Справа № 22а-397/07
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2007-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А Іменем україни

11.09.2007р.

Справа № 22а-397/07

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.,

суддів: Маслія В.І.,

Бистрик
Г.М.

при секретарі: Гладишко О.М.

за участю:

представника відповідача - Піскун І.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_1 на постанову Печерського районного
суду м. Києва від 27 лютого 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ДПІ у
Печерському районі м. Києва, Державної податкової адміністрації України про
визнання дій та бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2007 року позов ОСОБА_1 до ДПІ у Печерському районі м. Києва, Державної податкової адміністрації України про визнання дій та бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити дії - залишено без задоволення.

Не
погоджуючись з вказаною постановою, позивач - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
в якій зазначає що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та
необґрунтованою, а тому просить змінити постанову суду , до
заявлених позовів позивачів, які не були
задоволені, а саме:

1. Визнати дії та бездіяльність Державної
податкової інспекції у Печерському районі м. Києва та Державної податкової
адміністрації України щодо відмови в поставленні в паспорт позивачки відмітки
про право здійснювати будь-які платежі без індивідуального ідентифікаційного
номеру; здійснення податкового обліку
позивачки за раніше встановленими формами обліку без застосування
індивідуального ідентифікаційного номеру;
збору конфіденційної інформації про позивачку без її згоди з посиланням
на Наказ ДПА України і МВС України від 19.10.04 р. № 602/1226 «Про затвердження
порядку унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного
номера фізичної особи-платника податків та інших обов'язкових платежів» (зі змінами, затвердженими Наказом № 386/663
від 06. 07. 06 р.) неправомірними та такими, що не відповідають
нормативно-правовим актам вищої юридичної сили: ст.ст. 19,32,40,92,120 Конституції
України, ч.2 ст.1 , ч.2 ст.5 Закону України "Про державний реєстр фізичних
осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів" від 22.12.94
№320/94-ВР (у редакції Закону №1003-ХІУ від 16.07.99).

2.
Зобов'язати посадових осіб ДПА України утриматися від вчинення дій щодо:
збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про
ОСОБА_1., присвоєння індивідуального ідентифікаційного номеру без її згоди.

3.
Зобов'язати посадових осіб ДПІ у Печерському районі м. Києва утриматися
від вчинення дій щодо: збирання, зберігання, використання та поширення
конфіденційної інформації про ОСОБА_1, та присвоєння їй індивідуального
ідентифікаційного номеру без її згоди.

4.
Зобов'язати ДПІ у Печерському районі м. Києва зробити в
паспорті ОСОБА_1 на сторінці 7, або 8, або 9 відмітку наступного змісту:
"Має право здійснювати будь-які платежі без індивідуального
ідентифікаційного номера ", завірити її підписом відповідальної
особи і гербовою печаттю ДПІ у Печерському районі м. Києва.

5.
Зобов'язати ДПІ у Печерському районі м. Києва зберегти за
ОСОБА_1 заявником раніше встановлену форму обліку платника податків і інших
обов'язкових платежів с використанням прізвища, власного імені та по батькові,
без застосування індивідуального ідентифікаційного номера.

В запереченнях
на апеляційну скаргу що надійшли від представника відповідача - ДПІ у
Печерському районі м. Києва представник відповідача просить залишити
апеляційну скаргу позивача без задоволення, а постанову суду першої інстанції
без змін.

Заслухавши доповідь судді -
доповідача, пояснення представника
відповідача, перевіривши наведені доводи в апеляційній скарзі, в
запереченнях на апеляційну скаргу, проаналізувавши рішення суду щодо правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою на
неправомірні дії ДПІ у Печерському районі м. Києва та ДПА України.

В судовому засіданні суду першої
інстанції встановлено, що 11.07.2006 року ОСОБА_1 звернулася до ДПІ у Печерському районі м. Києва з заявою про відмову від користування ідентифікаційним кодом, на яку листом від 16.07.2006 року отримала відповідь та перелік документів, які необхідно подати до ДПІ для вирішення поставленого в заяві питання.

18.08.2006 року ОСОБА_1 звернулася до ДПА України з заявою про виключення з Державного реєстру відомостей про індивідуальний ідентифікаційний номер та загальних відомостей про неї. ДПА України листом від 30.08.2006 року повідомила позивачку, що питання про відмову від ідентифікаційного коду вирішується у встановленому порядку за місцем реєстрації громадянина.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про
державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових
платежів» для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються
від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це
відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку
платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб
робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номера.

Право ОСОБА_1
здійснювати будь які платежі без ідентифікаційного номера встановлено Законом і
ніким не заперечується.

Порядок
реалізації цього права відповідно до Закону України „Про Державний реєстр
фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів" та
Постанови Верховної ради України від 26.06.1992 „Про затвердження положень про
паспорт громадянина України та свідоцтва про народження", визначено
спільним наказом ДПА України та МВС України від 19.10.2004 №602/1226,
зареєстрованого Міністерством юстиції України 20.10.2004 за №1345 І яким
встановлено Порядок унесення до паспортів відповідних відміток щодо
ідентифікаційного номера.

Вищезазначений
Наказ носить нормативно-правовий характер і є
обов'язковим, як для органів, що
здійснюють відповідні дії на виконання вимог Закону, так і для громадян, які
бажають використати своє право на здійснення платежів без ідентифікаційного
номера.

Відповідно до
цього нормативно-правового акту, для внесення відміток позивачка повинна
була подати до
відповідача - ДПІ заяву встановленої
форми і надати
відповідний комплект документів.
Оскільки ОСОБА_1 звернулась до ДПІ із заявою про відмову від присвоєного
ідентифікаційного номера та з проханням вчинити в зв'язку з цим певні дії, але
не подала відповідний комплект документів, їй було відмовлено у задоволенні її
заяви.

Тобто, в
чинному законодавстві прописаний чіткий механізм звернення до відповідних
органів для відмови від ідентифікаційного коду, який позивачка - ОСОБА_1
порушила, а тому їй було правомірно відмовлено у задоволенні її заяви.

Технічна
процедура внесення відмітки про наявність права здійснювати будь-які платежі
ідентифікаційного номера до паспорта фізичної особи, передбачена вищезгаданим
Порядком, не звужує змісту проголошених прав ОСОБА_1., оскільки спрямована на
забезпечення обов'язку кожного сплачувати податки і збори, як того вимагає ст.
67 Конституції України.

Висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Оскільки оскаржуване судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального
і процесуального права,
колегія суддів вважає
за необхідне залишити
апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення,
а постанову Печерського
районного суду м. Києва від 27 лютого 2007 року
- без змін.

В апеляційній скарзі не наведено інших доводів, які б спростовували висновки суду
першої інстанції, викладені в постанові.

Керуючись ст. ст. 195. 196, 198, 200, 205,
206 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський
апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Печерського районного суду м. Києва від 27 лютого 2007 року - залишити без задоволення.

2. Постанову Печерського
районного суду м. Києва від 27 лютого 2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
Бєлова Л.В.

Судді: Маслій
В.І.

Бистрик
Г.М.