Справа № 22а-2224/07
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2007-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а
Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 37
інстанції - Купавська Н.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2007 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
Мартиненка О.В. (доповідач),

суддів -
Уханенка С.А., Поплавського В.Ю. ,

при секретарі -
Портненко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління праці, соціального захисту
населення та житлових субсидій
Мелітопольської міської ради на постанову
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 червня 2007 року

у адміністративній
справі № 2а-710/07 за позовом ОСОБА_1
до Управління праці, соціального захисту населення та житлових субсидій Мелітопольської міської ради про стягнення недоплаченої
щорічної одноразової допомоги учаснику бойових дій, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду
з адміністративним позовом до Управління
праці, соціального захисту населення та
житлових субсидій Мелітопольської міської
ради та просив зобов'язати відповідача по справі виплати на його користь
недоплачену разову грошову допомогу у розмірі 1 545 грн. В обґрунтування позову
вказує на те, що має статус учасника бойових дій і користується всіма правами
та пільгами, передбаченими діючим законодавством для цієї категорії осіб, а
тому відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» йому щорічно до 05 травня повинна
виплачуватись одноразова грошова допомога в розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком. Фактично за 2006 рік призначена грошова допомога нараховувалась не в
повному обсязі всупереч вимогам Конституції України, Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». На думку позивача розмір
разової грошової допомоги за 2006 рік складає 1 795,00 грн. (359,00 грн. x 5), однак виплатили лише 250 грн. разової грошової допомоги. Позивач вважає, що йому була недоплачена
разова грошова допомога на загальну суму (1 795,00 - 250) = 1 545,00 грн.

Постановою
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 червня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1. було задоволено.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати постанову суду першої інстанції
у зв`язку з невірно
встановленими обставинами справи та прийняти нову постанову.

Перевіривши матеріали справи, законність і
обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій на
підставі посвідчення серії НОМЕР_1 від 11.05.2000 року і користується
пільгами, встановленими Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22.10.1993 року N 3551-XII.

Задовольняючи
позовну заяву суд першої інстанції неправильно обґрунтовував свої
висновки тим, що при визначені розміру разової грошової допомоги слід
керуватися саме законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та виходити з розмірів мінімальної пенсії за віком.

Суд першої інстанції не врахував, що органи праці та соціального захисту населення при
здійсненні виплати щорічної разової грошової
допомоги відповідно до ст.ст.12-16 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII
(ст.17-1 цього Закону від 22.10.1993 року N 3551-XII)
виступають відповідно до ст.21 Бюджетного Кодексу України лише, як розпорядники
бюджетних коштів, а порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій визначається Кабінетом
Міністрів України, який має щорічно у проекті Державного бюджету України
передбачати цільові кошти необхідні для виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій (ч.2 Закону України від 25.12.1998 р. N 367-XIV)

Оскільки, Постановою Кабінету Міністрів
України № 177 від 18.02.2004 р. «Про забезпечення щорічної виплати разової
грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» визначено, що
Міністерство фінансів України і Державне казначейство України
забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству праці та
соціальної політики для виплати разової грошової допомоги у розмірах,
встановлених законом про державний бюджет на відповідний рік, а відповідно до
вимог ч.2 ст.95 Конституції України, будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків
визначаються виключно Законом про Державний бюджет України.

Тобто відповідач при нарахуванні щорічної допомоги, правильно
визначив її розмір, тому що ст.30 Закону України «Про державний бюджет України
на 2006 рік» N 3235-IV від 20.12.2005 р.,
встановлено, що у 2006 році виплата щорічної разової грошової допомоги відповідно
до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» учасникам бойових дій
здійснюється у розмірі 250,00 грн..

Посилання позивача на рішення Конституційного Суду
України № 20-рп від 01.12.2004 р. щодо невідповідності Конституції України
ст.44 Закону України «Про Державний бюджет України на 2004 рік» не є підставою
для задоволення позову, оскільки визнані неконституційними положення втрачають чинність з дня ухвалення рішення, а
саме з 01.12.2004 року та не стосуються розмірів виплати разової грошової
допомоги, які були встановлені у 2006 році.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України підставою для скасування судового рішення та ухвалення
нового рішення є порушення судом першої інстанції норм матеріального або
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або
питання.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції були допущені порушення матеріального права,
у зв'язку з чим постанову суду необхідно
скасувати з прийняттям нової постанови по справі.

Керуючись
п.4 ч.1 ст.202 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Управління праці, соціального захисту
населення та житлових субсидій
Мелітопольської міської ради -
задовольнити.

Постанову
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 25 червня 2007 року - скасувати.

В задоволені позову ОСОБА_1 до
Управління праці, соціального захисту населення та житлових субсидій Мелітопольської міської ради про стягнення недоплаченої
щорічної допомоги учаснику бойових дій - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з часу
виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя

Судді