Справа № 22а-69
Суддя: Яремко В.В.
Дата ухвалення: 2007-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007 року м.
Чернівці

Колегія судців
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у
складі:

Головуючого: Яремка В.В

Суддів: Заводян К.І., Винту Ю.М.

Секретаря:
Малої І.М. з участю позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, представника
Чернівецької міської ради Добровольської М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Чернівецької міської ради на постанову
Першотравневого районного суду м. Чернівці від 7 грудня 2006
року у справі за позовом ОСОБА_1 до Першотравневої районної ради м.
Чернівці, Чернівецької міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та
зобов'язання включення у списки осіб, які мають право на отримання жилого
приміщення поза чергою ,
надання поза чергою жилого приміщення, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2005 року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом про надання жилого приміщення поза чергою, який
доповнив в ході розгляду справи вимогами про зобов'язання включення у списки
осіб, які мають право на отримання жилого приміщення поза чергою.

Посилався на те,
що він є ветераном військової служби, досяг 60-літнього віку і відповідно до
Закону України від 5 квітня 2001 року «Про
внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів військової служби та їх
соціальний захист» він має право на отримання поза чергою житла.

Незважаючи на
те, що він перебував у списку осіб, які мають право на житло з 1989 року, однак,
відомості про даний облік не збереглися у Чернівецькій міській раді ( далі -міська рада).
Його повторно прийняли на облік з 26
травня 2004 року.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 зводилися до визнання бездіяльності відповідачів щодо питання включення
його у списки позачерговиків після досягнення ним 60 років
неправомірною, у зв'язку з чим він просив включити його з сім'єю в окремий
список осіб, які мають право на отримання жилого приміщення поза чергою з 1 січня 2002 року, тобто з
моменту набрання чинності Закону України від 5 квітня 2001
року «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів військової
служби та їх соціальний захист», оскільки на той час він досяг 60-річного віку.

Просив також у
зв'язку з цим зобов'язати відповідачів надати йому поза чергою жиле приміщення
не пізніше 1 липня 2007 року.

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від
7 грудня 2006 року позов
задоволено.

Справа № 22а-69
Категорія: 14/37

Головуючий у 1
інстанції

Савчук М.В. Доповідач ЯремкоВ.В.

2В апеляційній скарзі міська рада просить постанову суду
першої інстанції скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позову.

Посилається на
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм
матеріального права..

Зазначає, що
судом не зауважено, що п. 1.15
рішення міської ради від ЗО червня 2006
року № 48 «Про
визначення обсягів і меж повноважень, які здійснюють районні у місті ради та їх
виконавчі органи в інтересах територіальних громад районів міста», районним у
місті радам та їх виконавчим органам делеговані повноваження щодо обліку
населення, яке потребує поліпшення житлових умов, розподіл житла, в тому числі
до підходу черги, контроль за квартирним обліком на підприємствах, в
організаціях та установах району. Тому, покладення на міську раду обов'язку
включити позивача у список осіб, які мають право на позачергове отримання житла
є неправомірним. Крім цього, позивача за рішенням суду від 29 березня 2006 року вже
включено у список позачерговиків.

Зазначає, що
оскаржуваною постановою суд зобов'язав міську раду надати житло позивачу до 1 липня 2007 року, однак, цим
порушуються права інших осіб на отримання житла, які раніше ніж позивач
включені у список поза черговиків.

Апелянт вважає,
що постанова суду не враховує вимог Закону та Постанови КМУ від 22 травня 2006 року № 706 «Про
затвердження Порядку використання у 2006
році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам для будівництва та
придбання житла окремим категоріям громадян».

В судовому засіданні представник міської ради підтримала
апеляційну скаргу.

Позивач та його
представник вважають постанову суду першої інстанції справедливою і законною,
тому просять апеляційну скаргу міської ради залишити без задоволення, а
постанову суду - без
змін.

Колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Вимоги позивача
зводяться до визнання неправомірною бездіяльності відповідачів щодо невключения його з сім'єю з 1 січня 2002 року у список
осіб, які мають право на позачергове отримання житла і як наслідок зобов'язання
відповідачів включити його з сім'єю у відповідний список та зобов'язати надати
йому житло позачергово до 1
липня 2007 року.

Задовольняючи
такі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що права позивача
були порушені в тому числі міською радою і він правомірно звернувся до суду з
позовом.

Суд виходив з
того, що на час звернення позивача до суду з даним позовом, йому виповнилось
більше 60 років і
він знаходився на обліку в черзі на отримання жилого приміщення з 1989 року, тому
відповідно до ст. 6 п.7
Закону України «Про статус ветеранів військової служби та їх соціальний захист»
позов підлягає задоволенню.

Суд першої
інстанції також виходив з того, що відповідачами не надано доказів
необґрунтованості позовних вимог позивача.

Однак, до такого
висновку, про обґрунтованість заявлених позовних вимог до міської ради суд
першої інстанції прийшов внаслідок порушення норм матеріального права, висновки
суду про порушення міською радою прав позивача на отримання житла не
відповідають фактичним обставинам справи, що відповідно до п.п.З, 4 ст. 202 КАС України є
підставою для скасування постанови суду першої інстанції у відповідній частині
та ухвалення нового рішення про відмову в позові до міської ради.

Відповідно до ч.
З ст. 2 КАС
України у справах щодо оскарження бездіяльності суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють чи вчинена вона на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано.

Основною
первинною вимогою позивача в даному адміністративному спорі є вимога про
визнання бездіяльності міської ради щодо невключения
його у список осіб, які мають право на позачергове отримання житла.

з

Таку вимогу позивач заявив в листопаді 2006 року ( а.с.44).

Однак, така вимога до міської ради є безпідставною.

Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України « Про місцеве
самоврядування в Україні» районні ради є органами місцевого самоврядування, що
представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах
повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також
повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Відповідно до
п.1.15 рішення міської ради від 30
червня 2006 року № 48 « Про визначення
обсягів і меж повноважень, які здійснюють районні у місті ради та їх виконавчі
органи в інтересах територіальних громад районів міста», районним у місті радам
та їх виконавчим органам делеговані повноваження щодо обліку населення, яке
потребує поліпшення житлових умов, розподіл житла, в т.ч. до підходу
черги, контроль за квартирним обліком на підприємствах, в організаціях та
установах району, переоформлення особових рахунків квартиронаймачів та
власників помешкань, погодження використання нежилих приміщень. Аналогічне
рішення міської ради щодо делегування повноважень щодо ведення квартирного
обліку районним у місті радам існувало і на час досягнення позивачем 60 річного віку, з
якого як він вважає, він мав бути включений у список осіб на позачергове
отримання жилого приміщення (рішення №
61 від 29 вересня 1998 року).

Таким чином,
вимога позивача про визнання бездіяльності неправомірною та про включення його
з сім'єю у список осіб, які мають право на позачергове отримання жилого
приміщення до міської ради заявлена безпідставно, оскільки належним відповідачем
у такій вимозі є Першотравнева районна рада м. Чернівці (далі-районна рада).

Відповідно до
п.18 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання
їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів
УРСР і Укрпрофради від 11
грудня 1984 р. № 470, які були чинними
на час виникнення спірних відносин, для взяття на квартирний облік особа має
подати заяву до виконавчого комітету ради за місцем проживання громадян та
адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або
іншої громадської організації за місцем їх роботи. Заява підписується членами
сім'ї, які разом проживають, мають самостійне право на одержання жилого
приміщення і бажають разом стати на облік.

Громадяни, які
беруться на облік на пільгових підставах або користуються правом першочергового
одержання жилих приміщень, вказують про це у заяві і подають відповідні
документи.

По справі
встановлено, що позивачем заява до міської ради про взяття його на квартирний
облік як особи, яка має право на позачергове отримання жилого приміщення не
подавалася.

По справі також
встановлено, що на підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці
від 29 березня 2006 року рішенням
виконавчого комітету районної ради від 24
травня 2006 року
позивача з сім'єю у складі чотирьох осіб прийнято на квартирний облік з 26 травня 2004 року в список
позачерговиків (а.с.63). Вказане рішення є чинним і позивачем не оспорено.

Тому, в
задоволенні вимог про визнання бездіяльності неправомірною та про включення
позивача з сім'єю у список осіб, які мають право на позачергове отримання
жилого приміщення саме до міської ради слід відмовити.

Не підлягають
задоволенню і заявлені до міської ради вимоги про визнання неправомірною
бездіяльності щодо ненадання жилого приміщення позивачу як особі, яка має право
на позачергове отримання такого приміщення та про покладення на міську раду
обов'язку надати таке житло до 1
липня 2007 року.

Заперечуючи
такі вимоги позивача представник міської ради зазначала, що позивач не є єдиною
особою, яка має право на позачергове отримання жилого приміщення, а у
відповідних списках значаться інші особи у яких таке право виникло раніше ніж у
позивача.

4

Такі доводи
міської ради стверджуються наявними у справі списками осіб, які мають право на
позачергове отримання жилих приміщень (а.с.23). Тому, до отримання цими особами
жилих приміщень, покладення обов'язку на міську раду надати позивачеві жиле
приміщення без попереднього надання жилих приміщень особам, які мають переважне
перед позивачем право на отримання таких приміщень є безпідставним.

Відповідно до
ст.З Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів
внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» саме держава, а
не орган місцевого самоврядування гарантує кожному ветерану військової служби
задоволення різноманітних життєвих потреб, а також подає різні види допомоги в т.ч. шляхом реалізації цільових програм поліпшення
житлових умов.

Відповідно до п.
7 ст. 4 вказаного Закону
порядок надання ветеранам військової служби, ветеранам органів внутрішніх
справ, ветеранам державної пожежної охорони, ветеранам Державної служби
спеціального зв'язку та захисту інформації України безвідсоткових кредитів на
індивідуальне житлове (кооперативне) будівництво або придбання житла встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

По справі не
встановлено, що міська рада відмовилася надати позивачеві поза чергою житло,
яке було придбане чи збудоване саме для ветеранів військової служби, яким є
позивач.

Таким чином,
колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду
першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо міської ради та про
відмову в позові саме до цього відповідача.

Що ж до вимог
апелянта про скасування постанови суду першої інстанції в повному обсязі, то
вони не є обґрунтованими.

Так, відповідні
вимоги про визнання бездіяльності неправомірною та про зобов'язання вчинити
певні дії задоволено і щодо районної ради.

Відповідно до
п.10 ч.З ст. 49 КАС
України особи, які беруть участь у справі мають право оскаржувати судові
рішення у частині, що стосуються їхніх інтересів.

Покладення
обов'язку на районну раду щодо обліку позивача як особи, яка має право на
позачергове отримання житла не стосується безпосередньо інтересів міської ради,
тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції в повному обсязі
колегія суддів не вбачає.

На підставі ст. 10 Закону України « Про місцеве
самоврядування в Україні», ст. З, 6
Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів
внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», п.18 Правил
обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих
приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і
Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470 та керуючись ст.
ст. 199 ,202 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Чернівецької міської ради задовольнити
частково.

Постанову
Першотравневого районного суду м. Чернівці від 7 грудня 2006
року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Чернівецької міської
ради скасувати.

В позові ОСОБА_1
до Чернівецької міської ради про визнання бездіяльності неправомірною та
зобов'язання включення у списки осіб, які мають право на отримання жилого
приміщення поза чергою, надання поза чергою жилого приміщення відмовити.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без
змін.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:

Судді: