Справа № 2-а-1073/07
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2007-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
№2 -
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 серпня 2007
року

14:30

м. Вінниця

Вінницький окружний адміністративний суд

у складі:

головуючого - судді Сапальової Тетяни Валентинівни,

за участю секретаря судового засідання Галянт Ілони Миколаївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3до управління праці та
соціального захисту населення Шаргородської районної державної адміністрації
Вінницької області про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової
допомоги до 5 травня за 2004-2006 роки,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3звернулися до суду з вищезазначеними
позовними вимогами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі мають статус ветеранів війни:
учасників війни, інвалідів війни, та право на пільги, передбачені Законом
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме:
на виплату щорічної разової грошової допомоги у розмірі, що обчислюється з
мінімальної пенсії за віком. Виплату зазначеної допомоги здійснює управління
праці та соціального захисту населення Шаргородської районної державної
адміністрації Вінницької області за місцем проживання позивачів.

Позивачі
вважають, що виплата зазначеної допомоги у 2004 - 2006 роках проводилась всупереч вимогам Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині розміру
виплат.

У зв'язку з цим
позивачі звернулися до суду з позовними вимогами про стягнення недоплаченої
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня ветеранам війни.

Під час
попереднього судового засідання у справі, суд виконавши всі процесуальні дії,
передбачені ч. ч. 3,4 ст. 11 КАС України перейшов до судового розгляду справи.

У судове
засідання позивачі не з'явилися, надали суду письмові заяви, в яких
просять розглядати справу без їх участі,
свої позовні вимоги підтримують
повністю.

Відповідач в судове засідання не з'являвся, хоча був належним чином
повідомлений про час, дату і місце слухання справи, про причини неявки не
повідомив, заперечень на позов не надав.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення про причини
неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на
підставі наявних у ній доказів.

№2-а-1073/07

Враховуючи неявку представника відповідача, а
також відсутність поважних причин неявки представника відповідача, суд вважає
за можливе розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі
доказів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до
висновку, що позов не підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.

Судом у справі встановлено наступне.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 є інвалідами війни, що підтверджується відповідними посвідченнями (а.с. 4,
14), ОСОБА_3є учасником війни відповідно до
наданого у справі посвідчення ( а.с. 22) мають право на пільги, передбачені Законом
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Статтею
13 цього Закону щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова
допомога у розмірах: інвалідам І групи - десять мінімальних пенсій за віком; ІІ
групи - вісім мінімальних пенсій за віком.

Статтею
14 цього Закону передбачено, що учасникам війни щорічно
до 5 травня відповідного року виплачується разова грошова допомога у розмірі
трьох мінімальних пенсій за віком.

У зазначений позивачем період дія статей 12 - 15 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» призупинялася законами
України про Державний бюджет на відповідні роки в частині визначення розмірів
виплат вищезазначеної допомоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України
визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.

Згідно зі ст. 22 Бюджетного кодексу України розпорядник
бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у Законі
про Державний бюджет України чи рішенні про місцевий бюджет.

Статтею 23 Бюджетного кодексу України
передбачено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету
здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні
призначення встановлюються законом про державний бюджет України чи рішенням про
місцевий бюджет у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006
рік» у 2006 році розмір виплат щорічної разової грошової допомоги становив:
інвалідам війни ІІ групи - 330 гривень, інвалідам війни І групи - 400 гривень,
учасникам війни - 50 гривень.

Статтею 17-1 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначено, що щорічну
виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями
12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення
через відділення зв'язку або через установи банків.

Згідно з довідками, наданими управлінням праці та соціального захисту
населення Шаргородського районної
державної адміністрації, позивачам у цій справі як учасникам війни у 2006 році
разова грошова допомога до 5 травня була
виплачена у сумі 50 грн.;, інвалідам війни ІІ групи у 2006 році - 330 грн., інвалідам війни І групи
- 400 грн.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, у 2006 році управлінням праці і
соціального захисту населення Погребищенської районної державної адміністрації
була виплачена позивачам щорічна разова
грошова допомога, передбачена Законом України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», у розмірі, встановленому чинним у той період
Законом України «Про державний бюджет України».

Суд вважає, що органи праці і соціального захисту населення, здійснюючи
виплату грошової допомоги у розмірах,
встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», діяли
на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинними на час
проведення виплат законами України.

Стосовно вимог позивачів у частині
стягнення недоплачених сум щорічної разової грошової допомоги учасникам
війни за 2004-2005 р. р., суд приходить до висновку, що вони не підлягають
задоволенню з підстав пропущення строку звернення до суду в порядку
адміністративного судочинства.

Частиною 2 статті 99 КАС України встановлено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Виплати разової
грошової допомоги ветеранам війни здійснюються щорічно до 5 травня у порядку,
встановленому Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Кодекс адміністративного судочинства України набрав чинності з 1 вересня
2005 року. До набрання чинності
зазначеного Кодексу судовий захист
порушених органами влади прав здійснювався у порядку, передбаченому
Главою 31-А ЦПК України (1963 р.), статтею 248-5 якої передбачено двомісячний
строк звернення до суду.

Судові витрати
компенсуються за рахунок держави, оскільки позивачі від сплати судового збору звільнені відповідно до
ст. 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» та п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

З урахуванням вищевикладеного та
керуючись ч. 2 ст. 99, ст. 128, ст.ст. 158 - 163, 186, 254 КАС України,

постановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Відшкодування судових витрат віднести за рахунок держави.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з
дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заява про апеляційне
оскарження та апеляційна
скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через
суд першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя