Справа № К-8993/06
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2007-04-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2007 року К-8993/06

№22/54а

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Харченка В.В.,

суддів: Гончар Л.Я.,

Васильченко
Н.В.,

Кравченко
О.О.,

Матолича С.В.,

при
секретарі - Кулеша А.О.

сторони:

представники
сторін у судове засідання не з»явились, про час і місце розгляду справи
повідомлені належним чином;

розглянувши
касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Дружківка Донецької
області на рішення господарського суду Донецької області від 12 квітня 2005
року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29 червня
2005 року у справі за позовом Суб»єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у місті Дружківка Донецької
області за участі третьої особи Державної податкової адміністрації у Донецькій
області про визнання недійсним рішення про застосування фінансових санкцій та
скасування його як незаконного ,-

встановила

У лютому 2005 року Суб»єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 (далі по тексту - Позивач, СПД ФО ОСОБА_1) звернулась до
господарського суду Донецької області з позовом до Державної податкової
інспекції у місті Дружківка Донецької області (далі по тексту - Відповідач, ДПІ
у м. Дружківка) про визнання недійсним рішення про застосування фінансових
санкцій НОМЕР_1 від 24 січня 2005 року та скасування його як незаконного.

Рішенням господарського суду Донецької області від 12
квітня 2005 року позов СПД ФО ОСОБА_1 задоволено частково, визнано недійсним
рішення про застосування фінансових санкцій від 24 січня 2005 року НОМЕР_1 в
частині застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 1 700грн. В
іншій частині позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду
від 29 червня 2005 року рішення господарського суду Донецької області від 12
квітня 2005 року залишено без змін.

Ухвалені у справі судові рішення мотивовані тим, що
незалежно від дати складання акту перевірки, починаючи з 16 грудня 2004 року,
податкові органи втратили підстави для прийняття рішень про застосування до
суб»єктів господарювання фінансових санкцій у вигляді штрафу за відсутність у
місці торгівлі засвідчених виробником або імпортером копій чинних декларацій
про максимальні роздрібні ціни на тютюнові виробні вироби, які продаються у
такому місці торгівлі.

Не погоджуючись з ухваленими у справі
судовими рішеннями, ДПІ у м. Дружківці звернулась з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29
червня 2005 року і рішення господарського суду Донецької області від 12 квітня
2005 року в частині визнання недійсним рішення ДПІ у м. Дружківці про
застосування фінансових санкцій від 24 січня 2005 року НОМЕР_1 на суму 1
700грн. та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних
вимог СПД ОСОБА_1, а в іншій частині
судові рішення залишити без змін.

В касаційній скарзі Відповідач стверджує, що
зміни в законодавстві не можуть впливати на правомірність формування
податкового зобов»язаня, визначеного до внесення законодавчих змін.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, судова колегія
Вищого адміністративного суду України встановила наступне.

Статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України
передбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлені
наступні фактичні обставини справи.

Співробітниками ДПА у Донецькій області проведено перевірку магазину,
який належить Позивачу з питань дотримання вимог законодавства у сфері
розрахункових операцій, за наслідками якої складено акт перевірки щодо контролю
за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового
обігу суб'єктами підприємницької діяльності НОМЕР_2 від 8 жовтня 2004 року.

26 жовтня 2004 року ДПІ у м. Дружківка, на
підставі висновків проведеної перевірки, прийнято рішення про застосування
фінансових санкцій НОМЕР_3, яким до Позивача застосовані штрафні санкції у сумі
2700 грн., в тому числі, у відповідності до абзаців п'ятого та дванадцятого
статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» у
сумі 1700 грн. - за відсутність у місці торгівлі засвідчених виробником або
імпортером копій чинних декларацій про максимальні роздрібні ціни на тютюнові
вироби, які продаються такому місці торгівлі - 200 відсотків вартості отриманої
партії товару, але не менше 1700 грн.; у сумі 1000 грн. - за роздрібну торгівлю
тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на
тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових
виробів - 100 відсотків вартості наявних у суб'єкта підприємницької діяльності
тютюнових виробів, але не менше 1000 грн.

Рішення про застосування фінансових санкцій від 24 січня
2005 року було оскаржено Позивачем в адміністративному порядку.

За результатами адміністративного оскарження рішення про застосування фінансових санкцій НОМЕР_3
залишено без змін та прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від
24 січня 2005 року НОМЕР_1.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що
підставою для прийняття спірного рішення в частині застосування фінансових
санкцій у вигляді штрафу у розмірі 1 700 грн. став висновок контролюючого
органу про те, що Позивачем порушено вимоги статті 17
Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», статті 6
Декрету Кабінету Міністрів України «Про акцизний збір» та пунктів 5, 12-14
Постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 року №854 «Про затвердження
Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями».

Суди першої та апеляційної інстанції визнаючи
спірне рішення недійсним в частині застосування фінансових санкцій у вигляді
штрафу у розмірі 1 700грн. виходили з того, що 18 листопада 2004 року Верховною
Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів
України щодо впорядкування обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів» № 2189-ІУ, яким у частині другій статті 17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» в абзаці п»ятому слова «або
за відсутності у місці торгівлі засвідчених виробником або імпортером копій
чинних декларацій про максимальні роздрібні ціни на тютюнові вироби, які
продаються у такому місці торгівлі» були виключені.

Вказавши, що зазначений Закон було
опубліковано у газеті «Урядовий кур»єр» від 16.12.2004 року №240, попередні
судові інстанції визнали, що саме з цієї дати податкові органи втратили
можливість застосовувати до суб»єктів підприємницької діяльності фінансові
санкції у вигляді штрафу за відсутність у місці торгівлі засвідчених виробником
або імпортером копій чинних декларацій про максимальні роздрібні ціни на
тютюнові вироби, які продаються у такому місці торгівлі.

