Справа № 22ас-99
Суддя: Шевчук Г.М.
Дата ухвалення: 2007-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"1"
березня 2007 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого-
Кузьми P.M. суддів - Шевчук
Г.М., Дикун С.І. при секретарі - Любчик Л.В. з участю - сторін

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду
від 26 грудня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до головного управління
статистики у Тернопільській області, Державного комітету статистики України про
скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу.

Встановила:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 26
грудня 2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до головного управління
статистики у Тернопільській області, Державного комітету статистики України про
скасування наказів про звільнення, поновлення її на роботі, стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати, як незаконне,
оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідач апеляційну скаргу заперечив, просить рішення залишити без змін
так, як воно відповідає вимогам закону.

Заслухавши сторони, перевіривши доводи апеляційної
скарги, матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів про скасування наказу
№105-к від 19.07.2006 р. про звільнення її з роботи та поновлення її на роботі
на посаді заступника начальника головного управління статистики в
Тернопільській області посилаючись на те, що її

Справа № 22ас -
99 Головуючий
у І інстанції - Підлісна І.М.

Категорія-41 Доповідач
- Шевчук Г.М.

незаконно
звільнено з посади за п. 1 ст.40 КЗпП України. Так не враховано її
переважне право залишення на роботі, крім того не були запропоновані вакантні
посади, які були у відповідача.

Просила суд
анулювати запис в її трудовій книжці про звільнення з роботи, зобов"язати
відповідача внести виправлення в трудову книжку та стягнути на її користь
заробітрк за час вимушеного прогулу.

Судом
встановлено, що 15.04.2004 р. позивачка була призначена на посаду заступника
начальника Головного управління статистики в Тернопільській області.

Відповідно до
п.9 Положення про Головне правління статистики в Тернопільській області
затвердженого наказом Держкомітету України від 13.04.2004 р. №2105 начальник
Головного управління статистики в Тернопільській області звернувся до Голови Держкомітету
України із пропозицією щодо скорочення штату чисельності заступників начальника
Головного управління статистики з чотирьох до трьох одиниць у зв"язку із
завершенням проведення Всеукраїнського перепису населення 2001 р. та відміною
підготовчих робіт до проведення вибіркових демосоцобстежень на 2006 р.

Відповідно до
наказу Держкомстату України від 24.02.2006 р. №55 у зв"язку із скороченням
штату чисельності заступників Головного управління статистики серед трьох
заступників начальника Головного управління статистики, було обрано кандидатуру
позивачки ОСОБА_1 для скорочення до посадових обов"язків якої входило
керівництво проведенням Всеукраїнського перепису населення 2001 р. в області та
роботою відділу демографічної статистики та перепису населення (наказ
Тернопільського обласного управління статистики від 24.04.2003 р. №54).

Наказом №105-к
від 19 липня 2006 р. позивачку ОСОБА_1 -заступника начальника Головного
управління статистики у Тернопільській області 19 липня 2006 р. звільнено з
роботи по скороченню чисельності працівників апарату, п.1 ст.40 КЗпП України.

При звільненні
позивачки було враховане передбачене ст.42 КЗпП України переважне право на
залишення на роботі кожного із заступників начальника Головного управління
статистики.

Відмовляючи позивачці
в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що звільнення
позивачки було правомірним і проведене з дотриманням вимог чинного
законодавства, права позивачки порушені не були.

З таким висновком суду судова колегія погоджується.

Згідно ст.40 п.1
КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також
строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути
розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку:

1). зміни в
організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату працівників.

Посилання
апелянта на те, що при скороченні штату заступників не було враховане її переважне
право залишення на роботі є безпідставними та спростовуються матеріалами
справи.

Так згідно
наказу Головного управління державної служби України від 31.10.2003 р. №122
відповідачем була проведена 20.12.2005 р. щорічна оцінка виконання заступниками
покладених на них обов'язків і завдань. Роботу заступників ОСОБА_2 та ОСОБА_3
було оцінено "добре", ОСОБА_1 -"задовільно". Із оцінкою
всіх заступників ознайомлено 01.03.2006 р.
у зв"язку із перебуванням ОСОБА_1 на лікарняному з 21.12.2005 р. по
04.01.2006 р. та з 10.01.2006 р. по 28.02.2006 р. ОСОБА_1 не погодилась із
оцінкою своєї роботи, проте не скористалась правом її оскарження до
вищестоящого органу у 10-денний термін.

Відповідно до
наказів Держкомстату України про встановлення надбавок за високі досягнення у
праці, починаючи з 2004 року, для ОСОБА_1 встановлювались нижчі розміри
надбавок, ніж у інших заступників начальника Головного управління статистики.

В суді
встановлено, що стаж роботи ОСОБА_1 по спеціальності становить 28 років, в
Головному управлінні статистики - 8,5 років. Стаж роботи ОСОБА_2 по
спеціальності становить 24 роки, в Головному управлінні статистики - 24 роки,
на посаді заступника начальника Головного управління статистики - 19 років. Під
час своєї трудової діяльності підвищував рівень кваліфікації в УПК ЦСУ УРСР з
09.03.1983 р. по 31.03.83 р.

