Справа № К-19382/06
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого

Цуркана М.І.

Суддів:

Амєліна С.Є.

Гуріна М.І.

Ліпського Д.В.

Юрченка В.В.

при секретарі судового засідання
Полинько Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській
області, Липоводолинського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Сумській області про
виплату грошової надбавки та перерахунок пенсії, яка переглядається за
касаційною скаргою ОСОБА_1. на ухвалу апеляційного суду Сумської області від 25
лютого 2004 року

у с т а н о в и л а :

У січні 2003 року ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до УМВС України в
Сумські області, Липоводолинського РВ УМВС України в Сумській області про
виплату грошової надбавки та перерахунок пенсії.

Зазначав, що з 10 жовтня 1998 року
йому призначена пенсія відповідно до
Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» без врахування
щомісячної надбавки у розмірі 32
відсотків до посадового окладу запровадженої
Указом Президента України від 4.10.19996 року №926/96 «Про умови
грошового забезпечення осіб рядового та начальницького складу та оплати праці
працівників органів внутрішніх справ».

Посилаючись на те, що згадана
надбавка виплачувалась з жовтня 1996 року по грудень 1997 року, а з цього часу
і до звільнення у жовтні 1998 року її виплата незаконно припинена - просив
стягнути заборгованість та, відповідно,
перерахувати розмір пенсії.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 7 листопад
2003 року, позов задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 25 лютого 2004 року рішення
суду першої інстанції скасовано, позовну заяву залишено без розгляду.

У поданій касаційній скарзі
ОСОБА_1., посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права, просить ухвалу останнього скасувати, а рішення суду
першої інстанції залишити в силі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції справа
розглянута у порядку позовного провадження.

Скасувавши рішення та залишивши
заяву ОСОБА_1. без розгляду, апеляційний суд виходив з того, що спірні
правовідносини підлягали вирішенню за
правилами Глави 31-А ЦПК України (тут і далі ЦПК 1963 року), а згідно статті 248-5 цього
Кодексу заява про оскарження
неправомірних дій відповідачів могла бути подана в двохмісячний строк, який
заявником порушено без поважних причин.

З такими висновками апеляційного суду
погодитись не можливо.

Так, дійсно, згідно з частиною 1
статті 248-1 ЦПК громадянин має право звернутися до суду (військовослужбовець -
до військового суду) із скаргою, якщо вважає, що рішенням, дією або
бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування,
посадової і службової особи порушено його права, свободи чи законні інтереси.

Статтею 248-2 ЦПК передбачено,
що до рішень, дій або бездіяльності, що
підлягають оскарженню, належать колегіальні і одноособові рішення, дії або
бездіяльність, у зв'язку з якими особа вважає, що:

порушено або порушуються її права,
свободи чи законні інтереси;

створено або створюються перепони
для реалізації нею своїх прав, свобод чи законних інтересів або що вжиті заходи
щодо реалізації її прав є недостатніми;

покладено на неї обов'язки, не
передбачені законом або передбачені законом, але без урахування конкретних
обставин, за яких ці обов'язки повинні покладатися, або що вони покладені не
уповноваженими на це особою чи органом;

її притягнено до відповідальності,
яку не передбачено законом, або до неї застосовано стягнення за відсутності
передбачених законом підстав, або неправомочною службовою особою чи органом.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1., ним оскаржені дії органів внутрішніх справ щодо перерахунку пенсії та заявлені
вимоги про визнання права на
отримання надбавки до грошового утримання, тобто позовні вимоги.

Таким чином, висновок апеляційного суду про
необхідність розгляду такої заяви
за правилами Глави 31-А ЦПК
України є помилковим, оскільки спір про
право розглядається у позовному провадженні.

За обставин, коли ухвалене у позовному провадженні рішення суду першої
інстанції, фактично, не перевірялось на
предмет відповідності закону, то ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню,
а справа направленню на новий апеляційний розгляд для виконання повноважень
суду апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 220, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Сумської області від 25 лютого 2004 року скасувати, а справу направити на новий
апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає, крім
як з підстав, у строк та у порядку визначеними статтями 237 - 239 КАС України.

Головуючий
М.І. Цуркан

Судді:
С.Є. Амєлін

М.І.Гурін

Д.В. Ліпський

В.В. Юрченко