Справа № 22а-278/07
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2007-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а -2782007 р. Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 14 інстанції - Дадашева С.В.
У Х В А Л А

Іменем України

“14” червня 2007 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Сафронової С.В. (доповідача)

суддів: Поплавського
В.Ю.

Уханенко С.А.

при секретарі

судового засідання: Портненко
Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду міста
Запоріжжя від 01 березня 2007 року

у адміністративній справі № 2а-38/07 за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Ленінської районної
адміністрації Запорізької міської ради
„про стягнення коштів на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок
незаконної бездіяльності”, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до
Управління праці соціального захисту населення Ленінської районної
адміністрації та посилаючись на те, що їй, як інваліду війни третьої групи в
період 2004-2006 р.р. не в повному обсязі проводиться виплата передбаченої
ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» разової, щорічної допомоги, просила стягнути з відповідача на її
користь не сплачену разову щорічну допомогу в сумі 5049,00 грн. та моральну
шкоду, заподіяну їй внаслідок бездіяльності відповідача.

Постановою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01 березня 2007 року
позивачці було відмовлено у задоволенні
позовних вимог.

В апеляційній скарзі позивачка просить скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову, оскільки вважає, що судом не правильно
застосовані норми матеріального права.

Перевіривши
матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 з 2004 року має статус інваліда
війни 3-ї групи і тому користується
пільгами, встановленими ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року N 3551-XII,
відповідно до якої їй щорічно до 5 травня повинна
виплачуватися разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до вимог ч.2
ст.95 Конституції України, виключно законом про Державний бюджет
України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби,
розмір і цільове спрямування цих видатків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1. у 2004,2005 р.р. отримала
щорічні разові доплати у розмірах, визначених Законом України „Про Державний
бюджет України на 2004 рік" та
Законом України „Про Державний бюджет України на 2005 рік". Таким чином,
відповідачем правильно були проведені виплати позивачці сум щорічної разової
допомоги, які встановлені у відповідності до Закону України „Про Державний
бюджет України" за період 2004-2005 р.р.

Однак, вважаючи порушеним своє право на отримання у повному щорічної
разової допомоги за 2004-2005 р.р., позивачка звернувся з позовом до суду лише
у травні 2006 р., не ставлячи при цьому питання про поновлення пропущення
строку для звернення до суду за захистом. Відповідач по справі, наполягав на
відмові у задоволені в цій частині позову ОСОБА_1 саме з підстав пропуску
строку звернення до суду.

Відповідно до ст.100 КАС України, пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову
за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Виходячи з наведеного, колегія
суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно застосовані
норми процесуального права і відмова у задоволені позову ОСОБА_1 у зв'язку з
пропуском передбаченого ст..99 КАС України річного терміну для звернення до
суду є обґрунтованою та законною.

Відмовляючи у задоволені позову стосовно виплати щорічної разової допомоги
за 2006 рік, суд першої інстанції правильно обґрунтовував свої висновки тим, що
органи соціального захисту діяли відповідно до діючого законодавства і позивачці по
справі було виплачено щорічну разову грошову допомогу
у розмірі 270,00 грн., а тому протиправності та незаконності дій відповідача,
як суб'єкта владних повноважень не встановлено.

Суд
першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що органи
праці та соціального захисту населення при здійсненні виплати щорічної разової грошової допомоги відповідно до ст.ст.12-16 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII
(ст.17-1 цього Закону від 22.10.1993 року N 3551-XII)
виступають відповідно до ст.21 Бюджетного Кодексу України лише, як розпорядники
бюджетних коштів, а порядок виплати разової грошової допомоги ветеранам війни
визначається Кабінетом Міністрів України, який має щорічно у проекті Державного
бюджету України передбачати цільові кошти необхідні для виплати разової
грошової допомоги ветеранам війни (ч.2
Закону України від 25.12.1998 р. N 367-XIV)

Оскільки, Постановою Кабінету Міністрів України № 177 від 18.02.2004 р.
«Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої
Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
визначено, що Міністерство фінансів
України і Державне казначейство України забезпечують щороку до 10 квітня
виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової
грошової допомоги у розмірах, установлених законом про державний бюджет на
відповідний рік, а відповідно до вимог ч.2 ст.95 Конституції України, будь-які
видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих
видатків визначаються виключно Законом про Державний бюджет України, суд при
вирішенні спору правильно визначився застосуванням у спірних відносинах ст.30
Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» N 3235-IV від 20.12.2005 р., якою встановлено, що у
2006 році виплата щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам
війни 3 групи здійснюється у розмірі 270,00 грн..

Відмовляючи у задоволені вимог
позивачки в частині стягнення з Управління праці і соціального захисту населення моральної шкоди, суд першої інстанції правильно виходив з того, що з
боку відповідача відсутні будь-які порушення прав позивачки, а передбачена
законом щорічна грошова допомога не може вважатися джерелом існування.

Посилання позивачки на рішення Конституційного Суду України № 20-рп від
01.12.2004 р. щодо невідповідності Конституції України ст.44 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2004 рік» не є підставою для задоволення
позову, оскільки визнані неконституційними положення втрачають чинність з дня
ухвалення рішення, а саме з 01.12.2004 року та не стосуються розмірів виплати
разової грошової допомоги, які були встановлені у 2006 році.

Відповідно
до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального
і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції не було допущено порушень матеріального права, і доводи апеляційної
скарги не спростовують правильність висновків суду, а тому підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205 КАС України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову
Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 01 березня 2007 року - без змін

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з часу її
проголошення.

Головуючий
суддя:
С.В. Сафронова

Судді:
В.Ю. Поплавський

С.А.
Уханенко

Копія відповідає оригіналу

Суддя
С.В. Сафронова