Справа № К-2326/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною скаргою Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі м. Києва на рішення Солом'янського районного
суду м. Києва від 29 червня 2004 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від
19 серпня 2004 року у справі за скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на неправомірну
бездіяльність Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва
та Державної податкової адміністрації, -

встановила:

В червні 2004 року заявники
звернулися до суду із зазначеною скаргою, в якій вказували, що визначений їм
податковими органами ідентифікаційний код платника податків вони не сприймають
через релігійні переконання, але їх прохання про застосування до них
альтернативної форми обліку платників податків ДПІ у Солом'янському районі м.
Києва залишила без задоволення. У
зв'язку з цим скаржники просили суд визнати незаконною відмову податкового
органу щодо внесення відмітки до їх паспортів про право здійснювати будь-які
платежі без ідентифікаційного номеру та зобов'язати суб'єкта оскарження
поставити такі відмітки.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 29
червня 2004 року скаргу заявників було задоволено повністю та визнано
неправомірною бездіяльність ДПІ у Солом'янському районі м. Києва. Зобов'язано
податковий орган внести до паспорту скаржників відмітку про право здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного номеру. Зобов'язано ДПА України
виключити з державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів відомості про ідентифікаційні номери заявників.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва
від 19 серпня 2004 року частково задоволено апеляційну скаргу податкової
інспекції та виключено з резолютивної частини рішення суду першої інстанції
зобов'язання ДПА України щодо виключення відомостей про заявників з Державного
реєстру.

Не погоджуючись із постановленими
по справі судовими рішеннями, ДПІ у
Солом'янському районі м. Києва звернулася до Верховного Суду України з
касаційною скаргою в порядку визначеному ЦПК України 1963 року, в якій,
посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила
вказані судові рішення скасувати.

Листом Верховного Суду України від
10.10.2005 р. на підставі п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України зазначену касаційну скаргу зі справою
було передано до Вищого адміністративного суду України для вирішення в порядку
касаційного провадження.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 211 КАС України,
підставами касаційного оскарження судового
рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до частини 2 статті 1
Закону України «Про єдиний державний реєстр фізичних осіб - платників податків
та інших обов'язкових платежів» для осіб, які через релігійні та інші
переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номеру та офіційно
повідомляють про це відповідні державні органи, зберігають раніше встановлені
форми обліку платників податку та інших обов'язкових платежів. У паспортах
зазначених осіб робиться відмітка про
наявність в них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного
номеру.

За таких обставин, суди першої та
апеляційної інстанцій вірно виходили з того, що скаржники вправі, як платники
податків, обліковуватись не за ідентифікаційними номерами.

Посилання податкової інспекції в
касаційній скарзі на те, що законом не встановлено зобов'язаного суб'єкта щодо
реалізації положень даного Закону спростовується положенням ст. 5 вище
названого Закону, згідно якої реєстрація фізичних осіб-платників податків та
інших обов'язкових платежів проводиться державними податковими інспекціями по
районах, районах у містах і містах без районного поділу за місцем постійного
проживання платників, а для осіб які не мають постійного місця проживання в
Україні - за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта
оподаткування.

Таким чином, прийняті по справі
рішення в чинній частині відповідають нормам матеріального і процесуального
права.

Відповідно до ч.3 ст. 2201
КАС України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись
ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва - залишити без
задоволення, а ухвалу апеляційного суду м. Києва від 19 серпня 2004 року та
змінене нею рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 29 червня 2004
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її підписання та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених
ст. 237 КАС України.

Судді: