Справа № к-4020/06
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2007-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № к- 4020/06
30 травня 2007 року
Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в складі:
Суддів
- Смоковича М.І.,
Мироненка О.В. (суддя -
справу у порядку письмового провадження,
без виклику осіб, які беруть участь у справі
за касаційною скаргою ОСОБА_1
рішення Ленінського районного суду АР Крим від 10 січня
2005 року

та ухвали Апеляційного
суду АР Крим від 6 червня 2005 року

за скаргою ОСОБА_1

до прокурора Ленінського району АР Крим

на неправомірну бездіяльність прокурора Ленінського району
АР Крим,-

В С Т А Н О В И ЛА :

У жовтні 2004 року ОСОБА_1. звернувся в суд зі скаргою на неправомірну бездіяльність прокурора
Ленінського району АР Крим, посилаючись на те, що він 14 квітня 2004 року
звернувся до прокуратури із письмовою заявою щодо проведення перевірки
неналежного виконання ВДВС Ленінського району АР Крим ухвали Ленінського районного суду від 9 жовтня 2003 року про накладення арешту
на майно ОСОБА_2. та ОСОБА_3. Із аналогічною
письмовою заявою від 19 липня 2004 року заявник повторно звернувся до
прокуратури та просив притягнути винних до кримінальної відповідальності, на
яку отримав відповідь 11 серпня 2004 року, яка не відноситься до його
звернення.

Рішенням Ленінського районного суду АР Крим від 10 січня 2005 року
було відмовлено у задоволенні скарги.

Ухвалою Апеляційного суду АР Крим від
6 червня 2005 року апеляційну скаргу заявника було відхилено, рішення
суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення суду першої та
ухвалу апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Верховний Суд України листом від 7
листопада 2005 року на підставі п.10 "Прикінцевих та перехідних
положень" Кодексу адміністративного судочинства України, направив справу
для вирішення до Вищого адміністративного суду України.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія дійшла висновку, що скарга підлягає
частковому задоволенню, рішення Ленінського районного суду АР Крим від
10 січня 2005 року та ухвала Апеляційного суду АР Крим від 6 червня 2005 року - скасуванню, за
направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, у
зв'язку із порушенням норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд виходив з того, що відповідачем було
розглянуто звернення заявника відповідно до Закону України «Про звернення
громадян».

З таким висновком не можна погодитись, оскільки судом не було з'ясовано
правомірність дій відповідача.

Відповідно о вимог ч.2 ст.97 КПК
України, при отриманні заяви або повідомлення про злочин прокурор, слідчий,
орган дізнання або суддя зобов'язані не пізніше триденного строку прийняти одне
із рішень: порушити кримінальну справу, відмовити в порушенні кримінальної
справи, направити заяву або повідомлення за належністю. Розглядаючи скаргу
заявника, слід було перевірити ті повідомлення заявника, які випливали зі
змісту скарги та прийняти одне з рішень, передбачених ст.97 КПК України.

Зі справи вбачається, що ОСОБА_1. 14 квітня 2004 року звернувся до
прокуратури із письмовою заявою щодо проведення перевірки неналежного виконання
ВДВС Ленінського району АР Крим ухвали
Ленінського районного суду від 9
жовтня 2003 року про накладення арешту на майно ОСОБА_2. та ОСОБА_3. Із
аналогічною письмовою заявою від 19 липня 2004 року заявник повторно звернувся
до прокуратури та просив притягнути винних до кримінальної відповідальності.

Проте, при розгляді заяви відповідачем не були враховані вимоги ст. 97 КПК
України.

Зазначені обставини не були враховані при вирішенні справи судом.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного
суду не можна визнати такою, що відповідають вимогам закону і вони підлягають
скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної
інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм
матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної
інстанції.

Керуючись ст. ст.222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Ленінського районного суду АР Крим від 10 січня 2005 року та
ухвали Апеляційного суду АР Крим від
6 червня 2005 року - скасувати,
справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає, крім
випадків, передбачених ст.237 КАС України.

Судді:
Смокович М.І.

Горбатюк С.А.

Весельська Т.Ф.

Чумаченко
Т.А.

Мироненко О.В.