Справа № К-2421/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
квітня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

суддів : Бутенка В.І.(доповідач),

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.,

Сороки
М.О.,

Штульмана
І.В.

розглянувши в порядку касаційного письмового провадження адміністративну
справу № 2-110/05 за скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
неправомірну бездіяльність Державної податкової адміністрації України та
Обухівської об'єднаної державної податкової інспекції у Київській області, -

в с т а
н о в и л а :

У лютому 2005 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною скаргою.

У скарзі посилалася на те, що у грудні 2004 року звернулась до ДПА України
та Обухівської об'єднаної державної податкової інспекції у Київській області з
заявою про звільнення її малолітніх дочок ОСОБА_2 і ОСОБА_3 від
ідентифікаційного податкового номеру, проте ДПА України та Обухівська ОДПІ у
Київській області їй у цьому відмовили.

Просила визнати неправомірною бездіяльність ДПА України та Обухівської ОДПІ
у Київській області, залишити за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 раніше встановлену форму
сплати податків та інших обов'язкових платежів, звільнив їх від
ідентифікаційного податкового номеру.

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 17 березня 2005
року вимоги скаржниці задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09 червня 2005 року рішення
районного суду залишено без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями, ДПА України та Обухівська ОДПІ у
Київській області подали касаційні скарги, в яких просять їх скасувати та
постановити нове рішення, яким в задоволенні скарги відмовити.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1, суди першої та апеляційної
інстанцій обґрунтовано виходили з того,
що за змістом ч. 2 ст. 1 Закону України "Про Державний реєстр фізичних
осіб - платників податків та інших платежів" ( зі змінами внесеними Законом України від 16
липня 1999 року №1003 ) для осіб, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовляються від прийняття ідентифікаційного номеру та офіційно повідомляють
про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку
платників податків та інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб
робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру, а відповідно із ч. 2 ст. 5 цього Закону до Державного
реєстру не вноситься інформація про осіб,
які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номеру та офіційно повідомляють про це відповідні державні
органи.

Посилання про відсутність, на час
розгляду справи, механізму внесення відповідного запису в паспорт громадянина
за умови врегулювання питання обліку платників податків та інших обов'язкових
платежів наведеними правовими нормами не могли бути підставою для невиконання
вимог Закону податковими органами.

Доводи касаційних скарг зроблених судами висновків не спростовують, а тому
підстав для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень не вбачається.

За правилами ч.1 ст. 222, ч.1 ст.224 КАС України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних
судових рішень то суд касаційної інстанції залишає касаційні скарги без
задоволення, а судові рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 230 КАС України, колегія суддів -

у х в а
л и л а :

Касаційні скарги Державної податкової адміністрації України та Обухівської
об'єднаної державної податкової інспекції у Київській області залишити без
задоволення, а рішення Миронівського районного суду Київської області від 17
березня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 09 червня
2005 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Згідно ст. ст. 236, 237 КАС України
рішення суду касаційної інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду
України лише за винятковими обставинами протягом одного місяця з дня відкриття
таких обставин.

С у д д і :