Справа № 22-а-471/07
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2007-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-й інст. Крупінська С.С. Рядок
статзвіту № 36
Луцький міськрайонний суд Справа
№ 22-а-471/07
Справа № 22-а-19/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

04 вересня 2007 року колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі: головуючого - судді Довгополова О.М.

суддів:
Любашевського В.П., Яворського І.О.

при
секретарі Соколовській А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові
справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 на постанову
Луцького міськрайонного суду від 01 березня 2007 року, -

встановила:

Постановою Луцького міськрайонного суду від 01 березня 2007 року відмовлено
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до УМВС України у Волинській області про
визнання незаконними дій та стягнення належних виплат.

Постанову суду оскаржив представник позивача ОСОБА_1 з мотивів
неправильного застосування норм матеріального та процесуального права; суд
неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутності
позивача та представника відповідача, які належним чином повідомлені про час та
місце судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що
така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При
прийнятті оскаржуваної постанови в частині відмови в задоволенні позовних вимог
про стягнення компенсації за речове майно за оспорюваний період, суд першої
інстанції, дослідивши обставини справи, вірно застосував норми матеріального
права. Статтею 51 Бюджетного кодексу України передбачено, що розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та проводять
видатки тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Будь-які
зобов'язання, взяті без відповідних бюджетних асигнувань, не вважаються
бюджетними зобов'язаннями, витрати на покриття таких зобов'язань не можуть здійснюватися. Відповідно до п.5 Порядку складання,
розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних
установ, затвердженого постановою КМ України від 28.02.2002р. № 228,
встановлено, що установи мають право брати бюджетні зобов'язання та витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених
затвердженими кошторисами та планами асигнувань. За невиконання цих вимог
законодавством передбачена відповідальність.

Відмовляючи
в задоволенні позову щодо компенсації за продовольчий пайок за оспорюваний
період, виплата якого перебачена постановою КМ України № 426 від 29.03.2002 р.,
суд першої інстанції застосував положення Закону України «Про деякі заходи щодо
економії бюджетних коштів» від 17.02.2000р., тобто норму права, що має вищу
юридичну силу.

Вірним
є висновок суду і щодо відмови у задовленні позову в частині стягнення грошових
сум матеріальної допомоги, передбаченої п.2 Указу Президента України «Про умови
грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці
працівників органів внутрішніх справ» від 04.10.1996 року № 926/96. З
досліджених судом звітів вбачається, що фонд грошового забезпечення за
2000-2002р.р. Законами України про Державний бюджет на оспорювані періоди
встановлено, що керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників
та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення),
включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну
допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового утримання),
затверджених для бюджетних установ у кошторисах.

Порушень
норм процесуального права судом першої інстанції, що зазначено у апеляційній
скарзі, не встановлено.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що постанова суду першої
інстанції прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, а
тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення,
постанову Луцького міськрайонного суду від 01 березня 2007 року - без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом місяця з часу проголошення шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної
інстанції.

Головуючий
О.М.Довгополов

Судді
В.П. Любашевський

І.О.
Яворський