Справа № 2-а-457/07
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2007-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а - 457 / 07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2007 року
м. Житомир

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Капустинського М.М.,

при секретарі судового засідання Метельській С.В.,

за участю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УМВС України в Житомирській області,
Головного управління праці і соціального захисту населення Житомирської ОДА,
Головного управління Пенсійного фонду України Житомирської ОДА про визнання
незаконною відмови в призначенні пенсії,
визнання права на пенсію, зобов”язання провести її перерахунок та стягнення
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007 року ОСОБА_1 пред”явив позов до УМВС України в Житомирській
області та Головного управління праці і соціального захисту населення
Житомирської ОДА про визначення права на
пенсію та стягнення моральної шкоди. Він зазначав, що 05.04.2007 року звернувся
до УМВС з заявою про призначення пенсії за вислугу років на підставі п.”б”
ст.12 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”
/далі Закон/. УМВС стало проводити оформлення пенсійної справи. В зв”язку з
відсутністю підтверджуючих документів проходження позивачем служби в органах
внутрішніх справ /закінчував службу у 1965 році в Красноярському краї/, УМВС зробило відповідні запити про надання на
його адресу, з архівної особової справи, копії послужного списку. Такий документ поступив на адресу УМВС -
16.02.2007 року.

Так як з 01.01.2007 року призначення /перерахунок/ та виплата пенсій колишнім співробітникам
органів внутрішніх справ проводиться Пенсійним фондом, 21.03.2007 року заява
позивача з відповідними документами направлена до Головного управління
Пенсійного фонду України в Житомирській області.

07.05.2007 року головне управління Пенсійного фонду України повернуло заяву
позивача разом з доданими документами, без виконання, до УМВС з підстав, що
відповідно до Постанови КМУ №1522 від 02.11.2006 року „Про передачу органам
Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям
громадян” органам Пенсійного фонду України передаються діючі пенсійні справи та
документи для призначення пенсій осіб які звернулися за призначенням пенсій
після 01 січня 2007 року. Призначення пенсій з 05.04.2006 року до компетенції
Пенсійного фонду України не відноситься.

23.05.2007 року, УМВС направило лист з усіма документами до Пенсійного
фонду України, для розгляду питання з призначення позивачу пенсії.

07.06.2007 року, Пенсійним фондом
України надано відповідь, що позивач, на день звернення за призначенням пенсії - 05.04.2006 року, не
мав підстав для призначення пенсії за вислугу років з урахуванням загального
трудового стажу тому, що на день звільнення зі служби у нього не було 25 років
загального трудового стажу.

25.06.2007 року позивач в черговий раз звернувся письмово до відповідачів
про прийняття ними рішення у відповідності до ст.45 п.5 ЗУ „Про
загальнообов”язкове державне пенсійне страхування” щодо призначення
/перерахунку/ пенсії на що відповіді не
отримав.

Відмову в наданні письмової відповіді він розцінює як відмову в визнанні
права на пенсію за п.”Б” ст.12 Закону, що і спонукало звернутися до суду. До
того ж вважає, що бездіяльність службових осіб відповідачів - привела до
нервових стресів, які негативно впливають на його стан здоров”я, а тому вважає
що тим самим йому завдано моральну
шкоду, яку він оцінює в 5000 грн. яка підлягає стягненню з кожного відповідача.

23 липня 2007, року ухвалою суду по справі, в якості співвідповідача
притягнуто Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Позивачем, 01 серпня 2007 року, подано заяву щодо стягнення з головного
управління Пенсійного фонду України в Житомирській області матеріальної та моральної шкоди в розмірі
5000 грн., яку йому завдано грубою 2-х місячною бездіяльністю щодо виплати
пенсії.

В суді, позивач заявлені позовні вимоги підтримав, просив:

-
визнати незаконною відмову відповідачів в перепризначенні йому пенсії;

-
визнати за ним право на пенсію за вислугу років відповідно до п.”Б”
ст.12 Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб”;

- зобов”язати УМВС України в
Житомирській області передати документи, щодо призначення йому пенсії
відповідно до п.”Б” ст.12 Закону, до головного управління Пенсійного фонду
України в Житомирській області, а Пенсійному фонду прийняти документи та
провести нарахування вказаного виду пенсії з часу подання заяви - 05.04.2006
року;

- стягнути з кожного із 3-х
відповідачів по 5000 грн моральної шкоди.

Представник УМВС України в
Житомирській області, як відповідач - щодо задоволення позову заперечив,
пояснив, що отримав заяву позивача від 05.04.2006 року, щодо призначення пенсії
по лінії органів внутрішніх справ. Ними було
вжито всіх необхідних заходів щодо вирішення звернення позивача. Необхідні
документи про призначення позивачу пенсії Управлінням МВС було підготовлено,
проте самостійно призначити пенсію з 01.01.2007 року вони не мають можливості
так як відповідно до Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік”
УМВС втратило повноваження здійснювати вказані дії, а пенсії
призначаються/перераховуються/ органами Пенсійного фонду України.

Не підлягає задоволенню і вимога
позивача, щодо стягнення з останнього моральної шкоди. Так, вина їх у не
призначенні пенсії відсутня. Будь-якої шкоди позивачеві завдано не було,
будь-яких протиправних дій відносно нього не вчинялось та між діями УМВС та
названими позивачем його моральними стражданнями причинного зв”язку не має.

Представник Головного управління Пенсійного фонду
України, як відповідач - щодо задоволення позову заперечив пояснив, що вони не є належними відповідачами
по справі з питань призначення та виплати пенсії починаючи з 05.04.2006 року.
Так, підготовка та подання всіх
необхідних документів, для призначення та перерахунку пенсії колишнім
працівникам УМВС, входить до компетенції саме УМВС України. Вони ж
розпорядниками бюджетних коштів щодо призначення, виплати, перерахунку пенсій та
інших соціальних виплат стали лише з 01.01.2007 року. Також, вони можуть призначити пенсію виключно
з дня надходження від УМВС України в Житомирській області повного пакету документів. За період до дня надходження документів,
відповідальність несуть особи винні в порушенні законодавства про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з
військової служби, а також у несвоєчасному оформленні або поданні документів
для призначення пенсії. Таким чином, борг із виплати пенсії має сплачувати не
головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області а орган, що
призначав пенсію позивачу, і який винен у виникненні такого боргу. Вони ж до
01.01.2007 року призначенням пенсій колишнім військовослужбовцям не займались.

Підстави, для відшкодування позивачу
моральної шкоди - відсутні, оскільки
посадові особи Пенсійного фонду України в Житомирській області діяли в
межах закону і не порушили права, свободи і законні інтереси позивача, а тому в
цій частині в задоволенні вимоги слід відмовити за безпідставністю.

Представник Головного управління праці і соціального захисту
населення в Житомирській області в судове засідання не з”явився, тоді як про
час та місце розгляду справи його було повідомлено вчасно та в законному
порядку. Клопотань, щодо відкладення справи до суду не надав, причин неявки не
повідомив.

Суд, перевіривши доводи сторін,
дослідивши матеріали справи вважає,
що позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Так, суд не може погодитись з позицією
Пенсійного фонду України, яка викладена в повідомленні від 07.06.2007 року
№9328/02-60, а саме, що п.”Б” ст.12 Закону, визначає умови, норми і порядок
пенсійного забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу, а не цивільних осіб, яким є позивач;
що Законом не передбачено зарахування до вислуги років, яка дає право на
призначення пенсії, трудового стажу набутого після звільнення зі служби; що
ст.50 Закону визначено, що пенсії за вислугу років призначаються з дня
звільнення, то б то вислуга років і загальний трудовий стаж визначаються на
день звільнення зі служби, а тому за
таких підстав, ОСОБА_1 на день звернення за призначенням пенсії /05.04.2006
року/ не мав підстав для призначення пенсії за вислугу років з урахуванням загального
трудового стажу тому, що на день звільнення зі служби у нього не було 25 років
загального трудового стажу, з наступних
підстав:

так, умови призначення пенсій за
вислугу років визначені у ст.12 Закону України „Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб” але редакція зазначеної норми Закону неодноразово
змінювалась. Га час звернення позивача із заявою про призначення пенсії за
вислугу років, а саме 05.04.2006 року, вона призначалась за умов: наявності
45-ти річного віку особи, яка просить про призначення пенсії, 25 років і більше
страхового стажу, з яких 12 календарних років та 6 місяців становить військова
служба або служба в органах внутрішніх справ незалежно від підстав та часу
звільнення / в редакції Закону від 04.07.2002 року №51-!У, який набув
чинності 06.08.2002 року/.

Як видно з матеріалів справи позивач
звернувся з заявою про призначення пенсії за вислугу років 05.04.2006 року,
Зміни до п.”Б” ст.12 Закону, якими виключено виняток з загального правила при
призначенні пенсії за вислугу років /незалежно від підстав та часу звільнення/,
набрали чинності з 29.04.2006 року, Тому застосування до спірних правовідносин
редакції Закону, яка набрала чинності після звернення позивача з заявою про
призначення пенсії є помилковим.

Судом встановлено, що на час
звернення до відповідача - УМВС України в Житомирській області, ОСОБА_1 досяг
45-ти річного віку, мав загальний трудовий стаж більше 25 років, з яких вислуга
років в органах внутрішніх справ та збройних силах становила 13 років 7 місяців та 13 днів, а з
урахуванням проходження служби в столиці Таймира - Дудінці. Красноярського
краю, де один рік зараховувався у співвідношенні за два роки, термін вислуги
становить 27 років 2 місяці та 23 днів. Отже підстави для призначення пенсії
ОСОБА_1 є.

