Справа № К-8017/06
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2007-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ К-8017/06
ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня2007 року

м. Київ

Вищий адміністративн
ий суд України у складі колег
ії суддів:
головуючого судді-допові
дача Усенко Є.А.,
суддів: Бившевої Л.І., Кост
енка М.І., Федорова М.О., Шипулін
ої Т.М.
при секретарі
ГончаренкуР.С.

розглянувши у відкритому с
удовому засіданні

касаційну скаргу Спе
ціалізованої державної пода
ткової інспекції по роботі з
великими платниками податкі
в у м. Запоріжжі
на постановуЗапорізько
го апеляційного господарськ
ого судувід 16.06.2005 р.
у справі№ 18/65 господарськ
ого суду Запорізької області

за позовомСпеціалізова
ної державної податкової інс
пекції по роботі з великими п
латниками податків у м. Запор
іжжі
до акціонерного банку «М
еталург»
провизнання суми пода
ткового зобовязання з пода
тку на прибуток у розмірі 1204000,00
грн.

ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарсько
го суду Запорізької області
від 17.02.2005 р. в задоволенні позов
у СДПІ по роботі з великими пл
атниками податків у м. Запорі
жжі до АКБ «Металург» про виз
нання податкового зобовяз
ання за платежем з податку на
прибуток в сумі 1204200,00 грн., в тому
числі: 602100,00 грн. основний пла
тіж та 602100,00 грн. штрафні санк
ції, накладені на підставі пі
дпунктів 17.1.3, 17.1.6 пункту 17.1 ст.17 Зак
ону України «Про порядок пог
ашення зобовязань платник
ів податків перед бюджетами
та державними цільовими фонд
ами», визначеного податковим
повідомленням-рішенням цієї
ж СДПІ від 30.11.2004 р. № /0, відмовл
ено з посиланням на те, що підп
ункт 19.3.6 пункту 19.3 ст.19 Закону Укр
аїни «Про порядок погашення
зобовязань платників пода
тків перед бюджетами та держ
авними цільовими фондами», н
а підставі якого позивач, реа
лізуючи свої владні повноваж
ення, передбачені цим підпун
ктом, предявив позов, втрат
ив чинність з 12.01.2005 р., у звязку
з чим на дату вирішення судом
спору позивач таких повнова
жень не має.
Постановою Запорізького а
пеляційного господарського
суду від 16.06.2005 р. рішення суду пе
ршої інстанції залишене без
змін. При цьому суд апеляційн
ої інстанції виходив з того, щ
о позивач не довів відповідн
о до вимог абзацу першого під
пункту 1.20.8 пункту 1.20 ст.1 Закону У
країни «Про оподаткування пр
ибутку підприємств», що заро
бітна плата, визначена голов
і правління АКБ «Металург» з
гідно контракту від 12.07.2002 р. та д
одаткової угоди від 24.03.2003 р., не в
ідповідає рівню звичайних ці
н, а відтак і факт неправомірн
ості віднесення позивачем до
складу валових витрат в пода
тковому обліку з податку на п
рибуток за 2003 рік витрат на опл
ату праці голови правління б
анку в загальній сумі 2006946,43 грн.

Суд апеляційної інстанції
визнав помилковим висновок
суду першої інстанції про ві
дсутність у позивача повнова
жень на звернення до суду із з
азначеним позовом з огляду н
а те, що позов був предявлен
ий 23.12.2004 р., тобто в період дії під
пункту 19.3.6 пункту 19.3 ст.19 Закону У
країни «Про порядок погашенн
я зобовязань платників под
атків перед бюджетами та дер
жавними цільовими фондами».

