згідно ст.. 7 Інструкції про
порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України,
затвердженої Наказом МВС України №
552 від 6.12.1991 року,
підставами для проведення службового розслідування є: 7.4.повідомлення
працівників органів внутрішніх справ про допущені або виявлені порушення.

Судом
установлено, що службове розслідування проводилась згідно з рапорту ОСОБА_1.
відносно дій інших працівників УМВС України в Донецькій області, повідомлення
про допущені або виявлені порушення з боку ОСОБА_1. ні від його керівництва, ні
від інших працівників органів внутрішніх справ для проведення розслідування не
надходило.

Крім того,
розслідування проводилось, в порушення ст..
6 Інструкції, підлеглим по службі працівником - ОСОБА_9, дії якого (ОСОБА_2.), оскаржував ОСОБА_1.

Висновком
службового розслідування встановлено, що в провадженні слідчого в ОВС відділу
«ОВС та 03» СУ УМВС
України в Донецькій області майора міліції ОСОБА_1. находилась кримінальна
справа № 80-1685 за
обвинуваченням ОСОБА_3. у вчиненні злочинів, передбачених ст. 190 КК України та
кримінальна справа №
82-3609, порушена за фактом незаконного заволодіння майном ТОВ
"Етіка" за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 190 ч. З КК України.

В процесі
розслідування кримінальної справи №
82-3609, виникла необхідність у проведенні слідчих дій на
території Харківської та Дніпропетровської областей. Питання про необхідність
виїзду ОСОБА_1. із цією метою у відрядження було поставлено керівництвом
відділу заздалегідь, приблизно за тиждень
до виїзду. Незважаючи
на достатній час,

посвідчення про відрядження
встановленого зразка ОСОБА_1. не отримав,

необхідні відмітки у ньому, з метою
підтвердження факту вибуття у відрядження й

перебування у пунктах відрядження,
а також прибуття до місця служби, завірені

підписами та печатками відповідних ВС, не проставляв.

6 червня 2006
року слідчий ОСОБА_1.
виїхав у відрядження
в

Харківську область, де потрібно
було провести виїмки документів, а потіміз з

метою допиту учасників процесу,
відвідати Дніпропетровську область. При цьому,

він щоденно про виконану роботу з
одночасним уточненням планів на наступну

добу керівництву
відділу не доповідав,
після повернення з
відрядження

безпосередньому керівникові про
результати виконаної робот письмово не доповів,

що
стало порушенням п.п. 4.1,
5.1, 5.4, 6.1,
6.5, 6.7, Інструкції з
організації

відрядження у структурі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої

наказом МВС
України № 1 від 31.12.2005 р.

07.06.2006 року,ув зв'язку
з тією обставиною, що від ОСОБА_1 не надійшло доповіді про виконану протягом
доби роботу в Харківській області, заступник начальника начальник слідчої
частини відділу „ОВС та ОЗ" СУ УМВС України в Донецькій області ОСОБА_4.
зателефонував ОСОБА_1. на мобільний телефон, та від останнього дізнався, що той
знаходиться не в Харківській області, а в м. Києві і проводить там виїмку,
пояснивши, що потрібні документи знаходяться саме в Києві. Тут же йому ОСОБА_4
було вказано на необхідність своєчасно доповідати керівництву про обставини
роботи у відрядженні та що йому наступного дня, по приїзду в Дніпропетровську
область, необхідно подзвонити і доповісти про виконану роботу.

Наступного дня
від начальника відділу УБОЗ УМВС.
у Донецькій області ОСОБА_10
керівництво відділу "ОВС та 03"
СУ УМВС довідалось, що слідчий ОСОБА_1.
все ще знаходиться в м. Києві та разом з оперативним працівником ОСОБА_5.
виконує слідчі дії та оперативно розшукові заходи по кримінальній справі № 80-1685, а також вони
їздили по цій справі в м. Житомир. При підготовці та обговоренні відрядження слідчих дії по кримінальній справі № 80-1685 на
території м. Києва та Житомира заплановані та затверджені керівництвом
відділу «ОВС та 03» не були.

У цей же день начальнику відділу „ОВС та ОЗ СУ" УМВС України в Донецькій
області підполковнику міліції ОСОБА_2. керівництво
УБОЗ повідомило, що ОСОБА_1, знаходячись у м. Києві, ночував в одного з
учасників процесу по кримінальній справі №80-1685-свідка ОСОБА_6., за місцем
мешкання якого раніше ним же був проведений обшук. З пояснень ОСОБА_1.
слідувало, що йому необхідно було затримати ОСОБА_7.

З урахуванням таких обставин керівництвом відділу прийнято рішення про передачу
кримінальної справи для подальшого проведення досудового слідства іншому
слідчому, а слідчому в ОВС ОСОБА_1., 09
червня 2006 року,
після його приїзду до міста служби,
запропоновано критично переглянути свої дії, вчинені під час відрядження
та більше не допускати дій, які можуть бути витлумачені, як прояви корупції, у
противному випадку - йому
запропоновано звільнятися з ОВС.

За допущене під час перебування у відрядженні з 06.06.06 по 08.06.06 року, порушення службової дисципліни, яке встановлено висновком службової
перевірки, рекомендовано понизити ОСОБА_1. у займаній посаді.

Наказом
начальника Головного управління МВС України в Донецькій області № 823 від 20.07.2006 р. Клюева М.М. позивач
притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з посади.

Відповідно до п.п. 2.2 Інструкції «по організації
відряджень в структурі МВС України», рішення про позапланове відрядження ухвалюється
начальником УМВС

на підставі
мотивованого рапорту начальника підрозділу, який ініціював виїзд, а у разі терміновості - по усній вказівці з подальшим
оформленням відрядження в установленому порядку, Відповідно до п. 6.2 Інструкції,
обов'язок щодо оформлення і видачі командировочних
посвідчень покладений на штабні підрозділи управлінь.

З урахуванням
цього суд обгрунтовано зробив висновок про те, що ОСОБА_1. ставлять у вину дії, які не входять у його компетенцію.

Із змісту наказу
про покарання витікає, що ОСОБА_1. притягнутий до дисциплінарної
відповідальності одного з найстрогіших видів також за те, що будучи у
відрядженні по одній кримінальній справі, розслідував іншу кримінальну справу,
яка знаходилась у нього в провадженні.

З урахуванням
положень ст., ст. 114, 118 КПК України,
якими передбачено, що слідчий самостійно ухвалює всі рішення про спрямування
слідства і про провадження тих або інших слідчих дій і несе відповідальність за
їх своєчасне проведення та того, що Закон покладає на слідчого право проводити
слідчі дії в інших слідчих районах України, суд обгрунтовано зробив висновок
про те, що у діях слідчого відсутні ознаки дисциплінарного проступку.

Суд, також,
зробив обґрунтований висновок щодо дій ОСОБА_1. по неповідомленню керівництва
відділу про щоденно виконану роботу з одночасним уточненням планів на наступну
добу, та те, що після повернення відрядження безпосередньому керівникові про
результати виконаної роботи він письмово не доповів, ночував в одного з
учасників процесу по кримінальній справі №
80-1685 -свідка ОСОБА_6.,
за місцем мешкання якого, раніше ним же був проведений обшук, та що цей
факт міг бути розцінений як корупційні прояви, про те, що при виборі виду
дисциплінарного стягнення не були враховані тяжкість провини, обставини його
здійснення, заподіяна шкода, попередня поведінка особи, відношення його до
виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації і інше, що передбачено ст. 14 Закону України «Про дисциплінарний статут ОВС України».

Судом установлено,
що у 2005 році
ОСОБА_1. проходив службову атестацію на посаді слідчого відділу «ОВС і ОП» СУ
УМВС України в Донецькій області. Висновок по атестації: „посаді відповідає,
може виконувати роботу з великим об'ємом». Дисциплінарних стягнень не мав. У
матеріалах справи є атестаційний лист цієї атестації ( а.с. 13-14), копію якого
надав позивач. Свідок ОСОБА_8. підтвердив, що така атестація проходила. Але
відповідач не надав суду копії цієї атестації, при цьому представник посилався
тільки на те, що в матеріалах особової справи ця атестація відсутня.

Позивач 15.12.2003 року був
нагороджений медаллю «За сумлінну службу» З ступеня, 15.12.2005 року за вагомі
досягнення у зміцненні законності і правопорядку нагороджений педаллю «За
сумлінну службу» 2 ступеня (а.с. 27), тому, заподіяна міра покарання згідно
наказу № 823 від 20.07.2006 року, не відповідає тяжкості дій, скоєних
позивачем.

Суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального й процесуального права, тому підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування постанови немає.

Керуючись ст., ст. 200, 206 КАС України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Головного управління МВС у Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Ворошиловського районного суду м. Донецька від 21 грудня 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена у Вищий Адміністративний Суд України протягом одного місяця із дня набрання
законної сили.