На час зверненняОСОБА_1 з заявою до
УМВС України в Житомирській області, про призначення йому пенсії, оформленням
документів для її призначення, нарахуванням пенсії та проведення її виплати,
здійснювалось УМВС.

З 01.01.2007 року, відповідно до
ст.99 Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік” - військовослужбовцям, особам начальницького
і рядового складу, які мають право на пенсійне забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших осіб”, пенсії призначаються
/перераховуються/ органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до ст.99 Закону
розроблено та затверджено порядок подання та оформлення документів для
призначення /перерахунку/ пенсій відповідно до Закону України „Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. Як
зазначається в п.1 зазначеного Порядку, з 01.01.2007 року, заяви про
призначення пенсії за вислугу років подаються цими особами до головних
управлінь Пенсійного фонду України в областях через уповноважені структурні
підрозділи Міністерства внутрішніх справ
України...

Із вищевикладеного слідує, що УМВС
України в Житомирській області є структурним підрозділом який, як до 01.01.2007
року, повинен був займатись, підготовкою документів для призначення пенсії
колишнім військовослужбовцям так і повинен займатись після зазначеної дати, але
при цьому уже з 01.01.2007 року УМВС втратило повноваження призначати та
перераховувати пенсійне забезпечення колишнім працівникам. Дані функції законодавцем покладено на Пенсійний фонд України.

За таких підстав, УМВС України в
Житомирській області, отримав 05.04.2006 року і зібрав необхідні документи в
термін - після 01.01.2007 року, щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу
років, уже не маючи повноважень на її
призначення та виплату, повинно передати їх /документи/ до Пенсійного фонду
України в Житомирській області, оскільки на останніх покладено обов”язки
щодо нарахування та виплата пенсій
вказаним категоріям осіб. В свою чергу
Пенсійний фонд України в Житомирській області, як єдиний розпорядник
відповідних бюджетних коштів повинен прийняти дані документи, провести
нарахування ОСОБА_1 пенсії, відповідно до його заяви від 05.04.2007 року.

В частині позовних вимог позивача по
стягненню з кожного з відповідачів по 5000 грн. моральної шкоди то в цій
частині позов задоволенню не підлягає з наступних підстав:

так, позивач ставить в вину відповідачів
затягування строків призначення пенсії /більше року/, тоді як встановлено, що
УМВС перевіряючи дані про проходження служби позивача до 1965 року в Красноярському краю, вимушено
було давати запити по витребуванню архівних матеріалів особової справи, що
потребувало певного часу. Таким чином
УМВС вжило всіх необхідних заходів по вирішенню питання ОСОБА_1. В
зв”язку із зміною в законодавстві та невизначеністю Пенсійного фонду України
щодо наявності у позивача права на льотну пенсію за вислугу років, йому не було
її призначено в зв”язку з чим і виникло питання вирішення його в судовому
порядку. Позивачем не доведено в засіданні та не надано доказів вини будь-якого
з відповідачів, щодо несвоєчасності в
призначенні пенсії.

Враховуючи невизначеність в
законодавстві, щодо можливої сплати як боргу, за певний період до 01.01.2007
року, по нарахованій пенсії після зазначеної дати, суд виходячи із засад
розумності, виваженості та справедливості вважає достатнім відшкодуванням такої шкоди саме
визнання права позивача на зазначений вид пенсії та покладення вищезазначених
обов”язків на відповідачів, щодо нарахування та виплати пенсії з визначеного
позивачем часу.

На підставі викладеного і керуючись п.”Б” ст.12 Закону України „Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб”, / в редакції Закону від
04.07.2002 року №-51-!У/, ст.1167 ЦК України, ст.55 Конституції України, ст.
ст. 94, 158 - 163, 167, 254 КАС України,
Житомирський окружний адміністративний суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов
задовольнити частково.

2. Визнати право ОСОБА_1 на
пенсію за вислугою років відповідно до п.”Б” ст.12 Закону України „Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та деяких інших осіб”.

3. Зобов”язати УМВС України в
Житомирській області передати документи
головному управлінню Пенсійного фонду України
Житомирської обласної державної адміністрації, щодо призначення ОСОБА_1
пенсії за вислугою років, відповідно до п.”Б” ст.12 Закону.

4. Зобов”язати головне
управління Пенсійного фонду України Житомирської ОДА прийняти документи від
УМВС України в Житомирській області, щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за
вислугою років, відповідно до п.”Б” ст.12 Закону, провести нарахування
вказаного виду пенсії з 05.04.2006 року то б то з часу подання ОСОБА_1. заяви.

В іншій частині позовних
вимог відмовити за їх безпідставністю.

Постанова Житомирського окружного адміністративного суду набирає законної сили після закінчення
строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги. Заява
про апеляційне оскарження подається через Житомирський окружний
адміністративний суд до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення
постанови. Апеляційна скарга подається у тому ж порядку протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя М.М.
Капустинський