Справа № 22-а-318/07
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2007-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-й інст. Кирилюк Л.К.
Шевченківський районний суд м. Чернівці
Доповідач: Довгополов О.М.
Рядок статзвіту № 37
Справа № 22-а-318/07
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 червня 2007
року колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:
головуючого - судді Довгополова О.М.

суддів:
Любашевського В.П., Яворського І.О.

при
секретарі Ігнатищу М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на постанову
Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 лютого 2007 року, -

встановила:

Постановою
Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 лютого 2007 року частково
задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради про
визнання нечинним п. 3.1 рішення 8 сесії міської ради 5 скликання № 137 від 27
жовтня 2006 року, зобов'язання передати у власність земельну ділянку та
відшкодування моральної шкоди, визнано нечинним п. 3.1 рішення 8 сесії
Чернівецької міської ради 5 скликання від 27 жовтня 2006 року № 137 про відмову
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у наданні безоплатно у спільну сумісну власність земельної
ділянки по вул. Сторожинецькій № 93 м. Чернівці площею 0,1000 га для
будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд в зв'язку
з перспективою багатоповерхової забудови. Зобов'язано Чернівецьку міську раду
розглянути на черговому засіданні сесії заяви позивачів про передачу їм у
спільну сумісну власність вказаної земельної ділянки. В задоволенні позовних
вимог про зобов'язання міської ради передати їм у спільну сумісну власність
земельної ділянки та стягнення 1600 грн. моральної шкоди відмовлено за
безпідставністю.

Постанову суду
оскаржили ОСОБА_1, ОСОБА_2, просять змінити рішення суду в частині відмови в
задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача передати у спільну
сумісну власність земельну ділянку, стягнення моральної шкоди та понесених
витрат на юридичну допомогу.

Заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд
приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками будинку АДРЕСА_1,
який складається з двох квартир: НОМЕР_1, яка належить ОСОБА_2 на праві
власності, що підтверджується свідоцтвом про власність, виданим 29.03.1995 року
представництвом ФДМУ у м. Чернівці, та НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 на праві
власності згідно свідоцтва про право власності, виданого 27.06.1995 року представництвом
ФДМУ у м. Чернівці, що підтверджується копіями цих свідоцтв. Біля даного
будинку, згідно схематичного плану, знаходиться земельна ділянка площею 3016,0
кв. м., що перебуває у користуванні позивачів.

У серпні 2003
року позивачі звернулися із заявою до відповідача про надання дозволу на
виготовлення технічної документації по передачі їм у власність земельної
ділянки по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку і садівництва, після
чого ними була виготовлена і погоджена з відповідними службами технічна
документація та передана відповідачу, копія підтверджуючих документів
знаходиться у матеріалах справи (а.с. 10-16).

Рішенням
№ 768 від 07.07.2005 року 34 сесії Чернівецької міської ради ІV
скликання (пункт 35) позивачам було відмовлено у приватизації та оренді даної
земельної ділянки на підставі рішення 33 сесії Чернівецької міської ради ІV
скликання від 28.04.2005 року № 747, яким заборонено власникам будинків
оформлення документів на користування земельними ділянками, що знаходяться в
масиві забудови, обмеженому вулицями Червоноармійською, Сторожинецькою та
проспеком Незалежності м. Чернівці, що визначені для містобудівних потреб
згідно затвердженого проекту детального плану цієї території. Дане рішення
відповідача було оскарженим до суду і постановою Шевченківського районного суду
м. Чернівці від 01.06.2006 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного
суду Чернівецької області від 30.08.2006 року, п. 35 рішення 34 сесії
відповідача ІV скликання від 07.07.2005 року № 768 був визнаний нечинним,
а відповідача зобов'язано розглянути на черговому засіданні сесії заяви
позивачів про приватизацію земельної ділянки. Дане рішення визнане судом
нечинним з тих підстав, що на момент накладення заборони на передачу земельних
ділянок в користування громадянам рішення 33 сесії Чернівецької міської ради ІV
скликання від 28.04.2005 року № 747 та його опублікування у засобах масової
інформації 13.05.2005 року позивачами вже були оформлені та погоджені
відповідачем всі необхідні документи щодо приватизації земельної ділянки для
передачі їх на розгляд сесії ради і ніяких заперечень з боку відповідача щодо
даної приватизації не було. Проте, дане рішеня відповідача від 07.07.2005 року
було прийняте з порушенням строків розгляду заяв позивачів, передбачених ст. 118
ЗК України, що призвело до порушення їх законних права та інтересів. Отже,
посилання відповідача на рішення ради від 28.04.2005 року як на підставу
відмови у приватизації землі судом визнано необґрунтованим та таким, що
суперечить закону.

Згідно ч. 1 ст.
316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У ч. 1 ст. 2
Закону України «Про власність» зазначено, що право власності - це врегульовані
законом суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження
майном.

Суд
першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відмови у задоволенні
позовних вимог в частині зобов'язання відповідача передати позивачам у спільну
сумісну власність спірної земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,1000 га для
будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею
0,12 га для садівництва, оскільки відповідно до Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ЗК України таким правом наділений орган місцевого
самоврядування - відповідач шляхом прийняття відповідного рішення, тим самим
здійснюючи права власника.

Не
підлягає до задоволення апеляційна скарга й у частині неправильного висновку
суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної
шкоди, оскільки наявність такої жодним доказом в матеріалах справи не
підтверджена.

Проте,
суд залишив поза увагою позовну вимогу у частині стягнення понесених позивачами
витрат на правову (юридичну) допомогу, яка, згідно довідки (а.с. 39), підлягає
задоволенню.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та
процесуального права, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє
підтвердження, а тому постанова підлягає зміні, а апеляційна скарга частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 198, 201, 205, 207 КАС України, судова колегія, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2
задовольнити частково - стягнути з відповідача Чернівецької міської ради на
користь позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 1000,
00 (одна тисяча) грн. солідарно.

У задоволенні
позовних вимог про зобов'язання відповідача передати у спільну сумісну
власність позивачів земельну ділянку по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового
будинку і господарських будівель загальною площею 0,10 га, для садівництва -
загальною площею 0,12 га та стягнення моральної шкоди в сумі 1600, 00 грн.
відмовити.

Постанова
може бути оскаржена в касаційному порядку протягом місяця з часу набрання
законної сили шляхом подачі касаційної скарги до апеляційної інстанції.

Головуючий О.М.Довгополов

Судді
В.П.Любашевський

І.О.Яворський