Суди першої та апеляційної інстанції вказали,
що незалежно від дати складання акту перевірки, починаючи з 16 грудня 2004 року
податкові органи втратили підстави для прийняття рішень про застосування до
суб»єктів господарювання фінансових санкцій у вигляді штрафу за відсутність у
місці торгівлі засвідчених виробником або імпортером копій чинних декларацій
про максимальні роздрібні ціни на тютюнові вироби, які продаються у такому
місці торгівлі.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від
29.12.1976р. №11 «Про судове рішення» ( із змінами та доповненнями) вказано, що
рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а при їх відсутності - на підставі закону, що регулює
подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства
України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини,
які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Ухвалені у справі судові рішення в частині визнання
недійсним рішення про застосування фінансових санкцій від 24 січня 2005 року
НОМЕР_1 в частині застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 1
700грн. не відповідають.

Так, відповідно до положень частини
24 статті 6 Декрету Кабінету Міністрів України «Про акцизний збір» (в редакції,
чинній на час проведення перевірки Позивача) встановлювалось, що у суб'єкта
підприємницької діяльності, що здійснює роздрібну торгівлю підакцизними
товарами, на які встановлено ставки акцизного збору у відсотках до обороту, у
місці торгівлі такими товарами на видному місці повинні бути розміщені
засвідчені виробником або імпортером копії чинних декларацій про максимальні
роздрібні ціни на підакцизні товари, що були подані їх виробником або
імпортером до центрального органу державної податкової служби України або
центрального органу державної митної служби України.

На час проведення перевірки магазину, що
належить Позивачу, чинною була норма абзацу п»ятого частини другої статті 17
Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»,
якою встановлювалось, що до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та
експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій або за
відсутності у місці торгівлі засвідчених виробником або імпортером копій чинних
декларацій про максимальні роздрібні ціни на тютюнові вироби, які продаються у
такому місці торгівлі, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не
менше 1700 гривень.

Первинне рішення про застосування до Позивача
штрафних санкцій було прийнято контролюючим органом 26 жовтня 2004 року, тобто
в період дії зазначених норм Закону.

Фактичні обставини справи щодо наявності у
Позивача ліцензій або за відсутності у місці торгівлі засвідчених виробником
або імпортером копій чинних декларацій про максимальні роздрібні ціни на
тютюнові вироби, які продаються у такому місці торгівлі оптової (включаючи
імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами
попередніми судовими інстанціями не досліджувались.

Оскільки нез»ясування вказаних обставин може
призвести до неправильного вирішення спору, а, в силу положень статті 220 КАС
України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу, судова колегія Вищого адміністративного суду України приходить до
висновку про те, що ухвалені у справі судові рішення підлягають частковому
скасуванню, а справа має бути направлена на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції в цій частині.

Посилання судів першої та апеляційної інстанції на зміни
в законодавстві та скасування відповідальності за відповідне порушення не може
бути підставою для визнання спірного рішення недійсним виходячи з того, що
первинне рішення про застосування штрафних санкцій було прийнято в період дій
Закону України «Про державне регулювання виробництва
та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» в редакції, яка передбачала застосування штрафних
санкцій, рішення контролюючого органу не було визнано недійсним чи скасоване в
установленому Законом порядку.

В частині відмови СПД ФО ОСОБА_1 в позові
рішення попередніх судових інстанцій сторонами не оскаржувались, підстав для їх
скасування в цій частині не вбачається.

Враховуючи викладене, судова колегія Вищого
адміністративного суду України приходить до висновку про те, що ухвалені судами
першої та апеляційної інстанції судові рішення в частині визнання недійсним
рішення ДПІ у м. Дружківка від 24 січня 2005 року НОМЕР_1 в частині
застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 1 700грн. підлягають
скасуванню, а справа в цій частині має бути направлена на новий судовий
розгляд.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Дружківка Донецької
області задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 12 квітня 2005 року та
постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29 червня 2005 року в
частині визнання недійсним рішення Державної податкової інспекції у місті
Дружківка Донецької області від 24 січня 2005 року НОМЕР_1 в частині
застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 1 700грн. скасувати.

Справу за позовом Суб»єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у місті Дружківка Донецької області
за участі третьої особи Державної податкової адміністрації у Донецькій області
про визнання недійсним рішення про застосування фінансових санкцій та
скасування його як незаконного в частині визнання недійсним рішення Державної
податкової інспекції у місті Дружківка Донецької області від 24 січня 2005 року
НОМЕР_1 в частині застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 1
700грн. направити на новий судовий розгляд до господарського суду Донецької
області.

В іншій частині Рішення господарського суду Донецької області від 12 квітня
2005 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29
червня 2005 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не
підлягає крім як з підстав у строки та порядку, передбаченому ст.ст. 237 - 239
Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий

судді:

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УКРАЇНИ

01010,
Україна, місто Київ, вул. Московська, 8

__. .2007 № К-8993/06

Суб»єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1 АДРЕСА_1 Державна
податкова інспекція у місті Дружківка

84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Леніна, 26

Направляється копія ухвали Вищого
адміністративного суду України від 18 квітня 2007 року з приводу розгляду
касаційної скарги Державної податкової інспекції у місті Дружківка Донецької
області на рішення господарського суду Донецької області від 12 квітня 2005
року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29 червня
2005 року у справі за позовом Суб»єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у місті Дружківка Донецької
області за участі третьої особи Державної податкової адміністрації у Донецькій
області про визнання недійсним рішення про застосування фінансових санкцій та
скасування його як незаконного, до відома.

Додаток:
копія ухвали.

Суддя

Вищого адміністративного суду Матолич С.В.

України