Справа № 2-А-32/2007
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2007-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-А-32/2007
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2007 року Ясинуватський
міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Губській Л.В.

при секретарі Кобяковій О.М.

за участю:

прокурора Пікаря А.О.

представника позивача Рудь В.М.

відповідача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2

Артеменко О.І. Савельєвої В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в місті Ясинуватій справу за
адміністративним позовом

Ясинуватської
громадської організації «Союз Чорнобиль України» до ОСОБА_1,
Головного управління праці та соціального захисту населення Донецької
облдержадміністрації та Ясинуватського управління праці та соціального
захисту населення про визнання недійсним посвідчення особи, яка постраждала внаслідок чорнобильської
катастрофи,

встановив:

Ясинуватська громадська організація
«Союз Чорнобиль України» звернулась до суду
з позовом про визнання недійсним посвідчення особи, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи,
виданого 5 серпня 1998 року на ім»я
ОСОБА_1, обгрунтувавши свої вимоги тим, що згідно з довідкою, наданою відповідачем до Ясинуватського управління
праці та соціального захисту населення,
він приймав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 29 травня по 30 червня 1986 року в складі військової
частини № 75147 в якості вільнонайманого
спеціаліста. Постійне місцезнаходження військової частини, як зазначено в довідці, є місто Рига республіки
Латвія. Довідка підписана командиром військової частини на прізвище
«ОСОБА_3». Однак, відповідно до запиту Ясинуватської
міжрайонної прокуратури, військова частина №75147 постійно знаходилась в місті Петропавлівськ-Камчатський
Російської Федерації і входила до складу
Тихоокіанського флоту, командиром частини в 1986 році був підполковник ОСОБА_4.

Разом з тим, відповідно до іншої
довідки, наданої в Ясинуватське управління соціального захисту населення,
ОСОБА_1 працював монтажником на будівництві
мосту через ріку Дніпро на автошляху Чорнобиль .-Славутич з 18 березня
1987 року по 5 листопада 1988 року в складі містобудівницького
загону №17 міста Рига, однак, будівництво цього мосту велося поза межами зони відчуження, крім того, ОСОБА_1 не
призначався монтажником на
будівництво вказаного мосту. Наведене свідчить про .те, що відповідач не має права вважатись учасником
ліквідації наслідків на ЧАЕС.

У судовому
засіданні представник позивача Рудь В.М. позовні вимоги підтримав і
пояснив, що ОСОБА_1 отримав посвідчення особи, постраждало

2

внаслідок чорнобильської
катастрофи, на підставі сфальшованих довідок, про що стало відомо
пізніше. В теперішній час Ясинуватською міжрайонною прокуратурою ведеться
розслідування з цього приводу. Просив визнати посвідчення недійсним, оскільки
відповідач протягом тривалого часу незаконно користується пільгами, наданими чорнобильцям державою.

Відповідач
ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав і пояснив, що він приймав участь у
ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи в 1986-1988 роках, в зв»язку з чим отримав небезпечну
дозу радіоактивного цезія. Цей факт неодноразово
перевірявся компетентними органами. Встановлено, що його інвалідність пов»язана з його працею на
радіаційно-забрудненій території, тому вимоги
позивача про його непричетність до учасників ліквідації аварії на ЧАЕС
безпідставні, і висуває він їх через наявність між ними неприязних стосунків.

Представник
відповідача ОСОБА_2 позов не визнав і дав аналогічні пояснення, додавши, що статус особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи, та порядок оформлення
такого статусу визначені Законом України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і процедуру привласнення цього статусу виконують спеціально уповноважені державою компетентні органи, які
неодноразово перевіряли надані ОСОБА_1 документи і дійшли висновку
про його причетність до осіб, постраждалих внаслідок
Чорнобильської аварії. Процедура видачі посвідчення порушена не
була, тому воно є дійсним.

Відповідач - Головне управління праці та соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації - надали суду
клопотання про розгляд справи у їх відсутність (а.с.64) та
письмові заперечення (а.с.44), в яких позов не визнали і пояснили, що спірні питання визначення статусу осіб, які брали
участь у ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, вирішується комісією при Міністерстві праці та соціальної політики України. В зв»язку з тим, що
зазначеною комісією ОСОБА_1 було підтверджено
статус учасника ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС, йому було видано посвідчення у відповідності до вимог діючого законодавства.

