Справа № 22-а-1316/07
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2007-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22-а- 131607 Головуючий 1
інстанції: Хіль Л.М.
Категорія : скасування адміністративного Доповідач: Подобайло З.Г.
Ухвала

Іменем України

02 серпня 2007 року

м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Сіренко О.І.

Суддів - Подобайло З.Г., Мельнікової Л.В.

за
участю секретаря судового засідання - Спесивцевої О.В.

та
осіб, які беруть участь у справі:

представник позивача -
ОСОБА_1
представник
відповідача -
Чирун Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Управління Міністерства Внутрішніх справ України
в Полтавській області на постанову Октябрського райооного суду м. Полтави від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року по справі НОМЕР_1

за позовом
ОСОБА_1

до
Управління Міністерства Внутрішніх справ України в Полтавській області

про
скасування адміністративного стягнення

встановила :

Позивач
,ОСОБА_1, звернувся до Октябрського районного суду м.Полтави з адміністративним позовом до УМВС України в Полтавській області, в якому
просив суд скасувати рішення колегії
УМВС України в Полтавській області в частині накладення на нього
дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову
відповідність та наказ начальника УМВС України в Полтавській області в частині
накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про
неповну службову відповідність.

Постановою
Октябрського районного суду м.Полтави
від ІНФОРМАЦІЯ_1 року у справі
НОМЕР_1 визнано незаконним наказ начальника УМВС України в Полтавській області НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2р. в частині, що
стосується оголошення пункту 5 рішення колегії УМВС України в Полтавській
області про притягнення до
дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 та скасовано його.

Відповідач,
УМВС України в Полтавській області не погодився із зазначеною постановою
місцевого суду, надіслав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову
Октябрського районного суду м.Полтави від ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі НОМЕР_1 за
позовом ОСОБА_1 до УМВС України в Полтавській області, та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволені його позовних вимог, оскільки вважає, що вона
винесена в порушення норм матеріального права -
ст.ст.4, 13 Закону України "Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України", так як
скасувати наказ має право тільки той начальник, який видав відповідний наказ,
або старший прямий начальник, тим самим при постановленні рішення суд першої
інстанції вийшов за межі наданих законом повноважень у частині скасування
наказу начальника УМВС.

В
апеляційній скарзі вказує, що в мотивувальній частині рішення судом першої
інстанції відмічено нетривалий час перебування позивача в посаді начальника
ВДСБЕЗ УМВС України в Полтавській області, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_3 року, але
судом не враховано те, що ОСОБА_1 виконував обов'язки по вищезазначеній посаді
з ІНФОРМАЦІЯ_4року, а з ІНФОРМАЦІЯ_5 року перебував на посаді заступника
начальника ВДСБЕЗ Управління, тобто він в повному обсязі володів показниками
діяльності та мав достатньо часу для належної організації роботи підрозділів
ДСБЕЗ щодо викриття економічних злочинів на пріоритетних напрямках, відповідно
до завдань, визначених Президентом та Міністром внутрішніх справ України ,
обіймаючи посаду начальника відділу ДСБЕЗ УМВС, відповідно до ст.8 Закону
України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України",
ніс персональну відповідальність за діяльність підпорядкованих йому підрозділів
та результати роботи відділу.

В
апеляційній скарзі зазначає, що судом зроблено невірний висновок про
притягнення до дисциплінарної відповідальності без проведення службового
розслідування та не відібрання письмових пояснень від порушника, оскільки
призначення службової перевірки з метою з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку не є обов'язковим відповідно вимог ст. 16
Дисциплінарного статуту та не враховано судом
те, що позивач був особисто присутнім при прийнятті рішення про
притягнення його до дисциплінарної відповідальності на засіданні колегії УМВС
за підсумками роботи підрозділів ОВС за 12 місяців 2006 року та завдання на
2007 рік, вказане рішення приймалося колегіально. З інформацією виступив
заступник начальника Управління, який піддав критиці результати роботи
підрозділів УМВС, в тому числі і ВДСБЕЗ. На засіданні заслухано виступ ОСОБА_1,
таким чином йому надано можливість дати пояснення щодо причин погіршення
показників , у своєму виступі на колегії позивач визнавав, що ним допущено ряд
порушень та прорахунків в організації роботи очолюваного підрозділу.

Апелянт
вважає, що висновок суду про відсутність в діях позивача порушень дисципліни є
невірним, оскільки в його діях є порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України
"Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" у
вигляді неналежної організації роботи
підпорядкованих підрозділів до виконання вимог Президента України та Міністра
внутрішніх справ України та функціональних обов'язків по посаді.

ОСОБА_1 з апеляційною скаргою не погоджується, надав
суду заперечення на апеляційну скаргу в яких просить залишити її без
задоволення, а постанову суду без змін з підстав, викладених в них.

Апеляційний
суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах передбачених ст. 195 КАС
України.

Вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення осіб які
з'явилися у судове засідання, колегія
суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Приймаючи
постанову суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
дисциплінарний статут органів Внутрішніх справ України» (далі-Закон) службовою дисципліною є
дотримання особами рядового і
начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України,
наказів та інших нормативно-правових
актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Відповідно до ст.2 цього ж Закону дисциплінарним проступком є
невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно
до наказу НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2р. яким оголошено позивач ОСОБА_1 притягнутий до дисциплінарної відповідальності «
за суттєві прорахунки в організації роботи
підрозділів ДСБЕЗ щодо викриття економічних злочинів на пріоритетних напрямках
у відповідності до завдань, визначених Президентом та Міністром Внутрішніх справ України» на виконання рішення колегії УМВС від ІНФОРМАЦІЯ_6р.

Відповідно до п.3 рішення колегії УМВС України в Полтавській області від ІНФОРМАЦІЯ_2р., яке оголошене наказом НОМЕР_2 від
ІНФОРМАЦІЯ_2р., ОСОБА_1 притягнутий
до дисциплінарної відповідальності « за суттєві прорахунки в організації роботи підрозділів ДСБЕЗ щодо викриття економічних злочинів на пріоритетних напрямках у відповідності до завдань, визначених
Президентом та Міністром Внутрішніх
справ України» за він попереджений про неповну посадову відповідність без
обмежень у додаткових видах грошового забезпечення.

Між тим в описовій частині рішення колегії не зазначається в чому полягає суть порушення дисципліни ОСОБА_1, наводяться лише
показники діяльності ДСБЕЗ в порівнянні з аналогічним періодом попереднього року з зазначенням того, що вони
погіршилися.

Суд першої інстанції дійшов висновку,
що дисциплінарне стягнення на
позивача накладено всупереч вимогам ст.14 Закону, якою встановлено, що з метою засування всіх обставин
дисциплінарного проступку, учиненого
особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування, яке має бути
завершено протягом одного місяця з
дня його призначення начальником. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник
або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. При
визначення виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини за яких його
скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання службових обов»язків тощо.

Під час розгляду справи по суті
судом першої інстанції встановлено, що при притягненні до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ці вимоги Закону були грубо порушені.

Так не було враховано, що ОСОБА_1 нетривалий час перебуває на посаді начальника ВДСБЕЗ, а саме призначений на посаду
лише ІНФОРМАЦІЯ_7р., не було проведено
службового розслідування та не відібрано письмового пояснення від нього, не було враховано тяжкість вчиненого
проступку, попередня поведінка. Крім того, суд вважає, що згідно Закону в його діях
відсутній проступок.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що
дисциплінарне стягнення на позивача з занесенням в особову справу накладено на підставі не наказу про дисциплінарне стягнення, як те передбачено чинним
законодавством, а на підставі наказу
НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2р., згідно якого оголошено для виконання рішення
колегії УМВС від ІНФОРМАЦІЯ_6р.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що висновки суду першої інстанції
не спростовуються доводами апеляційної скарги та відповідають матеріалам
справи.

Відповідно до наказу начальника УМВС в Полтавській області НОМЕР_2
від ІНФОРМАЦІЯ_2р. яким оголошено для виконання рішення колегії УМВС від
ІНФОРМАЦІЯ_6 року № 2 Ку «Про підсумки роботи підрозділів ОВС області за 12 місяців 2006
року та завдання на 2007 рік», позивач ОСОБА_1- начальник ВДСБЕЗ УМВС
притягнутий до дисциплінарної відповідальності за суттєві прорахунки в організації роботи підрозділів ДСБЕЗ щодо викриття
економічних злочинів на пріоритетних напрямках у відповідності до завдань,
визначених Президентом та Міністром
Внутрішніх справ України у вигляді
попередження про неповну посадову
відповідність без обмежень у додаткових видах грошового забезпечення.

При цьому колегія суддів зазначає, що само рішення колегії є рекомендацією,
не носить обов'язкового характеру, але наказ НОМЕР_2 надав обов'язковість
рішенню колегії УМВС від ІНФОРМАЦІЯ_6 року, таким чином , пункт про попередження
Терелу А.М.- начальника
ВДСБЕЗ УМВС про неповну посадову
відповідність без обмежень у додаткових видах грошового забезпечення,
набув обов'язкового характеру.

Колегія суддів зазначає, що таке попередження згідно Дисциплінарного Статуту органів
внутрішніх справ України є дисциплінарним стягненням, яке повинно
застосовуватися по певній процедурі,
передбаченій ст. 14 Дисциплінарного статуту, але цей порядок не було
дотримано відповідачем. Наказ НОМЕР_2 про оголошення
для виконання рішення колегії УМВС від ІНФОРМАЦІЯ_6 року № 2 Ку «Про
підсумки роботи підрозділів ОВС області
за 12 місяців 2006 року та завдання на 2007 рік», робить обов'язковим попередження про
неповну посадову відповідність
незалежно від дотримання процедури та фактів які б могли бути
встановлені в разі її виконання (проведення службового розслідування).

Таким
чином , висновки суду першої інстанції про
визнання незаконним наказу начальника УМВС України в Полтавській
області НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2р. в
частині, що стосується оголошення для
виконання пункту 3 рішення колегії УМВС України в Полтавській області про притягнення до дисциплінарної
відповідальності Терелу А.М. та скасування його є правомірними.

Крім того, колегія суддів
зазначає, що начальник Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області - Вершник Михайло
Іванович, прийняв наказ НОМЕР_2 «Про оголошення рішення колегії УМВС від
ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2Ку «Про підсумки роботи підрозділів ОВС області за 12 місяців
2006 року та завдання на 2007 рік», ІНФОРМАЦІЯ_2 року , у вихідний день - неділю, що є порушенням
сукупності норм законів України, які регламентують діяльність міліції - у
вихідні та святкові дні працівники ОВС несуть службу лише у окремих випадках і
на підставі відповідних наказів по цих органах.

Колегія
суддів також вважає помилковими доводи скарги стосовно того, що право
скасування наказу належить тільки до виключної компетенції начальника, який
наклав дисциплінарне стягнення з посиланням на ст.ст. 4, 13 Закону України „Про
Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ Украї­ни" , оскільки таке твердження суперечить ст. 55 Конституції
України , норми якої є нормами прямої дії ),
яка гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності
посадових і службових осіб органів державної влади та ч.3 ст.8 КАС України - звернення до адміністративного суду, в
контексті п.5 Прикінцевих та перехідних положень КАС України яким є Октябрський районний суд м. Полтави, безпосередньо на підставі Конституції України
гарантується та ч.1 ст.20 Закону України „Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ Украї­ни" - особа рядового або начальницького складу має
право звернутися до суду щодо на­кладення на неї дисциплінарного стягнення .

Враховуючи
наведене, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Керуючись
ст. ст. 2, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Управління міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову
Октябрського райсуду м. Полтави від ІНФОРМАЦІЯ_1 року у справі НОМЕР_1 без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом місяця, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний
текст виготовлено та підписано 03 серпня
2007 року.

Головуючий Сіренко О.І.

Судді
Подобайло З.Г.

Мельникова Л.В.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного
суду
Подобайло З.Г.