В касаційній скарзі СДПІ по
роботі з великими платникам
и податків у м. Запоріжжі прос
ить скасувати ухвалені у спр
аві судові рішення та постан
овити нове рішення про задов
олення позову, посилаючись н
а порушення судом першої інс
танції підпункту 19.3.6 пункту 19.3 с
т.19 Закону України «Про порядо
к погашення зобовязань пла
тників податків перед бюджет
ами та державними цільовими
фондами», а судом апеляційно
ї інстанції підпунктів 1.20.1, 1.20.2, 1
.20.10 пункту 1.20 ст.1 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», пункту 4.3 ст.4 Зак
ону України «Про порядок пог
ашення зобовязань платник
ів податків перед бюджетами
та державними цільовими фонд
ами», пункту 8 Методики визнач
ення сум податкових зобовя
зань за непрямими методами, з
атвердженої постановою Кабі
нету Міністрів України від 27.0
5.2002 р. № 697, пункту 1 ст.80, ст.86 ГПК Укр
аїни.
Заперечуючи проти касацій
ної скарги, відповідач проси
ть залишити скаргу без задов
олення, вважаючи її необґрун
тованою.
Перевіривши правильність
застосування судами першої т
а апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуаль
ного права, юридичної оцінки
обставин справи, колегія суд
дів Вищого адміністративног
о суду України приходить до в
исновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню з та
ких підстав.
Судом встановлено, що факти
чною підставою для визначенн
я відповідачу податкового зо
бовязання за платежем з по
датку на прибуток в сумі 1204200,00 г
рн., в тому числі 602100,00 грн. осно
вний платіж та 602100,00 грн. штра
фні санкції, згідно податков
ого повідомлення-рішення СДП
І по роботі з великими платни
ками податків у м. Запоріжжі в
ід 30.11.2004 р. № /0 / форма «Н» /, визна
ння якого є предметом спору у
даній справі, слугував висно
вок контролюючого органу, ви
кладений в акті від 26.11.2004 р. про р
езультати планової перевірк
и дотримання вимог податково
го та валютного законодавств
а АКБ «Металург» за період з 01
.07.2001 р. по 31.12.2003 р., щодо завищення в
ідповідачем в податковому об
ліку за 2003 рік валових витрат н
а загальну суму 2006946,43 грн. внасл
ідок віднесення до валових в
итрат витрат на оплату праці
голови правління банку в заз
наченій сумі, виходячи з факт
ичних витрат, а не з рівня звич
айних цін. При цьому контролю
ючий орган виходив з вимог пі
дпункту 5.3.9 пункту 5.3 та підпунк
ту 5.6.1 пункту 5.6 ст.5 Закону Украї
ни «Про оподаткування прибут
ку підприємств» стосовно роз
міру винагород чи інших виді
в заохочень повязаним з пл
атником податку фізичним осо
бам, до яких згідно пункту 1.26 ст
. 1 цього Закону відноситься го
лова правління банку, в якому
такі винагороди чи інші види
заохочень платник податку м
ає право віднести на валові в
итрати.
Згідно підпункту 5.3.9 пункту 5
.3 ст.5 Закону України «Про опод
аткування прибутку підприєм
ств» не включаються до склад
у валових витрат витрати на в
иплату винагород або інших в
идів заохочень повязаним з
таким платником податку фіз
ичним чи юридичним особам у р
азі, якщо немає документальн
их доказів, що таку виплату аб
о заохочення було проведено
як компенсацію за фактично н
адану послугу / відпрацьован
ий час /. За наявності зазначен
их документальних доказів ві
днесенню до складу валових в
итрат підлягають фактичні су
ми виплат / заохочень /, але не б
ільші ніж суми, розраховані з
а звичайними цінами.
Підпунктом 5.6.1 пункту 5.6 цієї с
татті передбачено, що з ураху
ванням норм пункту 5.3 цієї ста
тті до складу валових витрат
платника податку відносятьс
я витрати на оплату праці фіз
ичних осіб, що перебувають у т
рудових відносинах з таким п
латником податку, які включа
ють витрати на виплату основ
ної і додаткової заробітної
плати та інших видів заохоче
нь і виплат, виходячи з тарифн
их ставок, у вигляді премій, за
охочень, відшкодувань вартос
ті товарів / робіт, послуг /, вит
рати на виплату авторських в
инагород та виплат за викона
ння робіт / послуг / згідно з до
говорами цивільно-правового
характеру, будь-які інші випл
ати в грошовій або натуральн
ій формі, встановлені за домо
вленістю сторін / крім сум мат
еріальної допомоги, які звіл
ьняються від оподаткування з
гідно з нормами закону, що рег
улює питання оподаткування д
оходів фізичних осіб /.
Відповідно до підпункту 1.20.10
пункту 1.20. ст.1 зазначеного Зак
ону донарахування податкови
х зобовязань платнику пода
тку податковим органом внасл
ідок визначення звичайних ці
н здійснюється за процедурою
, встановленою законом для на
рахування податкових зобов
язань за непрямими методами,
а для платників податку, визн
аних природними монополіста
ми згідно із законом, - також в
ідповідно до принципів регул
ювання цін, встановлених так
им законом.
Підпунктом 19.3.6 пункту 19.3 ст.19 З
акону України «Про порядок п
огашення зобовязань платн
иків податків перед бюджетам
и та державними цільовими фо
ндами», чинним до 12.01.2005 р., було вс
тановлено, що до 1 січня 2005 року
діє правило, за яким якщо плат
ник податків відмовляється у
згодити податкове зобовяз
ання, нараховане податковим
органом з використанням непр
ямого методу, податковий орг
ан зобовязаний звернутися
до суду з позовом про визнанн
я такої суми податкового зоб
овязання.
З огляду на те, що донарахув
ання відповідачу суми податк
ового зобовязання було зді
йснене контролюючим органом
внаслідок визначення звичай
