Справа № К-2903/06
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2007-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА іменем України

12 квітня 2007 року № К - 1300/06 м.
Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в складі:

головуючого- судді Бутенка В.І.

суддів Лиски Т.О.

Панченка О.І. Сороки М.О. Штульмана І.В.

при
секретарі Пархоменко
О.В.,-

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Шевченківського
районного суду міста Києва
від 24 грудня 2003 року і на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 11 березня 2004 року у справі за
скаргою ОСОБА_1на неправомірні дії
посадових осіб ГУ МВС України в місті Києві,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2003 року ОСОБА_1.
звернулася до суду зі скаргою на неправомірні дії посадових осіб ТУ МВС України в м. Києві, які виразилися в
наданні до Дарницького
районного суду міста Києва неправдивої інформації, яка послужила причиною
відмови судом у позові заявниці до Дарницького РУ ГУМВС України в місті Києві про
відшкодування їй моральної шкоди. Заявниця зазначала, що під час розгляду Дарницьким районним
судом міста Києва цивільної справи за її позовом до Дарницького РУ ГУМВС України в місті Києві та
дільничного інспектора міліції про
відшкодування моральної шкоди на запити суду від 15 квітня 2003 року за № 2-562 та від 05 червня
2003 року за № 2-562 суб'єктом оскарження у відповідях була надана недостовірна
інформація, яка відрізнялась від інформації, що була направлена на її особисті
звернення, та яка стала підставою для винесення невірного рішення.

Вважаючи, що дії посадових осіб суб'єкта оскарження, які
надали недостовірну інформацію
на підставі якої суд зробив висновок про те, що працівники міліції не стукали в
двері її квартири та що події, зареєстровані 25.06.2001 року в книзі обліку
зареєстрованих повідомлень, не мають відношення до неї. Заявниця просила визнати дії
посадових осіб ГУ МВС України в місті Києві, пов'язані з наданням до Дарницького
районного суду міста Києва спотвореної офіційної інформації, яка стала підставою для порушення
прав скаржниці, неправомірними та такими,
що були вчинені з порушенням вимог ст.2 Закону України «Про міліцію» і ст.10 Закону України «Про
державну службу».

Рішенням Шевченківського районного
суду міста Києва від 24 грудня 2003 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду міста Києва від 11 березня 2004 року, відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_1.,
посилаючись на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, просить скасувати вказані рішення судів.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з
таких підстав.

Статтею 2 Закону України «Про
міліцію» визначено основні завдання міліції,
якими є: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та
їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення і
розкриття злочинів, розшук осіб, які
їх вчинили; забезпечення безпеки дорожнього руху; захист власності від злочинних посягань; виконання кримінальних
покарань і адміністративних стягнень;
участь у поданні соціальної та правової допомоги громадянам, сприяння у межах своєї компетенції державним органам,
підприємствам, установам і організаціям у виконанні покладених на них
законом обов'язків.

Статтею 10 Закону України «Про
державну службу» визначено основні обов'язки державних службовців, якими є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України;
забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів
відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина; безпосереднє виконання
покладених на них службових обов'язків,
своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх
керівників; збереження державної таємниці,
інформації про громадян, що стала їм відома під час виконання обов'язків державної служби, а також іншої
інформації, яка згідно з законодавством не підлягає розголошенню; постійне вдосконалення організації своєї
роботи і підвищення професійної
кваліфікації; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі. Державний службовець
повинен діяти в межах своїх повноважень. У разі одержання доручення, яке
суперечить чинному законодавству, державний службовець зобов'язаний
невідкладно в письмовій формі доповісти про це посадовій особі, яка дала доручення,
а у разі наполягання на його виконанні - повідомити вищу за посадою особу.

Згідно ч.2 ст.248-2 ЦПК України -
суб'єкти оскарження несуть відповідальність за невиконання лише тих обов'язків,
які були на них покладені законодавчими або іншими нормативними актами.

Відмовляючи в задоволенні скарги,
суд виходив з того, що суб'єкт оскарження не порушував прав і законних
інтересів заявниці ОСОБА_1. і такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи і відповідає
вимогам закону.

Із матеріалів справи встановлено, що
під час розгляду Дарницьким районним судом міста Києва цивільної справи за позовом ОСОБА_1. до
Дарницького РУ

ГУМВС
України в місті Києві та дільничного інспектора міліції про відшкодування
моральної шкоди на запити суду від 15 квітня 2003 року за № 2-562 та від 05
червня 2003 року за № 2- 562
суб'єктом оскарження були надані відповіді на запити, які стали доказами в справі і підставою для винесення рішення
про відмову в позові.

Оскільки докази в одній цивільній
справі не можуть бути предметом оскарження в іншій цивільній справі, то висновок суду щодо безпідставності
скарги ОСОБА_1. на дії посадових осіб ГУМВС України в місті Києві є законним і обґрунтованим.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що оскаржувані судові рішення постановлені у відповідності із вимогами норм матеріального і процесуального права, порушень
зазначених норм при розгляді справи судами допущено не було.

Доводи касаційної скарги зроблених
судами висновків не спростовують, а тому оскаржувані судові рішення повинні залишатися без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 230
Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_1залишити без
задоволення.

Рішення Шевченківського районного
суду міста Києва від 24 грудня 2003 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 11 березня
2004 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути оскарженою за винятковими обставинами до Верховного Суду України протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

Судці: підписи

З оригіналом згідно:

Суддя: І.В.Штульман