Справа № К-2253906
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_1на постанову
Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 01 березня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 18 квітня 2006 року
у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1до Державної виконавчої служби у
Підгаєцькому районі Тернопільської області про скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження та розпорядження, -

встановила:

В січні 2006 року ОСОБА_1 звернувся
до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що в провадженні ДВС у
Підгаєцькому районі знаходиться виконавче провадження НОМЕР_1 про стягнення
солідарно в рівних долях з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошової
компенсації у рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 450,00 грн. та
1000,00 грн.

12.10.2005 р., шляхом надання
розпорядження до Управління Пенсійного фонду України в Підгаєцькому районі,
відповідач розпочав проведення виконавчих дій по виконавчому листу, виданому
Підгаєцьким районним судом по справі №2-68/05. При цьому, на думку позивача,
були порушені вимоги ст. 30 Закону України "Про виконавче
провадження", оскільки державний виконавець, починаючи виконувати рішення, не пересвідчився,
чи була отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого
провадження від 22.07.2005 р., яку заявник отримав лише 20.10.2005 р.

У зв'язку з цим ОСОБА_1 просив суд
скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.07.2005 р. та
розпорядження про направлення виконавчого листа від 12.10.2005 р.

Постановою Підгаєцького районного
суду від 01 березня 2006 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області від 18 квітня 2006 року, у задоволенні позову ОСОБА_1
було відмовлено.

Не погоджуючись із постановленими
по справі судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою в якій, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права, просив вказані судові рішення скасувати,
а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 211 КАС України,
підставами касаційного оскарження судового рішення є порушення судом норм
матеріального чи процесуального права.

Так, судом першої інстанції шляхом
дослідження матеріалів виконавчого провадження №НОМЕР_1 було встановлено, що
копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.07.2005 р.
№НОМЕР_2 направлено на адресу позивача в день її винесення, про що свідчить
супровідний лист №НОМЕР_3

Разом з тим, твердження про
невчасне отримання копії постанови заявник відповідними доказами не підтвердив.
Розписка про отримання копії постанови (а.с. 3) свідчить лише про те, що
нарочно заявник отримав документ саме 20.10.2005 р. Проте документів, які б
указували на невчасне отримання ним супровідного листа №НОМЕР_3 ОСОБА_1 суду не
надав.

Крім того, судом спростовані
твердження позивача про те, що йому не було відомо про відкриття виконавчого
провадження, оскільки в липні 2005 року він з'являвся на виклики державного
виконавця.

Судом встановлено, що правом
наданим ч.2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження", де
мова йде про право на звернення боржника до державного виконавця із заявою про
відкладення провадження виконавчих дій у разі несвоєчасного отримання постанови
про відкриття виконавчого провадження, позивач не скористався ні до, ні після
отримання ним копії постанови.

За таких обставин, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого висновку, і з цим вірно погодився апеляційний
суд, щодо відсутності порушень чинного законодавства з боку ДВС Підгаєцького
району як при відкритті виконавчого провадження, так і в процесі його
здійснення.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що оскаржувані рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і
процесуального права та відсутні передбачені ст. 227 КАС України підстави для
їх обов'язкового скасування.

Доводи касаційної скарги щодо
необхідності залучення до участі у справі прокурора не узгоджуються з
положеннями викладеними в ст.ст. 60, 61 КАС України, оскільки той вступає в
процес або за власною ініціативою, або за зверненнями зацікавлених осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 2201
КАС України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 2201,
223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1- залишити без
задоволення, а постанову Підгаєцького районного суду Тернопільської області від
01 березня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 18
квітня 2006 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її підписання та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених
ст. 237 КАС України.

Судді: (підписи)

З оригіналом
згідно

Суддя