Справа № К-4748/06
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2007-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Бутенка В. І.,

Лиски Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Штульмана І. В.,

провівши
в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи
за скаргою ОСОБА_1на рішення МСЕК Голосіївського району м. Києва від 05 лютого
2004 року № 8/5, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15
лютого 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 травня 2005 року,
-

В С
Т А Н
О В И
Л А:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15 лютого 2005 року в
задоволенні скарги ОСОБА_1. відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13 травня 2005 року апеляційна
скарга ОСОБА_1. відхилена, а рішення
Голосіївського районного суду м. Києва від 15 лютого 2005 року залишено без
змін.

У касаційній скарзі на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від
15 лютого 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 травня 2005
року ОСОБА_1. ставить питання про скасування судових рішень в зв'язку з
неправильним застосуванням норм процесуального права та направлення справи на
новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 2201
КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові
рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не
допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відмовляючи в задоволенні скарги,
суди першої та апеляційної інстанції обґрунтовано виходили з того, що права і
свободи заявника суб'єктом оскарження порушені не були, оскільки на його звернення
про зміну причини інвалідності він отримав відповідь від 05.02.2004 р. № 8/5,
якою роз'яснено неможливість зміни причини інвалідності на «інваліда війни»,
так як наслідки поранення лівої ноги не інвалідизують його в теперішній час.

За таких обставин, ухвалюючи рішення, суди всебічно, повно і об'єктивно
дослідили надані сторонами докази, правильно встановили фактичні обставини
справи та відповідні їм правовідносини і зробили правильні правові висновки про
те, що вимоги ОСОБА_1. не ґрунтуються на
законі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду
України не знайшла підстав для задоволення касаційної скарги і скасування
рішень судів першої та апеляційної
інстанцій.

Керуючись ст.ст.
2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У Х В
А Л И
Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити,
а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15 лютого 2005 року
та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 13 травня 2005 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст.. 237 КАС України.

Судді :

В.
І. Бутенко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

М.
О. Сорока

І.
В. Штульман