Справа № 22-а-363/07
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2007-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22-а-363/07
визнання нікчемним правочину
Головуючий 1 інстанції - Прокудіна Н.Г. Суддя доповідач
25 липня 2007 року колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.
суддів: -
Подобайло З.Г., Григорова А.М.
секретареві - Спесивцевої О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті
Харкові апеляційну скаргу державної податкової інспекції в місті Суми на ухвалу
Зарічного суду міста Суми від ІНФОРМАЦІЯ_2 року по справі за адміністративним
позовом Державної податкової інспекції в місті Суми до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору: товариство з обмеженою відповідальністю
виробничо-комерційна фірма «Трикотаж» в особі ліквідатора ОСОБА_3 про визнання
нікчемним правочину та визнання недійсними господарські зобов'язання, -
ІНФОРМАЦІЯ_1 року Державна податкова інспекція в місті Суми звернулася до Зарічного
районного суду міста Суми з адміністративним позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
яким просить визнати нікчемним з моменту укладення договір дарування,
посвідчений ІНФОРМАЦІЯ_3 року приватним нотаріусом, відповідно до якого
відповідач СПО ФО ОСОБА_2 подарував, а відповідач ОСОБА_1 прийняв, як
подарунок, 56/1000 частин нежилого приміщення, загальною площею 175,1 м2,
розташованого в місті АДРЕСА_1, та визнати недійсними господарські
зобов'язання, які виникли на підставі цього правочину, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 року державною податковою інспекцією в місті Суми була проведена
позапланова документальна перевірка ТОВ ВКФ «Трикотаж» по результатам якої
підприємству було донараховано податок на додану вартість у сумі 15.054 грн.,
єдиний податок з юридичних осіб у розмірі 493 грн. та застосовані фінансові
санкції за порушення порядку обігу готівки в сумі 82.247,70 грн.
Після закінчення процедури
апеляційного оскарження у підприємства ТОВ ВКФ «Трикотаж»
виникла недоїмка по сплати податків та фінансових санкцій.
проведених заходів щодо виявлення коштів, майна та інших активів підприємства,
які можуть бути спрямовані на погашення податкової заборгованості, з'ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року між ТОВ ВКФ
«Трикотаж» та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі продажу, відповідно до
якого підприємство продало, а ОСОБА_2 купив у останнього 56/1000 частин
нежилого приміщення, загальною площею 175,1 м2, розташованого в
Рішенням
господарського суду Сумської області від ІНФОРМАЦІЯ_6 року по справі НОМЕР_1
задоволені позовні вимоги державної податкової інспекції в місті Суми до ТОВ
ВКФ «Трикотаж» та СПД ФО ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу, укладеному ними
ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Однак, як
стало відомо після прийняття судового рішення, ІНФОРМАЦІЯ_3 року приватним
нотаріусом був посвідчений договір дарування, відповідно до якого відповідач
СПО ФО ОСОБА_2 подарував, а відповідач ОСОБА_1 прийняв, як подарунок, 56/1000
частин нежилого приміщення, загальною площею 175,1 м2, розташованого
в місті АДРЕСА_1.

Як вважає
позивач, усупереч нормам чинного законодавства відповідачі ОСОБА_2 й ОСОБА_1
здійснювали та продовжують здійснювати незаконне володіння, користування та
розпорядження майном, яке належить ТОВ ВКФ «Трикотаж», а останній, в особі
ліквідатора, не може в повній мірі скористатися своїм правом власності та
погасити існуючу заборгованість перед Державним бюджетом України у вигляді
сплати податків та обов'язкових платежів. Державна податкова інспекція в місті
Суми, в свою чергу, не мала можливості стягнути існуючий податковий борг.

Ухвалою
Зарічного районного суду міста Суми від ІНФОРМАЦІЯ_2 року провадження по
адміністративній справі закрито на підставі ст. 157 ч. 1 п. 1 Кодексу
адміністративного судочинства України. Позивачеві роз'яснено його право
звернутися з цим позовом в порядку цивільного судочинства.

Будучі
незгодним з постановою суду, в апеляційній скарзі Державна податкова інспекція
в місті Суми просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу повернути
суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

В
засіданні суду апеляційної інстанції представник Державної податкової інспекції
в місті Суми підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги.

В
засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4.
вважає ухвалу суду першої інстанції обґрунтованою, просить апеляційну скаргу
залишити без задоволення.

ОСОБА_2 та представник третьої особи до
засідання суду апеляційної інстанції не прибули, хоча про час і місце слухання
справи належним чином повідомлені.

Заслухавши
суддю-доповідача, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга Державної податкової інспекції в місті Суми
підлягає задоволенню, а ухвала Зарічного районного суду міста Суми від ІНФОРМАЦІЯ_2 року - скасуванню, у
відповідність до ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, з підстав неповного з'ясування судом першої
інстанції обставин, що мають значення для справи та порушення норм
процесуального права що призвело до неправильного вирішення справи.

Як
вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 року державною податковою
інспекцією в місті Суми була проведена позапланова документальна перевірка ТОВ
ВКФ «Трикотаж» по результатам якої підприємству було донараховано податок на
додану вартість у сумі 15.054 грн., єдиний податок з юридичних осіб у розмірі
493 грн. та застосовані фінансові санкції за порушення порядку обігу готівки в
сумі 82.247,70 грн.

Внаслідок
проведених заходів щодо виявлення коштів, майна та інших активів підприємства,
які можуть бути спрямовані на погашення податкової заборгованості, Державною податковою інспекцією в місті Суми
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року між ТОВ ВКФ «Трикотаж» та ОСОБА_2 був
укладений договір купівлі продажу, відповідно до якого підприємство продало, а
ОСОБА_2 купив у останнього 56/1000 частин нежилого приміщення, загальною площею
175,1 м2, розташованого в місті АДРЕСА_1.

Рішенням
господарського суду Сумської області від ІНФОРМАЦІЯ_6 року по справі НОМЕР_1
задоволені позовні вимоги державної податкової інспекції в місті Суми до ТОВ
ВКФ «Трикотаж» та СПД ФО ОСОБА_2 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу, укладеному ними ІНФОРМАЦІЯ_5
року.

Однак, після прийняття судового рішення Державній
податковій інспекції міста Сум стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року приватним
нотаріусом був посвідчений договір дарування, відповідно до якого відповідач
СПО ФО ОСОБА_2 подарував, а відповідач ОСОБА_1 прийняв, як подарунок, 56/1000
частин нежилого приміщення, загальною площею 175,1 м2, розташованого
в місті АДРЕСА_1.

Відповідно
до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України,
завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними
владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Як
вбачається з пункту першого частини першої статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України, - справа адміністративною юрисдикції - це публічно-правовий
спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їх посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює
владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Компетенцію
адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ визначено статтями
17, 50 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема,
згідно з пунктом 4 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства
України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненнями
суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Таку ж норму
містить і пункт 5 частини 4 статті 50 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Право державних
податкових інспекцій на подання до суду позовів до підприємств, установ,
організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход
держави коштів, одержаних за такими угодами, прямо передбачено пунктом 11
частини 1 статті 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»,
що кореспондується з вимогами пункту 4 частини 1 статті 17 та пункту 5 частини
четвертої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суб'єктний склад учасників
правовідносин, з урахуванням положень пункту 5 розділу УП «прикінцеві та
перехідні положення» Кодексу
адміністративного судочинства України, свідчить про підсудність спору місцевому
загальному суду.

З урахуванням наведеного та у
відповідність до вимог пункту 3 частини 1 ст. 199 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність
скасування оскаржуваної ухвали суду з направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 199,
202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в місті Суми на увалу Зарічного суду міста Суми від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року - задовольнити.

Увалу Зарічного суду міста Суми від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду справи.

Ухвала
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий
суддя: Мельнікова
Л.В.

Судді:
Подобайло З.Г.

Григоров А.М.

Повний
текст ухвали виготовлений 30 липня 2007 року.