Справа № К-670/07
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:
Головуючого - судді Цуркана М.І.,
суддів: Амєліна С.Є., Харченка
В.В.,Юрченка В.В.,Ліпського Д.В.
секретар: Мудрицька Ю.В.
за участю позивача - ОСОБА_1. ,
представника відповідача - ОСОБА_2.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до
Державної інспекції по контролю за цінами в Одеській області про поновлення на
роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди за його касаційною скаргою на рішення
Приморського районного суду м.Одеси від 14 січня 2004 року та на ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 25 травня 2004 року ,-
У серпні 2003 року ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до Державної
інспекції по контролю за цінами в Одеській області про поновлення на роботі,
стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що з 4 жовтня 1995 року по 3
листопада 1995 року вона працювала на посаді головного державного інспектора по
контролю за цінами. На підставі п.7 ст.36 КЗпП України була звільнена. Своє
звільнення вважає незаконним.
Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 25 травня 2004 року залишено без змін рішення Приморського
районного суду м.Одеси від 14 січня 2004 року, яким позовні вимоги було
задоволено частково. Поновлено строк позовної давності. Змінено дату та причину
звільнення позивача, визнавши її звільнення з 23 листопада 1995 року на
підставі наказу №49 від 23 листопада 1995 року та п.1 ст.41 КЗпП України.
Стягнуто з відповідача на користь позивача моральна шкода в розмірі 1010 грн. В
іншій частині позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями, позивачка звернулася з
касаційною скаргою до Верховного суду України, який направив її разом зі
справою до Вищого адміністративного суду України.
В касаційній скарзі вона просить
скасувати зазначені судові рішення, ухвалити нове судове рішення про
задоволення позовних вимог, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій
порушили норми процесуального права, а саме : не були враховані обставини, що
мають важливе значення для справи.
доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши доводи касаційної скарги за
матеріалами справи , колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Судами
встановлено, що позивача наказом від 3 листопада 1995 року №49 була звільнена з
займаної посади на підставі п.7 ст.36 КЗпП України. Підставою припинення
трудового договору був вирок суду судової комісії з кримінальних справ
Одеського обласного суду від 19 липня 1996 року, який був скасований 3 жовтня
1996 року Верховним Судом України з направленням справи на додаткове
розслідування. 17 грудня 2002 року позивачка отримала постанову від 15 березня
2002 року органів досудового слідства про припинення кримінальної справи.
частково позовні вимоги та змінюючи дату та підстави звільнення позивачки з
займаної посади, суди виходили з того, що позивачка засуджена судом не була,
але причиною звільнення було одноразове грубе порушення трудових відносин.
Зазначене звільнення передбачено ч.1 ст.41 КЗпП України.
Судом
встановлено, що відповідно до висновків перевірки від 16 листопада 1995 року
позивач допустила одноразове грубе порушення трудових обов'язків, яке
виразилося у складанні акту з суттєвим
заниженням суми штрафних санкцій відносно ПП ОСОБА_3 та ПП ОСОБА_4.
суддів погоджується з такими висновками суду оскільки вони зроблені з
урахуванням всіх обставин у справі і підтверджені матеріалами справи.
те, що посилання касатора на порушення судами норм процесуального права не
знайшли свого підтвердження та те, що
судами повно та всебічно перевірені надані сторонами докази, дана їм
належна оцінка у рішеннях, які належним чином
мотивовані і за своїм змістом та формою відповідають вимогам матеріального та
процесуального закону, тому калегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 230 КАС України,
колегія суддів -

У Х В
А Л И Л А
:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити
без задоволення, а ухвалу апеляційного суду Одеської області від 25 травня 2004
року та рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14 січня 2004 року -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.ст. 237
КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ : М.І.
Цуркан

СУДДІ : С.Є.
Амєлін

В.В. Харченко

В.В.
Юрченко

Д.В. Ліпський