Справа № 22-а-103/07
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2007-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний суд
Справа №2-а-3/2007 Головуючий 1
інстанції: Голубенко В.Л.
Доповідач: Філатов Ю.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2007 р.
Справа № 22-а-103/2007

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Філатов Ю.М., судді Водолажська Н.С., Шевцова Н.В..

при секретарі Волошиній Я.В.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - Красніков П.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу відповідача на постанову Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 14.03.2007 р.
по справі №2-а-3/2007

за позовом
ОСОБА_1

до Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області

про
визнання з роботи незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди

встановила:

Позивач ОСОБА_1, в грудні
2006 р. звернувся до суду з позовом про визнання звільнення з роботи
незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, у якому зазначає, що він
розпорядженням Світлогірського сільського голови Кобеляцького району НОМЕР_1
був прийнятий на роботу, на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1
цієї сільської ради. Розпорядженням НОМЕР_2 Світлогірського сільського
голови, його було звільнено з роботи, з посади ІНФОРМАЦІЯ_1 за п. З ст. 40 КЗпП
України. Вважає своє звільнення незаконним, оскільки дисциплінарні стягнення на
нього накладено не обґрунтовано, а саме звільнення проведене без згоди
профспілкового комітету. Просить: поновити йому строк звернення до суду,
оскільки своєчасно не звернувся з даним позовом так як 01.12.2006 р. помилково
подав до суду такий позов у порядку цивільного, а не адміністративного
судочинства, поновити його на роботі на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 Світлогірської
сільради з 13.11.2006 р., визнавши звільнення по п. З ст. 40 КЗпП України
незаконним, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та стягнути
на відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Постановою Кобеляцького
районного суду Полтавської області від
14.03.2007 р. по справі №2-а-3/2007 вимоги позивача задоволені частково. Визнано незаконним звільнення ОСОБА_1
з роботи, з посади ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) Світлогірської сільської ради
Кобеляцького району за п. З ст. 40 КЗпП України, за розпорядженням НОМЕР_2
Світлогірського сільського голови ОСОБА_2.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі, на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_1 Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської
області, з 13 листопада 2006 року.

Стягнуто із Світлогірської сільської ради
Кобеляцького району на користь ОСОБА_1, - 3.065,12 грн. заробітку за час
вимушеного прогулу (без врахування передбачених відрахувань) та 500 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто із Світлогірської сільської ради
Кобеляцького району на користь держави судовий збір у сумі 68 грн. (51 грн.+ 17
грн.).

Стягнуто з третьої особи, - ОСОБА_2 на
користь Світлогірської сільської ради Кобеляцького району 1200 грн. у покриття
шкоди заподіяної установі, у зв'язку з оплатою ОСОБА_1 часу вимушеного прогулу.

Відповідач, Світлогірська сільська рада
Кобеляцького району Полтавської області,
з постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14.03.2007 р. по справі №2-а-3/2007 не згоден, подав апеляційну скаргу, просить її скасувати, вважає, що постанова
прийнята при невідповідності висновків суду обставинам справи та неповному
з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи. При цьому відповідач
посилається на наступне.

На думку відповідача суд не взяв до уваги та
не дав оцінку наступним доказам:

Суд однобічно розглянув підстави для
звільнення: догани НОМЕР_3 НОМЕР_4 НОМЕР_5

- не звернув увагу на акт перевірки Управління з контролю за використанням
та охороною земель у Полтавській області від 02.11.2006 року та рішення по акту
даної перевірки НОМЕР_6. Відповідач
вважає, що даним актом перевірки висвітлено невідповідність дій ОСОБА_1 його
посадовим обов'язкам.

Суд не врахував та не дав оцінку діям
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 по підготовці та поданню сільському голові 10.08.2006 року на підпис договору оренди земельної ділянки від 05.06.2006 року. Даний договір
передбачав виділення земельних ділянок групі громадян для ведення особистого
селянського господарства . Згідно карти -схеми, це розпайована земля і передбачена для ведення
товарного виробництва. Крім того, дані
земельні ділянки знаходяться за межами населеного пункту і згідно п. 12 Перехідних Положень Земельного
кодексу України дане питання повинно
розглядатися на рівні райдержадміністрації. Відповідач вважає, що дані
дії ОСОБА_1 слід розцінювати як незнання
законодавства, перевищення повноважень та використання своєї посади в корисних
цілях. Безпідставно в даному договорі
вказано і рішення за НОМЕР_7, так як дане питання на сесію не виносилось,
не розглядалися і заяви громадян, які
вказані в списку про виділення земельних
ділянок в зв'язку з їх відсутністю, в чому дає пояснення діловод ОСОБА_3

Суд не взяв до уваги і дії ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_1 на сесії Світлогірської сільської ради, де землевпорядником були
винесені на розгляд сесії заяви від громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Дані заяви не
були узгоджені з сільським головою. Порушенням є і те, що дані земельні ділянки
знаходились за межами населеного пункту. Це можна розцінювати як самоуправство
ОСОБА_1 , його безвідповідальність в
вирішенні даного питання а також ігнорування сільсько­го голови. Це можна
розцінити і як намагання спонукати керівника до незаконних дій або прийняття
помилкових рішень, щоб в подальшому мотивувати незнання керів­ником
чинного законодавства та шантажувати його незаконно прийнятим рішенням.
Проте ОСОБА_1 все одно вимагав від депутатів прийняття незаконного рішення.

Суд не повно з'ясував і не виконання
землевпорядником обов'язків при заповненні V розділу
погосподарчої книги «Рух землі за станом на 01.06.2006 року», не взяв до
уваги і те, що своїми доповідними ОСОБА_1
лише прикривав свою бездіяльність, роблячи вигляд що віддано працює.
Його доповідна від 11.08.2006р наглядний приклад недобросовісного виконання
землевпорядником своїх обов'язків.
Так розпорядження сільського
голови за НОМЕР_8 про оформлення технічної документації на земельні ділянки,
якими користуються приватні підприємці,
було не виконано.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача та представників сторін судова колегія встановила, що
позивач ОСОБА_1, розпорядженням НОМЕР_2 Світлогірського сільського голови
Кобеляцького району Полтавської області був звільнений з роботи, з посади
ІНФОРМАЦІЯ_1 цієї сільської ради, на підставі п. З ст. 40 КЗпП України, у зв'язку із систематичним
невиконанням без поважних причин покладених на нього обов'язків, оскільки до
нього раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Задовольняючи вимоги позивача Кобеляцький
районний суд Полтавської області виходив
з наступного.

В період з липня по листопад 2006 р., на
позивача, за розпорядженнями НОМЕР_3,НОМЕР_4 та НОМЕР_5 Світлогірського
сільського голови, було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої
догани, яке не передбачене трудовим законодавством (ст.147 КЗпП України ) (а.с.
19, 22, 24).

Всупереч вимог ст. 43 КЗпП України,
звільнення позивача за п. З ст. 40 КЗпП України, проведене без попередньої
згоди профспілкового комітету, який існує в Світлогірській сільраді (а.с. 55,
91).

Оскільки
звільнення позивача проведене
з порушенням чинного трудового законодавства суд першої
інстанції дійшов висновку, що то таке його звільнення слід визнати незаконним
та поновити на попередній
роботі стягнувши середній
заробіток за час вимушеного прогулу.

Оскільки незаконне звільнення позивача з
роботи порушило його, законні права та призвело до моральних страждань у
зв'язку з цим, то суд першої інстанції вирішив
покласти на відповідача відповідальність по відшкодуванні моральної
шкоди позивачеві 500 грн.

Відповідно ст. 237 КЗпП України, суд вирішив
покласти на службову особу, а саме Світлогірського сільського голову ОСОБА_2., вину
в незаконному звільненні позивача, обов'язок покрити шкоду заподіяну установі,
в зв'язку з оплатою позивачеві вимушеного прогулу 3065 грн.12 коп.

Висновки Кобеляцького районного суду Полтавської області, викладені у
постанові від 14.03.2007 р. по справі №2-а-3/2007 не можуть бути визнані
обґрунтованими з наступних підстав.

1. В судовому рішенні зазначено, що
всупереч вимог ст. 43 КЗпП України, звільнення позивача за п. З ст. 40
КЗпП України, проведене без попередньої згоди профспілкового комітету, який
існує в Світлогірській сільраді. Але при цьому судом першої інстанції не
були дотримані вимоги цієї ж статті, у п. 9 якої зазначено: якщо розірвання
трудового договору з працівником
проведено власником або уповноваженим ним
органом без звернення
до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по
справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової
організації(профспілкового представника) і
після її одержання або відмови
виборного органу первинної профспілкової організації(профспілкового представника) в
дачі згоди на
звільнення працівника (частина
перша цієї статті) розглядає спір
по суті. Отже у цій частині судом першої інстанції не були досліджені усі
суттєві обставини. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду
провадження по справі було зупинено і виборному органу первинної профспілкової
організації (профспілкового представника) Світло гірської сільської ради
Кобеляцького району Полтавської області, на виконання вимог ст.. 43 КЗпП
України, був направлений запит щодо
згоди виборного органу первинної профспілкової організації
(профспілкового представника) Світло гірської сільської ради Кобеляцького
району Полтавської області на розірвання трудового договору з ОСОБА_1,
землевпорядником(державним службовцем 9 - го рангу). Листом НОМЕР_10 виконавчий
комітет Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області надав суду відповідь,
згідно з якою по - перше, ОСОБА_1 не є членом профспілкової організації
Світлогірської сільської ради, а тому і вирішення питання щодо надання згоди на
його звільнення є неможливим (відповідно до п.1 ст. 43КЗпП України розірвання трудового договору з
підстав, передбачених
пунктами 1 (крім
випадку ліквідації підприємства,
установи, організації), 2-5, 7
статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може
бути проведено лише
за попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом
якої є працівник), по - друге, фактично, починаючи з 2005р. профгрупа
при виконкомі Світлогірської сільської ради не діє, т.я останнє засідання
профгрупи відбулося 28 квітня 2000р. та після цього новий профгрупорг не
обирався. Позивачем у судове засідання 19.07.2007р. надано клопотання
Кобеляцької районної організації профспілки НОМЕР_9, де зазначено, що до складу
Кобеляцької районної організації профспілки державних установ входить
профспілковий комітет Світлогірської сільської ради і додав її звіт за 2006р.
Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що надання звітності і реальне
існування і дія профспілкового комітету не є тотожними поняттями, а тому судова
колегія критично ставиться до інформації щодо існування, дії або бездіяльності
профспілкового комітету Світлогірської сільської ради.

