Справа № 22-а-460/07
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2007-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2007 року
м. Харків

Справа № 22-а-460/07

Категорія: визнання угоди Головуючий 1
інстанції: Яризько В.О.

недійсною
Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий
суддя Філатов Ю.М.,

Суддя
Водолажська Н.С., Суддя Шевцова Н.В.

при секретарі
Волошиній Я.В.

за участю представників:

представника позивача - Сліденко Андрій
Вікторович

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною скаргою Нововодолазької міжрайонної
податкової інспекції у Харківській області на постанову господарського суду
Харківської області від 17.04.2007 року
по справі № АС-13/53-07

за
позовом Нововодолазької
МДПІ Харківської області

до СПД
ФО ОСОБА_1.

ПП «Альфа»

про визнання
угоди недійсною ,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Нововодолазька МДПІ Харківської
області, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом, в
якому просить визнати недійсною на підставі ст.49 ЦК України (в редакції 1963р.)
угоду, укладену між СПД ФО ОСОБА_1та ПП "Альфа" на загальну суму
454335,83 грн. як таку, що укладена з метою, що суперечить інтересам держави та
суспільства.

Постановою Господарського суду Харківської
області від 17.04.07 р. по справі № АС-13/53-07 в позові було відмовлено.

Позивач не погодився з судом рішення і
звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що
оскаржена постанова не відповідає нормам матеріального права, посилаючись на
положення Закону України «Про державну податкову службу в Україні», пояснення
гр. ОСОБА_1, постанову Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у
справах про визнання угод недійсними».

Перший відповідач, СПД ФО ОСОБА_1. письмові
заперечення проти апеляційної скарги не подавав, ні сам відповідач, ні його
представник в судове засідання не явилися.

Другий відповідач, ПП "Альфа",
письмові заперечення на апеляційну скаргу не подавав, про час та місце розгляду
справи був належним чином повідомлений, оскільки направлені на його адресу,
вказану у довідці ГУ статистики у Луганській області, поштові відправлення були
повернуті поштою з відміткою про те, що такий адресат не значиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги та судового рішення, колегія суддів дійшла висновку
стосовно того, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що в
ході проведення заходів, направлених на встановлення суб'єктів господарювання з
ознаками фіктивності з метою виявлення та припинення діяльності фіктивних
суб'єктів господарювання позивачем було встановлено, що за договором
купівлі-продажу від 01.09.03 р. ПП "Альфа" (далі продавець) передає у
власність СПДФО ОСОБА_1. (далі покупець) насіння соняшника на загальну суму
454335,83 грн., в т.ч. ПДВ -75722,64 грн. Отримання товару підтверджується
накладними № НОМЕР_1р. та № НОМЕР_2р. та податковими накладними № НОМЕР_1р. на
суму 191410,27 грн., в т.ч. ПДВ - 31901,71 грн., № НОМЕР_2р. на суму 262925,56
грн., в т.ч. ПДВ 43820,93 грн.

За даними позивача вказані податкові накладні
покупцем були включені до податкового кредиту відповідного податкового періоду.

Проте, рішенням Краснолучевського міського
суду Луганської області від 04.12.03 р. визнані недійсними з моменту реєстрації
установчі документи ПП "Альфа", скасована держреєстрація цього
підприємства та визнано недійсним свідоцтво платника ПДВ від ІНФОРМАЦІЯ_1р. з
дня видачі. Актом від ІНФОРМАЦІЯ_2р. ДПІ у м. Красний Луч анулювало свідоцтво
платника ПДВ ПП "Альфа".

Посилаючись на заяву гр. ОСОБА_1. та
пояснення, надані ним на ім'я начальника УПМ ДПА Харківської області, в яких
вказано, що ця особа не мала відношення до укладання оскарженого договору і не
здійснювала фінансово-господарську діяльність, позивач наполягає на тому, що
оскаржена угода була укладена з метою, що суперечить інтересам держави та
суспільства. Проте, ні в позові, ні в апеляційній скарзі позивач не вказує в
чому саме полягає протиправний умисел і у кого з учасників договору він
вбачається.

Колегія суддів вважає необхідним відмітити,
що позивачем не надані відомості у зв'язку з чим, в межах якої кримінальної
справи у гр. ОСОБА_1. відбиралися заява та пояснення начальником УПМ ДПА Харківської
області, які правові наслідки мали ці документи.

Крім того, в запереченні проти позову та
поясненнях, наданих першим відповідачем до суду першої інстанції, він вказує на
те, що надані позивачем як докази по справі заява та пояснення були написані СПДФО
ОСОБА_1. під психологічним тиском та фізичним впливом і не відповідають
дійсності, оскільки у 2003 р. для здійснення підприємницької діяльності він
зареєструвався у органах дозвільної системи, ним були отримані необхідні
дозвільні документи - свідоцтво про державну реєстрацію СПД ФО, свідоцтво
платника єдиного податку, свідоцтво платника ПДВ, отримано дозвіл та
виготовлена печатка, відкритий розрахунковий рахунок у банку.

