Справа № К-2280/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04
квітня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

суддів : Бутенка В.І.(доповідач),

Горбатюка С.А.,

Панченка О.І.,

Сороки
М.О.,

Штульмана
І.В.

розглянувши в порядку касаційного письмового провадження адміністративну
справу № 2-1772/04 за скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5
ОСОБА_6, ОСОБА_7 на дії Державної податкової адміністрації України та ДПІ у
Солом'янському районі міста Києва, -

в с т а
н о в и л а :

У березні 2004 року ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3, ОСОБА_4.,ОСОБА_5 ОСОБА_6,
ОСОБА_7 звернулись до суду із вказаною скаргою.

У скарзі просили визнати неправомірними дії ДПА України та ДПІ у
Солом'янському районі міста Києва, залишити за ними раніше встановлену форму
сплати податків та інших обов'язкових платежів, зробити в їх паспортах відмітку
про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру,
зобов'язати Державну податкову адміністрацію України виключити всю інформацію
стосовно них з державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших
обов'язкових платежів, як це передбачено ч.2 ст.1 Закону України "Про
внесення змін в Закон України "Про державний реєстр фізичних
осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів" від 16 липня 1999
року.

Рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 25 березня 2004 року
вимоги скаржників задоволені частково. Дії ДПА України та ДПІ у Солом'янському
районі міста Києва визнані неправомірними. ДПІ у Солом'янському районі міста
Києва зобов'язана зробити у паспортах скаржників відмітку про право здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного номеру. В іншій частині вимог скаржникам
відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 01 липня
2004 року рішення районного суду залишено без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, ДПІ у Солом'янському районі міста
Києва подала касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3,
ОСОБА_4.,ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7, суди першої та апеляційної інстанцій
обґрунтовано виходили з того, що за
змістом ч. 2 ст. 1 Закону України "Про Державний реєстр фізичних осіб -
платників податків та інших платежів"
( зі змінами внесеними Законом України від 16 липня 1999 року №1003 ) для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номеру та офіційно повідомляють про це відповідні державні
органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та
інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про
наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного
номеру, а відповідно із ч. 2 ст. 5 цього Закону до Державного реєстру не
вноситься інформація про осіб, які через
свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номеру та офіційно повідомляють про це відповідні державні
органи.

Посилання про відсутність, на час
розгляду справи, механізму внесення відповідного запису в паспорт громадянина
за умови врегулювання питання обліку платників податків та інших обов'язкових
платежів наведеними правовими нормами не могли бути підставою для невиконання
вимог Закону податковими органами.

Доводи
касаційної скарги зроблених судами
висновків не спростовують, а тому підстав для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень не
вбачається.

За правилами ч.1 ст. 222, ч.1 ст.224 КАС України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних
судових рішень то суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 230 КАС України, колегія суддів -

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу державної податкової інспекції у Солом'янському районі
міста Києва залишити без задоволення, а рішення Солом'янського районного суду
міста Києва від 25 березня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва
від 01 липня 2004 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Згідно ст. ст. 236, 237 КАС України
рішення суду касаційної інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду
України лише за винятковими обставинами протягом одного місяця з дня відкриття
таких обставин.

С у д д і :