Справа № 2-а-52/2007рік
Суддя: Маринченко М.М.
Дата ухвалення: 2007-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 березня 2007 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:
головуючого - судді Маринченко
М.М.,

при секретарі І
Іахар Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну

справу за позовом
ОСОБА_1 до Київського міського військового

комісаріату та
Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання

права на перерахунок
раніше призначеної пенсії і
виплату недоплаченої пенсії за

минулий час,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006 року позивач звернувся до суду з позовом
до Київського міського військового комісаріату про визнання права на
перерахунок раніше призначеної пенсії і виплату недоплаченої пенсії за минулий
час.

8 обґрунтування
позову зазначив, що він прослужив у Збройних Силах України

28 років. У 1976 році він був звільнений з дійсної
служби. У 1992 році йому була

нарахована пенсія відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення

військовослужбовців, осіб начатьницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та

деяких інших осіб». Протягом 1996-2003 років було
прийнято цілий ряд нормативно-

правових актів, у відповідності до яких було збільшено
грошове забезпечення

військовослужбовців. Однак розмір призначеної йому пенсії
військовим комісаріатом

перераховано не було, а в задоволенні заяви про
перерахунок пенсії йому було

відмовлено. Тому він просив суд визнати його право на
донарахування недоплаченої

пенсії до рівня, визначеного чинними нормативно-правовими
актами України,

прийнятими після його звільнення зі служби, та
зобов'язати відповідача провести

перерахунок та виплату недоплаченої суми пенсії з
урахуванням:

- з 1.09.1999 року
до 31.12.2002 року щомісячної 40 % надбавки, введеної Указом

Президента України № 847/99 від 14.07.1999 року «Про
додаткові заходи щодо

впорядкування грошового забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил України»;

· з
01.01.2003 року до 31.12.2004 року щомісячної 100% надбавки, введеної Указом
Президента України № 173 від 23 лютого 2002 року «Про посилення соціального
захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів
внутрішніх справ»;

· з
01.05.2003 року до 31.12.2004 року 90 % надбавки за безперервну службу,
введеної Указом Президента № 389/03 від 05.05.2003 року «Про надбавки військовослужбовцям
Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України
за безперервну службу»;

· з
1.10.1996 року до 31.12.2004 року 33,3 % премії, згідно Указу Президента
України № 923/96 від 4.10.1996 року «Про грошове забезпечення
військовослужбовців». Постанови Кабінету Міністрів України від 22.05.2000
року 829 та наказу Міністра оборони
України від 05.03.2001 року № 75.

В
подальшому позивач, посилаючись на те, що відповідно до ст. 99 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007 рік» виплата пенсій, в тому числі
призначених до введення в дію цього Закону, здійснюється органами Пенсійного
фонду України через установи ВАГ «Державний ощадний банк України» за місцем
фактичного проживання пенсіонера, а також на п. 4 Постанови Кабінету Міністрів
України «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і
виплати пенсій деяким категоріям громадян» від 02.11.2006 року № 1522, уточнив позовні
вимоги і просив визнати його право на донарахування недоплаченої пенсії до
рівня, визначеного чинними нормативно-правовими актами України, прийнятими
після його звільнення зі служби, зобов'язати Київський міський військовий
комісаріат провести перерахунок недоплаченої суми пенсії за минулий час з
урахуванням вищезазначених надбавок та премії та зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві виконати на підставі подання Київського
міського військового комісаріату відповідні нарахування через Оболонську в м.
Києві філію № 8142/812 ВАТ «Державний ощадний банк України» на його розрахунковий рахунок НОМЕР_1

У судовому засідання
позивач позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач
Київський міський військовий комісаріат в судове засідання не з'явився, про
дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини
неприбуття до суду не повідомив, тому суд вважає можливим розглянути справу у
відсутності представника відповідача комісаріату на підставі наявних у справі
доказів відповідно до ч.4 ст. 128 КАС України.

В письмових
поясненнях на позовну заяву Київський міський військовий комісаріат заперечує
проти задоволення позову та вказує, що пенсію позивачу призначено відповідно до
ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»
з грошового забезпечення, що виплачувалось на день його звільнення: окладу за
останньою штатною посадою, займаною перед звільненням, окладу за військове
звання, процентної надбавки за вислугу років, додаткових видів грошового
забезпечення у порядку та розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів
України. На виконання вимог ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб» зі змінами, внесеними відповідно до Закону України від 15 червня

2004 року, позивачу перерахована раніше призначена
пенсія з відповідних сум

посадового
окладу та окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу

років,
щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати.

підвищення) та
премії у розмірах, встановлених законодавством, а саме: надбавок за

вчене звання і
науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби, надбавок до грошового

забезпечення у
розмірах 100 % та 90 %, передбачених відповідно Указами Президента

України від 23
лютого 2002 року № 173 та від 5 травня 2003 року № 389.