Пропозиція здійснювати підприємницьку
діяльність надійшла до нього від ОСОБА_2, також між ними було досягнуто
домовленості, що ОСОБА_2. здійснюватиме провадження бухгалтерського та
податкового обліку, буде займатися взаємодією із потенційними постачальниками
та організацією домовленостей, а він підписуватиме документи, необхідні для провадження
підприємницької діяльності. Між СПДФО ОСОБА_1. і ЗАТ "Коломацьке ХПП"
був укладений договір комісії та договір зберігання продукції. Згідно із
договором ЗАТ "Коломацьке ХПП" перераховувало безготівкові кошти для
придбання сільськогосподарської продукції (зерно) на розрахунковий рахунок
СПДФО ОСОБА_1. Отримані кошти ним знімалися з розрахункового рахунку у вигляді
готівки і передавалися ОСОБА_2. для розрахунків із постачальниками. Про
використання готівкових коштів ОСОБА_2. звітувала йому згідно з квитанціями
прибуткових касових ордерів.

Попередні домовленості із постачальниками с/г
продукції проводила ОСОБА_2. Після досягнення домовленості представляла
постачальника йому для підписання угоди. При підписанні угод представники
постачальників пред'являли Свідоцтво про державну реєстрацію та Свідоцтво
платника ПДВ, копію якого залишали йому. Взаємодію із представниками
постачальників до і після підписання угод здійснювала ОСОБА_2., угоди та
накладні підписувалися ОСОБА_1. власноручно. Постачання с/г продукції
здійснювалось до місця зберігання транспортом постачальників. За зерно,
закуплене СПДФО "ОСОБА_1." та передане ЗАТ "Коломацьке ХПП"
за договором комісії була передбачена комісійна винагорода, визначена у розмірі
20 грн. за тону закупленого зерна. Нарахування комісійної винагороди
відбувалося за окремий період, згідно із домовленістю. Із суми комісійної
винагороди, перерахованої на розрахунковий рахунок СПДФО ОСОБА_1.,
здійснювалися необхідні податкові відрахування. При настанні терміну подачі
звітних даних до контролюючих органів ОСОБА_2. складала звітні документи та
подавала йому для узгодження, а після їх підписання подавала до відповідних
контролюючих органів.

У зв'язку з наведеними фактами гр. ОСОБА_1.
наполягав на тому, що з моменту своєї реєстрації як СПДФО він особисто займався
підприємницькою діяльністю та власноручно підписував всі угоди, бухгалтерські
та звітні документи, що відображають його підприємницьку діяльність. Допомогу у
здійсненні його підприємницької діяльності йому надавала гр. ОСОБА_2.

Оскільки першим відповідачем до матеріалів
справи надані заперечення на позов та пояснення, якими він спростовує раніш
написані заяву та пояснення (мета та підстави для відібрання пояснення та заяви
не вказані позивачем), судова колегія вважає, що суд першої інстанції
обґрунтовано відхилив доводи позивача в цій частині і не прийняв вищевказані
заяву та пояснення як доказ наявності у СПДФО ОСОБА_1. протиправного умислу при
укладанні оскарженого договору.

В позові та апеляційній скарзі позивач вказує
на те, що відповідно ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати
податки та збори відповідно в порядку і розмірах відповідно Закону. Постановою
Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про визнання
угод недійсними» зазначено, що до угод укладених з метою, завідомо суперечних
інтересам держави і суспільства, зокрема належать угоди, спрямовані на
приховування фізичними та юридичними особами доходів від оподаткування.

Проте, позивачем ні до суду першої інстанції,
ні до апеляційної скарги не надані докази того, що перший відповідач у вересні
2003 р. незаконно скористався податковим кредитом по ПДВ, а другий відповідач
по цій операції не визначив податкові зобов'язання по ПДВ. Таким чином
твердження позивача про ухилення сторін від оподаткування та завдання шкоди
державі належним чином не доведені.

Крім
того, реальність угоди позивачем не заперечується.

В
обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує на наявність рішення
Краснолучського міського суду Луганської області від 04.12.03 р., яким були
визнані недійсними з моменту реєстрації установчі документи ПП
"Альфа", скасована держреєстрація ПП "Альфа", визнано
недійсним свідоцтво платника ПДВ від ІНФОРМАЦІЯ_1р. ПП "Альфа з дня
видачі.

Як наполягає позивач, даним рішенням суду встановлено,
що вказане підприємство здійснювало свою діяльність з порушенням вимог чинного
законодавства України, засновником та директором ПП "Альфа" був
ОСОБА_3., який пояснив, що не має ніякого відношення до діяльності
підприємства, фінансово-господарською діяльністю підприємства не займався,
рахунки в банку не відкривав, бухгалтерські документи та звіти не підписував.
Також судом встановлено, що ПП "Альфа", за юридичною адресою,
зазначеною в установчих документах, не знаходиться.

Саме ці обставини позивач вважає достатніми
для визнання оскарженого договору недійсним як такий, що укладений з метою, що
завідомо суперечить інтересам держави та суспільства. Проте, ні в позові, ні в
апеляційній скарзі позивач не вказує у кого саме з учасників оскарженої угоди
був протиправний умисел при укладанні договору та виконанні зобов'язань по
ньому.

Проте надані до матеріалів справи документи
свідчать про те, що обидва відповідачі в повному обсязі виконали зобов'язання
по договору. Позивач не заперечує дані факти і не спростовує реальність
господарської операції.

Сама по собі угода про продаж соняшника не є
такою, що суперечить інтересам держави та суспільства. Такий товар не
виключений із цивільного обігу, на торгівлю ним не вимагається ліцензія, не
було й інших законодавчих обмежень стосовно його купівлі-продажу.

Колегія суддів вважає необхідним зазначити,
що наявність протиправного умислу при вчиненні господарського зобов'язання не
може бути підтверджена лише рішенням районного суду про визнання установчих
документів цієї сторони договору недійсними та скасування державної реєстрації,
оскільки предметом дослідження у такій справі є, зокрема, відповідність
установчих документів вимогам чинного законодавства, а не наявність
протиправного умислу при укладенні угоди, що мала місце під час підприємницької
діяльності суб'єкта.

Юридичним наслідком скасування державної
реєстрації підприємства з підстав визнання його установчих документів
недійсними мало бути здійснення ліквідаційної процедури, під час якої
вирішуються питання про задоволення вимог кредиторів, в тому числі держави. Сам
факт скасування державної реєстрації підприємства не тягнув за собою
недійсність всіх угод, укладених з моменту його державної реєстрації і до
моменту виключення з державного реєстру.

У судовому рішенні місцевого суду відсутні
обставини, встановлені на підтвердження того, що укладаючи угоду та виконуючи
зобов'язання по ній, сторони діяли з метою, яка суперечила інтересам держави та
суспільства.

Ні до позову, ні в судовому засіданні
позивачем не надано доказів того, що ПП «Альфа» видалений з ЄДРПОУ.

Статтею 71 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених
статтею 72 цього Кодексу.

В поясненнях в судовому засіданні представник
позивача наполягає на тому, що спірна угода була укладена з метою несплати
податків, тобто з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства,
позивач мав довести факт несплати відповідачами податкового зобов'язання за
результатами виконання спірної угоди у відповідному податковому періоді.

Відповідно п. 4.2.2 ст. 4 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" контролюючий орган зобов'язаний самостійно
визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо платник
податків не подає у встановлені строки податкову декларацію, дані
документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про
заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у
податкових деклараціях. В п. 4.3 ст.4 зазначеного Закону України передбачені
випадки визначення контролюючим органом суми податкового зобов'язання за
непрямими методами .

Як встановлено у справі, перевірка ПП «Альфа»
контролюючими органами з моменту реєстрації від 04.06.03 р. по дату прийняття
Краснолучським міським судом Луганської області рішення від 04.12.03 р. про
визнання недійсними установчих документів (тобто за шість місяців) не
проводилась, визначення суми податкового зобов'язання підприємству не
здійснювалось. Жодних доказів наявності у другого відповідача податкової
заборгованості за період, на який припадає здійснення господарського
зобов'язання за оскарженим договором позивач не надав.

Враховуючи, що контролюючим органом належним
чином не доведено наявності у сторін при укладенні спірної угоди протиправного
умислу на ухилення від сплати податків, колегія суддів не виявила підстав для
скасування постанови Господарського суду Харківської області від 17.04.07 р. по
справі № АС-13/53-07.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200,
205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Нововодолазької міжрайонної
податкової інспекції у Харківській області на постанову Господарського суду
Харківської області від 17.04.2007 року
по справі № АС-13/53-07 залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду Харківської
області від 17.04.2007 року по справі №
АС-13/53-07 за позовом Нововодолазької МДПІ Харківської області до СПД
ФО ОСОБА_1., ПП «Альфа» про визнання угоди недійсною - залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може
бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подання касаційної
скарги протягом 30 днів з моменту виготовлення повного тексу.

Головуючий Ю.М. Філатов

Судді Н.С. Водолажська

Н.В. Шевцова

Повний текст ухвали виготовлено та підписано
07.09.2007 року.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного суду
Н.С. Водолажська