В той же час судова
колегія вважає за необхідне зазначити, що позивачем не надано будь яких доказів
ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції на підтвердження
того, що він є членом профспілкової організації Світлогірської сільської ради,
а від так і не було необхідності отримувати згоду на розірвання трудового
договору з позивачем з підстав, передбачених п. З ст. 40 КЗпП України. Отже
висновок суду першої інстанції в цій частині зроблений всупереч нормам права.

2. В судовому рішенні зазначено, що
в період з липня по листопад 2006 р., на позивача, за розпорядженнями
НОМЕР_3,НОМЕР_4 та НОМЕР_5 Світлогірського сільського голови, було накладено
дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, яке не передбачене трудовим
законодавством і це слугувало однією з підстав для задоволення позову. Але при
цьому судом першої інстанції не було враховано, що зазначені розпорядження
позивачем у встановлений строк не оскаржені, не скасовані, а тому були чинними на час розгляду справи. Надаючи
цим розпорядження оцінку суд першої інстанції обмежився аналізом назви накладеного стягнення, при цьому
дослідження підстав цих стягнень не
проводилось. Дослідження судовою колегією приєднаних до матеріалів справи
розпоряджень НОМЕР_3,НОМЕР_4 та НОМЕР_5 Світлогірського сільського голови
дозволяє зробити висновок, що їх винесенню передували порушення службових
обов'язків позивачем, а кількість стягнень свідчить про систематичне невиконання
позивачем без поважних причин покладених на нього обов'язків.

3.В постанові Кобеляцького
районного суду Полтавської області від
14.03.2007 р. по справі №2-а-3/2007
зазначено, що строк звернення позивача до суду, передбачений ч. 1 ст. 233 КЗпП
України, ним не пропущений, оскільки він у встановлений законом строк,
01.12.2006 р. звертався до суду з таким же позовом, але у порядку цивільного
судочинства. Однак, враховуючи, що спір позивача стосувався звільнення його з
посади ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто з приводу звільнення з публічної служби, така заява
йому була повернута. Після цього, 29.12.2006
р. ОСОБА_1 звернувся з
аналогічною позовною заявою до суду, вже у порядку ст. 104 КАС України.

Судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що відповідно до п. 1 ст..233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою
про вирішення трудового спору безпосередньо
до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду …
у справах про звільнення - в місячний
строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової
книжки. Зазначена норма не містить положень, що звернення з позовом до суду,
юрисдикція якого не поширюється на заявлені вимоги, є обставиною, яка
автоматично подовжує встановлений цією нормою процесуальний строк. Відповідно до ст..234 КЗпП України у разі пропуску
з поважних причин
строків, установлених
статтею 233 цього Кодексу, районний,
районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. У
даному випадку дослідження щодо поважності причин пропуску процесуального
строку судом першої інстанції не розглядалось і не досліджувалось, а тому
висновок у цій частині є необґрунтованим.

На
підставі викладеного судова колегія вважає, що постанова Кобеляцького районного суду Полтавської області
від 14.03.2007 р. по справі
№2-а-3/2007 прийнята з порушенням норм
матеріального права а тому підлягає скасуванню з прийняттям нової,
керуючись ст.. ст.. 160,164,195,197,198 п. п.4 ст.202,
ст..ст.205,207,209,254КАС України

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Світлогірської сільської
ради Кобеляцького району Полтавської
області задовольнити.

Постанову Кобеляцького районного суду
Полтавської області від 14.03.2007 р. по справі №2-а-3/2007 скасувати.

Прийняти нову постанову.

В позові ОСОБА_1 відмовити.

Роз'яснити сторонам,
що вони мають право подати касаційну скаргу на дану постанову до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної
сили судовим рішенням апеляційної інстанції.

Справу направити до суду першої інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 20.07.2007р.

Головуючий суддя
Філатов Ю.М.

Судді
Водолажська Н.С.

Шевцова Н.В.