Справа № К-18923/06
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2007-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Мироненка О. В.,

Лиски Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Штульмана І. В.,

провівши
в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи
за скаргою ОСОБА_1 на дії Головного Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.
Сімферополя від 19 липня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим від 07 лютого 2006 року, -

В С
Т А Н
О В И
Л А :

Рішенням Київського районного суду м. Сімферополя від 19 липня 2005 року у
задоволенні скарги ОСОБА_1. відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 07 лютого 2006
року апеляційна скарга ОСОБА_1. відхилена, а рішення Київського районного суду м. Сімферополя від
19 липня 2005 року залишене без змін.

У касаційній скарзі на рішення Київського районного суду м. Сімферополя від
19 липня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від
07 лютого 2006 року ОСОБА_1. ставить питання про скасування судових рішень в
зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права
та ухвалення нового рішення про задоволення скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 2201
КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні скарги, суди першої та
апеляційної інстанції обґрунтовано виходили з того, що надбавка, передбачена п.
3 Указом Президента України № 926/96, не
є обов'язковою виплатою, залежить від наявності коштів на виплату грошового
забезпечення і встановлюється відносно кожної особи персонально.

Відповідно до п. 3 Указу Президента
України № 926/96 керівникам органів внутрішніх справ в межах асигнувань,
які виділяються на утримання цих органів, надано право встановлювати особам
рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які мають право на
пенсію за вислугою років у відповідності до законодавства і залишеним за їх
згодою і в інтересах справи на службі - щомісячну доплату в розмірі від 25 до
50 % суми пенсії, яка б могла бути їм нарахована.

Таким чином, суди дійшли вірного висновку щодо відмови у задоволенні
скарги, оскільки внаслідок відсутності достатнього фінансування у відповідності
до вимог Указу вищевказана надбавка позивачу наказом не призначалася, її розмір
не визначався і на момент звільнення вона не виплачувалася.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу
слід залишити без задоволення, оскільки судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної
скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись ст.ст.
2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У Х В А Л
И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського районного
суду м. Сімферополя від 19 липня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 07 лютого 2006 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст.. 237 КАС України.

Судді :

О.
В. Мироненко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

М.
О. Сорока

І.
В. Штульман