Справа № К-21806/06
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2007-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Гуріна М.І., Кобилянського М.Г.,
Федорова М.О., Юрченка В.В.

секретар : Проценко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м. Сімферополя про
перерахунок та стягнення заборгованості по виплаті пенсії за касаційною скаргою
УПФУ в Київському районі м.Сімферополя на рішення Київського районного суду
м.Сімферополя від 23 вересня 2003 року та на ухвалу Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 20 січня
2004 року, -

В
С Т А Н О В И Л А :

У січні 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПФУ в Київському районі
м.Сімферополя про перерахунок пенсії відповідно до чинного законодавства та
стягнення заборгованості по пенсії в сумі 1730,88 грн. за період з листопада 2001 року по серпень 2003 року.
Свої вимоги мотивував тим, що відповідачем безпідставно зменшений призначений
розмір пенсії, в наслідок чого виникла заборгованість.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 20 січня 2004 року залишено без змін рішенням Київського
районного суду м.Сімферополя від 29 вересня 2003 року, яким позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями відповідач звернувся з касаційною скаргою до Верховного
Суду України, який направив її разом зі справою до Вищого адміністративного
суду України.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої та
апеляційної інстанції, постановити нове судове рішення про відмову в
задоволенні позову, оскільки суд першої та апеляційної інстанції неправильно
застосували норми матеріального права.

Заслухавши
доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши доводи касаційної скарги за
матеріалами справи , колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом
першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером з числа
осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації та йому з вересня 2000
року була встановлена пенсія в розмірі 506,72 грн. З листопада 2001 року
позивачу було встановлено розмір пенсії в сумі 434,58 грн.

Задовольняючи позов суд першої та апеляційної інстанції виходили з того,
що перерахунок та зменшення у даному випадку розміру пенсії є незаконними і
суперечать ст.98,53 Закону України «Про пенсійне забезпечення», постанові КМУ
№264 від 10 лютого 2000 року, а також постанові КМУ №550 від 22 травня 1996
року, оскільки таке зменшення розміру пенсії ніякими нормативно-правовими
актами не передбачено.

Поряд з
тим судами невірно розтлумачені слідуючи норми матеріального закону.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законів України» від 17 листопада 1999 р. частину 3 статті 53 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» було викладено у такій редакції:
«Працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних
суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортрадистам,
льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в
польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає
право на пенсію за вислугу років (частина 1 статті 64 та статей 65, 66, 69),
одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених
частинами 1-3 статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не
можуть перевищувати 85% заробітку для працівників льотно-випробного складу та
75% заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації
(пілотів, штурманів, бортінженерів, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і
бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не можуть
перевищувати 2,5 величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в
галузі економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого
призначається пенсія».

Підпунктом
«в» пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам
льотно-випробувального складу цивільної авіації, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України «Про затвердження нормативних актів з питань
призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного
складу» за № 418 від 21 липня 1992 року,
передбачено, що під час підвищення пенсій відповідно до рішень Уряду України
середньомісячний заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія
відповідно до підпунктів «а» і «б» цього пункту, збільшується на коефіцієнт
зростання середньої заробітної плати працівників народного господарства за
місяць, що передує місяцю, з якого перераховуються пенсії, порівняно з
середньою заробітною платою працівників народного господарства, яка
враховувалась під час призначення (перерахунку) пенсії.

За таких
обставин положення зазначеного підпункту застосовуються лише у разі, коли
рішення про підвищення пенсії приймає Уряд України.

Кабінет Міністрів України 28 березня
2002 року прийняв постанову № 374 «Про підвищення розмірів пенсії, призначених
відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», а також
пенсій, призначених відповідно до інших
законів України, які раніше не підвищувалися». Дія цієї постанови поширюється
на пенсії, призначені працівникам льотно-випробного складу суден цивільної
авіації відповідно до частини 3 статті 54 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», і передбачає збільшення пенсій з 1 квітня 2002 року не працюючим
пенсіонерам на 12%.

Інших рішень Урядом України, після внесення 17 листопада 1999 року змін до
статті 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення», про підвищення розміру
пенсії працівникам льотного складу цивільної авіації не приймалось.

В процесі перерахунку пенсій органи
соціального захисту допустили помилки, що призвели до необґрунтованого
збільшення пенсій.

З урахуванням викладеного, у судів першої та апеляційної інстанцій не було законних
підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

За таких обставин, коли суд першої та
апеляційної інстанцій порушили норми матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішеннь, касаційна інстанція скасовує судові
рішення та ухваляє нове судове рішення.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 229, 230, ч.5 ст.254 КАС України, колегія
суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Київсьому районі
м.Сімферополя задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 20 січня 2004 року
та рішення Київського районного суду м. Сімферополя від 23 вересня 2003 року
скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м.Сімферополя про перерахунок пенсії та стягнення
заборгованості відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.ст. 237
КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ :

СУДДІ :