Представники Ясинуватського управління праці та соціального захисту населення Артеменко О.І. та Савельева В.О. позов також не визнали, пояснивши, що ОСОБА_1 прибув на територію м.Ясинуватої в 1992 році і
вже мав статус учасника ліквідації наслідків на
ЧАЕС. В цьому ж році він пройшов перереєстрацію, і довідки, на недійсність яких посилається позивач, не були єдиною підставою
для проведення цієї перереєстрації. До управління було
надано цілий пакет документів, які перевірялись комісією і статус
ОСОБА_1, як чорнобильця, було підтверджено, тому ними дотримані
всі вимоги діючого законодавства при видачі відповідачеві
посвідчення особи, постраждалої внаслідок чорнобильської катастрофи.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, прокурора, дослідивши матеріали
адміністративної справи та матеріали наглядового провадження №72/2003р., надані Ясинуватською міжрайонною
прокуратурою, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до
ст.10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у
будь-яких роботах, пов»язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні
відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому
числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а
також тимчасово направлені або

3

відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження.

Крім того, відповідно до п.5 ст.11 Закону, потерпілими від Чорнобильської катастрофи вважаються особи, що працювали з моменту
аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох
місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на
роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов»язаними з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи,
що виконувалися за урядовими завданнями.

Відповідно до
п.п.«в» п.10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51 (далі
- Порядок), видача посвідчень інвалідам із числа
учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1,
щодо яких встановлено причинний зв»язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, проводиться на підставі довідки медико-соціальної
експертної комісії про встановлення
інвалідності відповідної групи, пов»язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

Судом
установлено, що згідно з довідкою від 12.06.91 р. (а.с.32),. ОСОБА_1 у 1987-1988 роках працював певний період
на будівництві мосту через Дніпро на
автошляху м.Славутич - ЧАЕС. За роботу в м.Славутич йому надавалися відпустки та вихідні дні, а також
виплачувались премії, про що свідчить архівна довідка від 22.12.2006 р.
(а.с.60).

Крім того, відповідно до довідок від 10.12.1986 р. та 27.05.1994 р.
(а.с.8,9), ОСОБА_1 з 29 травня по 30 червня 1986 року приймав участь в
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до довідки ВТЕК серії А 547489 від 14.06.1991р.
(а.с.48), йому встановлена друга група інвалідності, пов»язаної з ліквідацією
аварії на ЧАЕС.

Експертним висновком №363 від 12.06.1991р. (а.с.22,49) встановлено причинний зв»язок захворювання та інвалідності ОСОБА_1 з
роботами по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

На підставі зазначених документів ОСОБА_1 видано посвідчення особи, яка постраждала внаслідок чорнобильської
катастрофи (а.с.29).

Статус ОСОБА_1, як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, підтвердила Комісія із спірних питань визначення статусу
осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС , про що свідчить протокол №436 від 18.12.2003р.
(а.с.30-31).

Таким чином, суд вважає, що посвідчення ОСОБА_1 видано у відповідності до вимог діючого законодавства, і не вбачає
підстав для визнання його недійсним.

Доводи представника позивача стосовно того, що відповідач отримав статус учасника ліквідації аварії на ЧАЕС за фіктивними
довідками грунтуються на припущеннях та підозрі, які не
можуть бути підставою для задоволення позову, як не можуть бути такою підставою і відсутність наказів про призначення ОСОБА_1 монтажником на будівництво мосту через ріку Дніпро та
відомостей про участь особового складу військової частини
75147 у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС , на які також
посилається позивач (а.с.5,60, 72).

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні
перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини,
на яких грунтуються її вимоги.

Відповідно до
ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані , на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у розгляді справи, та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення

4

справи.

Той факт, що на розгляді Ясинуватської міжрайонної прокуратури знаходиться заява з приводу перевірки достовірності
документів, на підставі яких ОСОБА_1 отримав посвідчення, не є
належним доказом у справі, оскільки ніякого
процесуального документу, передбаченого ст.97 КПК України, з цього приводу ще не винесено, факт підроблення документів не
встановлений.

Оглядом наглядового провадження № 72/2003 встановлено, що питання перевірки
факту участі ОСОБА_1 в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС перевіряється додатково компетентними органами.

Відповідно до ч.1 ст.8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого ,
зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності
держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.4,5,7-11,159 - 163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Ясинуватської громадської організації «Союз Чорнобиль України» до ОСОБА_1, Головного управління праці та соціального захисту
населення Донецької облдержадміністрації та
Ясинуватського управління праці та захисту населення про визнання недійсним
посвідчення особи, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи,
-відмовити.

Постанову може
бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Ясинуватський
міськрайонний суд.

Заяву про апеляційне оскарження постанови суду може бути подано протягом
десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна
скарга на постанову суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або протягом
десяти днів з дня проголошення постанови
суду без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.