Представник
відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві проти
задоволення позову заперечував посилаючись на те, що у 1992 році позивачу була
призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб». Згідно з п. 6 ст. 92 Конституції України форма і
види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України. Відповідно
до п. 2 Прикінцевих положень Закону України від 15 червня 2004 року «Про внесення
змін до ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб»» особи, яким раніше призначено пенсії відповідно до вказаного закону
мають право на перерахунок пенсій з урахуванням положень цього закону та
виплату 50 % перерахованої пенсії з І січня 2005 року, а з 1 січня 2006 року -
100 % перерахованої пенсії. На виконання вимог вищезазначеного закону позивачу
було проведено перерахунок раніше призначеної пенсії з сум посадовою окладу та
окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних
додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та
премії у розмірах, встановлених законодавством. Тобто право на перерахунок
пенсії позивач набув після набрання чинності вказаним законом з І січня

2005 року, і такий перерахунок проводиться з сум
грошового забезпечення відповідної

посади на час
набрання законом чинності. Відповідно до ст. 58 Конституції України

закон зворотної
сили не має. Таким чином позивач не має права на перерахунок пенсії за

минулий період,
оскільки на той час законом не було передбачено підвищення пенсії у

зв'язку зі
зміною відповідних видів грошового забезпечення. Вказане підтверджується

також Постановою
Пленуму Верховного Суду України від 15.04.2005 року № 4 «Про

окремі питання
застосування судами України законодавства про пенсійне забезпечення

військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та

деяких інших осіб».
Крім того, позивачем пропущено річний строк звернення до суду з

зазначеним
позовом, оскільки відповідь військового комісаріату про відмову в

перерахунку
пенсії датована 22 березня 2005 року, а позивач звернувся до суду тільки у

листопаді 2006
року.

Заслухавши
пояснення позивача, представника відповідача - Головною управління Пенсійного
фонду України в м. Києві, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що
позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 прослужив у Збройних Силах України 28 років. У січні
1976 року звільнений з дійсної служби в запас. З 2"' січня 1976 року
ОСОБА_1. була призначена пенсія виходячи з грошового забезпечення, що
виплачувалось на день його звільнення: окладу за останньою штатною посадою,
займаною перед звільненням, окладу за
військове звання, процентної
надбавки за

вислугу років,
яка надалі була перерахована відповідно до ст. 43 Закону України від 09.04.1992
року «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

Перерахунок
пенсії військовослужбовцям передбачено ч. З ст. 63 цього Закону, де зазначено,
що призначені військовослужбовцям та членам їх сімей за цим Законом пенсії
перераховуються з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій
військовослужбовців.

Указом
Президента України «Про посилення соціального захисту військовослужбовців та
осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» від 23.02.2002
року № 173 та Указом Президента України «Про надбавки військовослужбовцям
Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України
за безперервну службу» від 05.05.2003 року № 389/2003 було запроваджено
надбавки для військовослужбовців у розмірі 100% та до 90 %, які відносяться до
додаткових видів грошового забезпечення. Указом Президента України . від
14.07.1999 року № 847/99 «Про додаткові заходи щодо впорядкування грошового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил України» було введено надбавку в розмірі 40 %
від посадового окладу.

Проте ці
надбавки приймаються в розрахунок при нарахуванні пенсії лише особам, які
отримували їх під час проходження служби й звільненні після їх запровадження.

Право на
перерахунок пенсії колишнім військовослужбовцям, які до звільнення з військової
служби не отримували надбавок, запроваджених зазначеними Указами, не
передбачено як цими Указами гак і діючим військовим пенсійним законодавством.

ОСОБА_1
звільнений з військової служби до запровадження цих надбавок, в зв'язку з чим
суд вважає, що Київський міський військовий комісаріат законно відмовив
позивачу у проведенні перерахунку пенсії.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 452 «Про упорядкування
додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців» затверджені
додаткові види грошового забезпечення і премія не віднесена до додаткових видів
грошового забезпечення.

В постанові
Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 року № 829 «Про грошове забезпечення
військовослужбовців», на яку посилається позивач як на підставу своїх вимог про
включення премії в розмірі 33,3 %, також не зазначено, що премія відноситься до
додаткових видів грошового забезпечення і підлягає врахуванню при визначенні
грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

Тому в
задоволенні вимог про перерахунок пенсії з урахуванням премії слід також
відмовити.

На підставі
Закону України від 15 червня 2004 року «Про внесення змін до ст.43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» з 1 січня 2005
року позивачу було проведено відповідний перерахунок раніше призначеної пенсії.
Проте цей Закон набрав чинності лише з 1 січня 2005 року, тому вимоги про
проведення перерахунку з більш ранніх строків безпідставні.

За таких
обставин не підлягають задоволенню й позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання
Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві виконати на підставі
подання Київського міського військового комісаріату відповідні нарахування
через Оболонську в м. Києві філію № 8142/812 ВАТ «Державний ощадний банк
України» на його розрахунковий рахунок НОМЕР_1

Закон України
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» на час розгляду справи
має назву «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» (у редакції Закону України від 4 квітня 2006 року).

На
підставі викладеного та керуючись Законом України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Указом Президента
України № 847/99 від 14.07.1999 року «Про додаткові заходи щодо впорядкування
грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України», Указом
Президента України "Про посилення соціального захисту військовослужбовців
та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ" № 173
від 23.02.2002 року, Указом Президента України "Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління
державної охорони України за безперервну службу
№

389 від
05.05.2003 року, Указом Президента України № 923/96 від 4.10.1996 року «Про
грошове забезпечення військовослужбовців», Постановою Кабінету Міністрів
України № 393 від 17.07.1992 року "Про порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та членам їхніх сімей". Постановою Кабінету Міністрів
України № 452 від 06.04.1998 року "Про упорядкування додаткових видів
грошового забезпечення військовослужбовців", Постановою Кабінету Міністрів
України від 22.05.2000 року № 829 «Про грошове забезпечення
військовослужбовців». Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.04.2005
року № 4 «Про окремі питання застосування судами України законодавства про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», ст.ст. 9, 11. 158-163
КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1до Київського міського
військового комісаріату та Головного управління Пенсійного фонду України в м.
Києві про визнання права на перерахунок раніше призначеної пенсії і виплату
недоплаченої пенсії за минулий час відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у двадцятиденний строк, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному
обсязі. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається протягом десяти днів.