Справа № 22-а-722/2007р.
Суддя: Даниленко В.М.
Дата ухвалення: 2007-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 22-а-722 / 2007 p. Головуючий:
Категорія: стягнення Доповідач: Даниленко В.М
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
лютого 2007
року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Харківської області в складі: Головуючого - Борової С.А., суддів - Даниленка В.М..
Пшенічної Л.В., при секретарі: Макорові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду
адміністративну справу за апеля­ційною скаргою ТВО командира
військової частини А 4104
ОСОБА_2. на постанову Чугуївського міського суду Харківської області
від 11 жовтня 2006
року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1до
військової частини А 4104
про стягнення заборгованості з ви­плати грошового забезпечення,
-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2006
року військовослужбовець ОСОБА_1. звернувся до
Чугуївського міського су­ду Харківської області з позовом до військової частини
А 4104 про стягнення заборгованості з гро­шового забезпечення, яке, на його думку,
не в повному обсязі виплачувалося йому за час проходжен­ня військової служби в
період 2003-2005
років.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що з 1998
року він проходить військову службу
в військовій частині А 4104.

Указом Президента України № 3892003 від 5 травня 2003
року в Збройних Силах України була запроваджена грошова
надбавка за безперервну службу, яка повинна виплачуватися військовослуж­бовцям
в розмірах відповідно до їх вислуги років служби в армії.

Враховуючи його, позивача, строк безперервної військової
служби (15 років),
належна йому до виплати грошова надбавка повинна була становити 50 % від грошового забезпечення.

Однак, всупереч вимогам зазначеного Указу, вказана вище
надбавка виплачувалася йому відпо­відачем в заниженому
розмірі.

Посилаючись на те, що командування військової частини А 4104 безпідставно занижувало роз­мір
виплачуваної йому грошової надбавки за безперервну службу, позивач просив суд
стягнути з від­повідача на його користь заборгованість з виплати грошового
забезпечення, яка за його підрахунками складає 9230 грн.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги й наполягав на
їх задоволенні.

Постановою Чугуївського міського суду Харківської області від 1 1 жовтня 2006
року позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені в повному обсязі.

Суд стягнув з відповідача на його користь заборгованість з виплати
грошового забезпечення в зазначеному вище
розмірі.

Крім того, суд стягнув з відповідача на користь держави 51 грн. державного мита.

Не погоджуючись із прийнятим по справі рішенням, ТВО командира військової
частини А 4104
в апеляційній скарзі просить скасувати це судове рішення
та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити позивачеві в задоволенні
його позовних вимог за їх безпідставністю.

В обгрунтування своєї скарги апелянт посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального й процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті.

Перевіривши законність і обгрунтованість постанови районного суду у
відповідності до ст.195
КАС України, судова колегія вважає, що апеляційна скарга
представника відповідача -
військової ча­стини А 4104 є обґрунтованою
й підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1. та приймаючи рішення про стягнення з
відпові­дача на його користь грошових коштів, районний суд виходив із того, що
в період 2003-2005
років військова частина А 4104 неправомірно, в супереч вимогам Указу Президента України № 3892003 від 5 травня 2003
року, занижувала розмір виплачуваної позивачеві надбавки
за безперервну службу. чим порушила його законне право на отримання належного
йому грошового забезпечення.

Однак із таким висновком районного суду погодитись не можна, оскільки цей
висновок супере­чить, як матеріалам справи, так і нормам законодавства, яке
регулює порядок і умови виплати війсь­ковослужбовцям
грошового забезпечення, в тому числі й надбавки за безперервну службу в
Збройних Силах України.

Як встановлено по справі, позивач ОСОБА_1. перебуває на військовій службі,
яку проходить у військовій частині А 4104
на офіцерській посаді. При цьому на
1.05.2003 року
його безперервна ви­слуга років складала 14 років і 9
місяців.

Указом Президента України № 3892003 від 5 травня 2003 року «Про надбавки військовослужбо­вцям Збройних
Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету у
справах охорони державного кордону України та Управління
державної охорони України за безперервну службу»
(далі Указ) з 1 травня
2003 року,
з метою підвищення рівня соціального захисту військовос­лужбовців, дійсно, були
запроваджені щомісячні надбавки за безперервну військову службу у відсот­ках до грошового забезпечення останніх, залежно від їх стажу військової
служби в слідуючих розмі­рах:

понад 5 років -
до 10%;
понад 10
років -
до 30%; понад 15 років - до 50%; понад 20 років - до 70%; понад 25 років - до 90%.

Відповідно ж до п. 1
Указу, право встановлювати конкретні розміри зазначених
надбавок, по­рядок і умови їх виплати військовослужбовцям Збройних Сил України,
внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету у
справах охорони державного кор­дону України та Управління державної охорони
України було надано відповідно Міністрові оборони України, Міністрові
внутрішніх справ України, Голові Державного комітету у справах охорони
державного кордону України та Начальнику Управління державної охорони України.

26 травня 2003
року Міністром оборони України у виконання положень
зазначеного Указу ви­дано наказ №
149 «Про затвердження Інструкції про
порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України.

Відповідно до п. 2
цього наказу розміри щомісячної надбавки за безперервну
службу в Зброй­них Силах України щорічно
встановлюються, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, за рішенням
Міністра оборони України.

Як свідчать довідки про нарахування та виплату військовослужбовцю ОСОБА_1.
грошово­го забезпечення (а.с. 21, 22),
виплата йому надбавки за
безперервну військову службу в період 2003-2005 років здійснювалася відповідачем щомісячно в межах, визначених Указом
Президента України № 389
від 5.05.2003 року та розмірах, встановлених для
військослужбовців Збройних Сил письмови­ми
розпорядженнями Міністра оборони України, що сторонами по справі не
заперечується.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що Міністр оборони, встановлюючи
військовослужбовцям Збройних України конкретні розміри щомісячних надбавок
за безперервну

військову службу, діяв в межах своїх повноважень, наданих йому Президентом
України, суд першої інстанції не мав жодних підстав для
задоволення позовних вимог ОСОБА_1. та стягнення з відповідача на його користь
грошових коштів в рахунок погашення неіснуючої заборгованості з вип­лати
грошового забезпечення.

Приймаючи до уваги наведене, постанова Чугуївського міського суду
Харківської області від 11 жовтня
2006 року
не може бути визнана обгрунтованою й законною, а тому судова колегія на під­ставі п.п. 1,3 ч. 1
ст. 202 КАС України вважає за необхідне скасувати це судове
рішення та ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити позивачу ОСОБА_1. в
задоволенні його позовних вимог за їх безпідставністю.

Питання ж щодо розподілу судових витрат по справі судова колегія вирішує
відповідно до ви­мог Гл. 7
КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 195, 196, 198.
202, 205, 207 Кодексу адміністратив­ного судочинства України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТВО командира військової частини А 4104 ОСОБА_2. - задовольнити.

Постанову Чугуївського міського
суду Харківської області від 11 жовтня 2006 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до військової частини А 4104 про стягнення заборгованості з виплати грошового забезпечення - відмовити.

Стягнути з позивача ОСОБА_1. на користь держави 92 (дев'яносто дві) гривні 30 коп. судо­вого збору
(державного мита).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає
законної сили негайно і може бути оскаржена в ка­

саційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного міся­

ця з дня її проголошення.