Справа № К-3156/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 02 лютого 2004 року
та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 червня 2004 року у
справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровської міської ради
№788-ХХІІІ від 31.01.2002 р., -

встановила:

В липні 2002 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною
скаргою в порядку Глави 31-А ЦПК України 1963 року, в якій просив поновити йому
строки на звернення до суду та скасувати рішення Білгород-Дністровської міської
ради №788-ХХІІІ від 31.01.2002 р. "Про скасування рішення міської ради
№715-ХХІІІ від 29.11.2001 р." у зв'язку з його нелегітимністю через
недостатню кількість голосів, які проголосували "за" прийняття даного
рішення.

Рішенням Білгород-Дністровського міського суду Одеської
області від 02 лютого 2004 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15 червня
2004 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково та скасовано рішення
суду першої інстанції. Постановлено нову ухвалу, якою скаргу залишено без
розгляду у зв'язку з пропуском строку на звернення до суду та відмовою в його
поновленні.

Не погоджуючись із постановленими по справі судовими
рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до
Верховного Суду України з касаційною скаргою в порядку визначеному ЦПК України
1963 року, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив
вказані судові рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Листом Верховного Суду України від 12.10.2005 р. на
підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України зазначену касаційну скаргу зі справою було передано до
Вищого адміністративного суду України для вирішення в порядку касаційного
провадження.

Розглянувши касаційну скаргу та дослідивши матеріали
справи, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її
задоволення.

Згідно вимог ст. 224 КАС України суд залишає касаційну
скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди
першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних
дій.

Як вбачається із ухвали суду апеляційної інстанцій,
залишаючи заяву без розгляду, колегія суддів виходила із положень статті 2485
ЦПК України 1963 року, яка діяла на час звернення ОСОБА_1 до суду. Положенням
вказаної норми чітко передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність
державних органів, посадових осіб місцевого самоврядування вирішуються в
судовому порядку, при цьому передбачений двомісячний строк на звернення до суду
з дня, коли особі стало відомо про порушення її прав, або місячний термін -
після звернення до вищестоящого органу і неотримання відповіді.

Судом встановлено і це не оспорювалося заявником, що про
прийняте рішення він знав, оскільки був присутній при його прийнятті 31.01.2002
р. та брав участь у голосуванні.

До суду ж заявник звернувся лише 23.07.2002 р., тобто з
порушенням встановленого законом строку.

За таких обставин, висновок суду про застосування ст. 85
ЦПК України 1963 року слід визнати обґрунтованим.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що при
ухваленні апеляційною інстанцією судового рішення не було допущено порушень
норм процесуального права та відсутні, передбачені ст. 227 КАС України підстави для його обов'язкового скасування.

Доводи касаційної скарги зазначений висновок суду не
спростовують і до уваги взятими бути не можуть.

Відповідно до ч.3 ст. 2201 КАС України, суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а
рішення Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 02 лютого
2004 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 червня 2004 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає, крім випадків,
передбачених ст. 237 КАС України.

Судді: