Справа № 22-а-1127\07
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2007-09-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Справа №22-а-
Головуючий 1 інстанції: Зуб Г.А.
оскарження бездіяльності
Доповідач: Подобайло З.Г.
Ухвала

Іменем України

20 вересня 2007 року

м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного
суду у складі:

Головуючого судді -
Мельнікової Л.В.

Суддів - Подобайло З.Г.

- Сіренко О.І.

за участю секретаря судового засідання - Спесивцевої О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на ухвалу Київського районного суду м.
Харкова від 30 травня 2007 року по справі № 2а-290/07

за позовом
ОСОБА_1

ОСОБА_2

до Ізюмського МРВ ГУМВС України в Харківській
області

3-ті
особи ОСОБА_3 капітан УІМ
Ізюмського МРВ ГУМВС України в Харківській області

Харківське обласне
управління лісового господарства

Державне управління
охорони навколишнього природного середовища в Харківській області

Державне підприємство
«Ізюмське лісове господарство»

про
забезпечення судового захисту прав людини та про оскарження
бездіяльності посадових осіб

встановила :

Позивачі , ОСОБА_1, ОСОБА_2 у травні 2007 року звернулись з
позовною заявою до Київського районного суду м.Харкова відповідно
ст.ст. 2, 6, 7, 17, 19, 104, 105
Кодексу адміністративного судочинства до
Ізюмського МВР ГУМВС України в Харківській області, капітана УІМ Ізюмського МВР ГУМВС України в
Харківській області ОСОБА_3,
треті особи: Харківське обласне управління лісового
господарства, Державне управління охорони
навколишнього природного середовища в Харківській області, ДП «Ізюмське
лісове господарство» в якій просили порушити кримінальну справу за ст.ст.
186,194 КК України, визнати, що бездіяльність посадових осіб Ізюмського
МВР, є причиною, з якої винні в скоєному проти позивачів злочину, до теперішнього часу не притягнуті до
кримінальної відповідальності та не покарані, зобов'язати відповідача -
Ізюмське МВР: вчинити певні дії щодо
виконання вимог ст.ст.103, 111, 113 КПК України, ст.ст. 1,4,56,7,10 Закону України «Про
оперативно-розшукову діяльність» в частині
проведення окремих оперативно-розшукових заходів для отримання фактичних
даних, які можуть бути доказами у вчинені злочину, передбаченого ст.ст. 186,
194 КК України , довести до відома позивачів всю зібрану про них
інформацію стосовно отриманих відповідачем фактичних даних за подіями,
що відбулися 16.12.2006 року.

Ухвалою судді Київського
районного суду м. Харкова від 30 травня
2007 р. у справі № 2а-290/07/07
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Ізюмського МВР до ГУМВС України в Харківській
області, капітана УІМ Ізюмського МВР
ГУМВС України в Харківській
області ОСОБА_3, треті
особи: Харківське обласне управління лісового
господарства, Державне управління охорони
навколишнього природного середовища в Харківській області, ДП «Ізюмське
лісове господарство» про забезпечення судового захисту прав людини та про
оскарження бездіяльності посадових осіб, відмовлено у відкритті провадження по
справі за адміністративним позовом .

Позивач, ОСОБА_1, будучі не
згодним з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права,
просить апеляційний суд скасувати ухвалу суду і постановити нову ухвалу з
направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Свої доводи обґрунтовує тим, що відповідно до ст. 2 КАС України мав всі
підстави звернутися за захистом своїх прав до суду, визнавши відповідачем
Ізюмський МРВ, який згідно зі ст. 1 Закону України «Про міліцію» є державним
озброєним органом виконавчої влади, висновок суду є необгрунтованим, безпідставним та не
відповідає ст.55 Конституції України
щодо судового захисту прав і свобод громадянина.

В апеляційній скарзі зазначає, що
суддя безпідставно відмовив у судовому захисті, так як в позовній заяві
вказано, що постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від
25.12.06р. вже скасована Ізюмською міжрайонною прокуратурою, за результатами
додаткової перевірки 23.02.07р. Ізюмським МРВ прийняте рішення про відмову в
порушенні кримінальної справи на підставі ст.6 п. 2 КПК України, яка також Ізюмською міжрайонною прокуратурою була
скасована, а матеріали направлені до Ізюмського МРВ для додаткової перевірки.

Апелянт наполягає, що подана
позовна заява відповідає вимогам КАС України і повинна бути розглянута в повному обсязі саме в
рамках правових норм, які регулюють
судовий розгляд справи в адміністративному судочинстві.

Що стосується вимог судді про
право звернутися до Ізюмського районного суду Харківської області за правилами
кримінального процесуального законодавства вказує, що в його випадку достатньо окремо наведених в
скарзі доводів стосовно того, що всі постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи за ст.ст. 186, 194 КК України вже скасовані Ізюмською
міжрайонною прокуратурою не зачіпають бездіяльність посадових осіб Ізюмського
МРВ, бездіяльність посадових осіб Ізюмського МРВ, при виконанні ними службових
обов'язків він зможе довести лише у судовому засіданні, яке буде проводитись у
рамках адміністративного судочинства. Права
судді за правилами кримінального судочинства обмежені, його права у
цьому випадку зовсім не враховуються відповідно до ст. 236-2 КПК України та обмежує його процесуальні права. В
користуванні ж правами, які надаються КАС України, відповідно до принципів
здійснення правосуддя в адміністративних судах, він має рівні права з усіма
учасниками адміністративного процесу,
права роз'яснюються і відповідно до вимог ст. 130 КАС України видається
пам'ятка про права і обов'язки у судовому процесі.

В апеляційні скарзі вказує, що
судом не прийняті до уваги вимоги ст. 8 КАС України.

Позивач ОСОБА_2 та його
представник у судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу, подану ОСОБА_1.

Представник третьої особи,
Харківського обласного управління лісового господарства підтримав апеляційну
скаргу.

Заслухавши
суддю - доповідача, осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали
адміністративного позову, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

При прийнятті оскарженої ухвали,
суд першої інстанції виходив з того, що згідно
вона не відноситься до
компетенції адміністративних судів, так як в заяві
йдеться про рішення органу внутрішніх справ про відмову в порушенні кримінальної справи, яке саме і
оспорюється позивачами.

Кримінально- процесуальний кодекс України , зокрема ст. ст. 236-1,
236-2 передбачають відповідний порядок подання скарги на
постанову про відмову в порушенні справи та розгляду суддею даної скарги. Крім
того, порушення кримінальної справи за ст.ст. 186, 194, 296 КК України лежить
за межами повноважень суду.

За таких обставинах, враховуючи,
що в позовній заяві йдеться по суті, про скасування постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи, суд першої інстанції зазначив, що позивачі не позбавлені можливості звернутися
до суду за правилами кримінально - процесуального законодавства, тобто даний
спір слід розглядати в порядку кримінального судочинства, а не в порядку
адміністративного судочинства та
відповідно до п. 1 ч.1 ст. 109 КАС України,
суддя відмовив у відкритті провадження по адміністративній справі.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком судді першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам
процесуального законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України), юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового вирішення.

Предметом спору у даній справі є
вимога порушити кримінальну справу за
ст.ст. 186,194 КК України.

Судом апеляційної інстанції
встановлено , що звернення ОСОБА_1 ,
адресоване Генеральному прокурору
України щодо скоєння відносно нього злочину було розглянуто прокуратурою області, про що він отримав листа за
№ 04/2-523106 від 25.05.2007 року та за зверненням встановлено, що 16.12.2006 ним подано заяву до
Ізюмського МРВ про притягнення до
кримінальної відповідальності Климента та інших невідомих осіб, які на 147 кварталі на кордоні лісового
масиву 16.12.2006 близько 9 години відкрито заволоділи його відеокамерою
«Canon XM 2». Ізюмським МРВ було проведено перевірку за заявою, за результатами якої 25.12.2006 прийнято рішення про
відмову в порушенні кримінальної
справи за ст. ст. 186, 296 КК України на підставі ст. 6 п.2 КПК України.

12.02.2007
Ізюмською міжрайонною прокуратурою постанова про відмову в порушенні кримінальної справи скасована як
передчасна, матеріали направлено до Ізюмського МРВ для організації додаткової
перевірки.

За
результатами додаткової перевірки 23.02.2007 Ізюмським МРВ прийнято рішення про відмову в
порушенні кримінальної справи на підставі ст. 6 п.2 КПК України.

Зазначене
рішення прийнято передчасно та необґрунтовано, у зв'язку з чим 22.05.2007 міжрайонною Ізюмською прокуратурою
скасовано та матеріали направлено до
Ізюмського МРВ з відповідними вказівками для організації додаткової
перевірки.

В листі зазначено, що про наслідки проведеної перевірки позивача буде
додатково інформовано міжрайонною Ізюмською прокуратурою. За неналежне виконання своїх обов'язків та
порушення вимог ст.97 КПК України
відносно дільничного інспектора міліції Ізюмського МРВ ГУ МВС України
старшого лейтенанта міліції Лагоши С.А.
порушено дисциплінарне провадження.

Тобто, даний спір є спором , який
суд розглядає в порядку кримінального судочинства за скаргами на рішення, дії
чи бездіяльність органів дізнання, досудового слідства та прокуратури у
випадках, визначених Кримінально-процесуальним кодексом України. Перегляд таких
рішень, дій чи бездіяльності не належить до юрисдикції адміністративних судів
відповідно п.2 ч.2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства. Зазначені
справи вирішуються судом на підставі п.4 ч.1 і ч. 2 ст. 8 Закону України «Про
оперативно-розшукову діяльність» із застосуванням правил кримінального
судочинства.

Включення до числа
відповідача Ізюмський МРВ та третіх
осіб: Харківське обласне управління лісового
господарства, Державне управління охорони
навколишнього природного середовища в Харківській області не змінювало
правову природу спірних відносин та не робило даний спір публічно-правовим, як
і додатково заявлені вимоги визнати, що бездіяльність посадових осіб Ізюмського
МВР, є причиною, з якої винні в скоєному проти позивачів злочину, до теперішнього часу не притягнуті до
кримінальної відповідальності та не покарані, зобов'язати відповідача -
Ізюмське МВР: вчинити певні дії щодо
виконання вимог ст.ст.103, 111, 113 КПК України, ст.ст. 1,4,56,7,10 Закону України «Про оперативно-розшукову
діяльність» в частині проведення окремих оперативно-розшукових
заходів для отримання фактичних даних, які можуть бути доказами у вчинені
злочину, передбаченого ст.ст. 186, 194 КК України , довести до
відома позивачів всю зібрану про них
інформацію стосовно отриманих відповідачем фактичних даних за подіями,
що відбулися 16.12.2006 року.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

Дана справа не є
публічно-правовим спором і не підпадає під визначення справи адміністративної
юрисдикції (адміністративна справа), яке наведене у п.1 ч.1 ст.3 КАС України.

Компетенція адміністративних судів,
встановлена ст.17 Кодексу, на цей спір не поширюється.

Цей позов не є адміністративним,
оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органу державної влади, зазначеного відповідачем.

З урахуванням вищевикладеного,
судом першої інстанції правильно
встановлені всі обставини справи і винесено ухвалу від 30.05.2007 року з дотримання вимог норм
матеріального та процесуального права.

З огляду на вищезгадане, колегія суддів
приходить до висновку про неможливість задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи наведене, ухвала
суду залишається без змін на підставі
ст. 200 КАС України .

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
хвалу судді Київського районного суду м. Харкова від 30 травня 2007 р.
у справі № 2а-290/07/07 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду
м. Харкова від 30 травня 2007 р. у
справі № 2а-290/07/07 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця з дня набрання ухвалою законної сили, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено та
підписано 25 вересня 2007 року.

Головуючий суддя
Мельникова Л.В.

Судді Подобайло
З.Г.

Сіренко О.І.