Таким чином
судом встановлено, що у позивачки нижчий рівень продуктивності праці серед
інших заступників, тому її твердження про наявність у неї переважного права на
залишення на роботі є безпідставні.

Посилання
апелянта на те, що у неї є переваги перед ОСОБА_4 щодо залишення на посаді,
оскільки останній не має відповідної освіти є безпідставними і спростовуються
матеріалами справи.

Так посадовою
інструкцією ОСОБА_3 передбачені специфічні функціональні обов"язки з
питань інформатизації, експлуатації комп"ютерних мереж, забезпечення
комп"ютерного зв"язку, оперативної поліграфії, художнього дизайну,
матеріально-технічного постачання Головного управління статистики та автоматизованої
обробки інформації абонентів, виконання яких неможливе з економічною освітою.
ОСОБА_4 закінчив у 1973 р. Львівський державний університет ім.І.Франка за
спеціальністю "прикладна математика" (диплом серія ІНФОРМАЦІЯ_1 від
20.07.1973 р.). Стаж роботи
ОСОБА_3 по спеціальності становить 33 роки, в Головному управлінні статистики -
32 роки, на посаді заступника начальника
Головного управління статистики - 19 років. Під час своєї

трудової діяльності постійно підвищував рівень
кваліфікації: у Львівському обласному учбовому комбінаті УПК ЦСУ УРСР з жовтня 1973 р.
по серпень 1974 p., на Мінському ордера Леніна заводі ЕВМ ім.Г.К.Орджонікідзе
з 07.10.1974 р. по 07.12.1974 р.,
в Московському економіко-статистичному інституті з 10.02.1988 р. по
25.03.1988 р., в Центрі
довузівської, післядипломної та магістерської підготовки Тернопільського
державного економічного університету з 20.12.2005 р. по 23.12.2005 р.

Крім того,
жодним нормативно-правовим актом не передбачена обов'язкова наявність
економічної освіти у заступників начальника ГУС.

Посилання
апелянта на те, що їй не було запропоновано всіх вакантних посад, а саме
начальника управління статистики капітального будівництва є безпідставними і
спростовуються матеріалами справи.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 було запропоновано обійняти посаду головного
спеціаліста економіста відділу статистики будівництва та інвестицій управління
статистики виробництва. Однак від даної вакантної посади ОСОБА_1 відмовилась
про, що свідчить лист співбесіди від 28.02.2006 р.

Інших вакантних
посад на час проведення співбесіди 28.02.2006 р. не було.

Посада
начальника управління статистики капітального будівництва стала вакантною з
1.03.2006 р.

Крім того дана
посада не могла бути запропонована ОСОБА_1, оскільки вимагає наявність допуску
до державної таємниці 2 рівня. Звернення начальника Головного управління
статистики із поданням до УСБУ в Тернопільській області про надання допуску до
державної таємниці є його правом, а не обов"язком, реалізується ним
одноосібно шляхом прийняття рішення на підставі власних переконань, як
керівника, відповідно до Положення про Головне управління статистики у
Тернопільській області, затвердженого наказом Держкомстату України від
13.04.2004 р. №219.

Посилання
апелянта на те, що наказ про її звільнення виданий всупереч закону є безпідставними
та спростовуються матеріалами справи.

Так в судовому
засіданні встановлено, що порядок звільнення ОСОБА_1 з посади заступника
начальника Головного управління статистики дотриманий як Держкомстатом, так і
Головним управлінням статистики. Зокрема, начальник Головного управління
статистики звернувся з поданням від 04.05.2006 р. №25-38 до Голови Держкомстату
Осауленка О.Г. щодо скорочення заступника начальника ОСОБА_1 Відповідно до
наказу Головного управління статистики від 10.05.2006 р. №85 введено в дію з
01.05.2006 р. новий штатний розпис Головного управління статистики,
затверджений наказом Держкомстату від 27.04.2006 р. №181. З 23.03.2006 р. по
18.07.2006 р. ОСОБА_1 знаходилась на лікарняному. Відповідно, начальник
Головного управління статистики ще раз звернувся з поданням до Голови
Держкомстату Осауленка О.Г. щодо звільнення з роботи 19 липня

2006 р. заступника начальника Головного управління
статистики ОСОБА_1
Відповідно до наказу
Головного управління статистики
від 19.07.2006 р.
№105-к, виданого на
підставі наказу
Держкомстату України від 19.07.2006 p. №481-к ОСОБА_1
звільнено з посади заступника начальника Головного управління статистики.

На підставі наведеного судова колегія вважає, що рішення суду винесене з
дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його
скасування не має.

Керуючись
ст.ст.200, 206 КАС України, судова колегія,-

Ух валил а:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду від 26 грудня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України на протязі одного місяця.