ної ціни, а звернення останнь
ого до суду з позовом про визн
ання цієї суми податкового з
обовязання мало місце 23.12.2004 р
., суд апеляційної інстанції п
равильно визнав помилковим в
исновок суду першої інстанці
ї щодо відсутності у СДПІ по р
оботі з великими платниками
податків у м. Запоріжжі право
вих підстав для предявленн
я такої вимоги в суді.
Згідно підпункту 1.20.1 пункту
1.20 ст.1 Закону України «Про опод
аткування прибутку підприєм
ств» якщо цим пунктом не вста
новлено інше, звичайною вваж
ається ціна товарів / робіт, по
слуг /, визначена сторонами до
говору. Якщо не доведено звор
отне, вважається, що така звич
айна ціна відповідає рівню с
праведливих ринкових цін.
Для визначення звичайної ц
іни товару / робіт, послуг / вик
ористовується інформація пр
о укладені на момент продажу
такого товару / роботи, послуг
и / договори з ідентичними / од
норідними товарами / роботам
и, послугами /у співставних ум
овах. У разі, коли на відповідн
ому ринку товарів / робіт, посл
уг / не здійснюються операції
з ідентичними / у разі їх відс
утності однорідними / това
рами / роботами, послугами /, аб
о якщо неможливо визначити ї
х ціну через відсутність або
недоступність відповідної і
нформації, звичайною ціною в
важається ціна договору / абз
ац перший підпункту 1.20.2, підпун
кт 1.2.6 пункту 1.20 цієї статті /.
Поняття ідентичних та одно
рідних товарів / робіт, послуг
/ закріплено в абзацах четвер
тому та пятому підпункту 1.20
.1 пункту 1.20 ст. 1 Закону України «
Про оподаткування прибутку п
ідприємств» та визначається
як однаковість характерних
основних ознак / ідентичніст
ь / або як подібність характер
истик та схожість компоненті
в, що дозволяє виконувати одн
акові функції та / або / бути вз
аємозамінними / однорідність
/.
Відповідно до ст.94 Кодексу з
аконів про працю України, ст.1
Закону України «Про оплату п
раці» розмір оплати праці за
лежить від складності та умо
в виконуваної працівником ро
боти, його професійно-ділови
х якостей, результатів праці
працівника та господарської
діяльності підприємства і н
е обмежується максимальним р
озміром.
Визначаючи звичайну ціну, з
якої відповідачу донарахова
ні податкові зобовязання у
спірній сумі, позивач виходи
в з рівня заробітної плати го
лів правління трьох банків, р
озташованих в м. Запоріжжя / АК
Б «Індустріалбанк», АБ «Авто
зазбанк», АБ «Муніципальний»
/, повноваження голів правлін
ня яких згідно з їх статутами
аналогічні повноваженням го
лови правління АКБ «Металург
», а також із обовязкових дл
я голів правління всіх банкі
в, діючих на Україні, кваліфік
аційних вимог, встановлених
ст.42 Закону України «Про банки
і банківську діяльність» та
Положенням про порядок вида
чі банкам ліцензій, письмови
х дозволів та ліцензій на вик
онання окремих операцій, зат
вердженим постановою Правлі
ння Національного банку Укра
їни від 17.07.2001 р. № 275, зареєстрован
им в Міністерстві юстиції Ук
раїни 21.08.2001 р. за № 730/5921.
Разом з тим, з огляду на поло
ження ст.94 Кодексу законів про
працю України, ст.1 Закону Укр
аїни «Про оплату праці» осно
воположними критеріями при в
изначенні працівнику заробі
тної плати є, зокрема складні
сть виконуваної роботи, проф
есійно-ділові якості працівн
ика, / кваліфікація, компетент
ність, тривалість роботи на з
айманій посаді, досвід робот
и /, фінансово-господарські по
казники діяльності підприєм
ства та особистий внесок пра
цівника в їх досягнення.
Ці критерії контролюючим о
рганом до уваги взяті не були
, так само, як і не були взяті в р
ахунок фінансово-господарсь
кі показники діяльності АКБ
«Металург», обсяг здійснюван
их ним банківських операцій
в порівнянні з іншими банків
ськими установами, в тому чис
лі з вище вказаними.
За відсутності врахування
зазначених критеріїв не мож
уть бути визнані ідентичними
чи однорідними трудові функ
ції, як обєкти оплати зароб
ітною платою за трудовим дог
овором, а заробітна плата, вст
ановлена працівнику без врах
ування цих критеріїв, не може
визначатися звичайною ціною
трудової функції.
Відповідно до підпункту 1.20.8
пункту 1.20 ст.1 Закону України «П
ро оподаткування прибутку пі
дприємств» обовязок довед
ення того, що ціна договору не
відповідає рівню звичайної
ціни у випадках, визначених ц
им Законом, покладається на п
одатковий орган у порядку, вс
тановленому законом.
Враховуючи викладене, суд а
пеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
недоведеність позивачем в с
удовому процесі невідповідн
ості розміру заробітної плат
и голови правління АКБ «Мета
лург» рівню звичайних цін, а в
ідтак і про відсутність зако
нних підстав для визнання ви
значеної відповідачу контро
люючим органом суми податков
ого зобовязання з податку
на прибуток.
Доводи касаційної скарги н
е впливають на правильність
висновку суду апеляційної ін
станції щодо прав і обовяз
ків сторін у справі.

Керуючись ст.ст. 220, 223, 224, 230, 231 Коде
ксу адміністративного судоч
инства України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Спец
іалізованої державної подат
кової інспекції по роботі з в
еликими платниками податків
у м. Запоріжжі залишити без за
доволення, а постанову Запор
ізького апеляційного господ
арського судувід 16.06.2005 р.
без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення,
але може бути переглянута Ве
рховним Судом України з підс
тав та в порядку, передбачени
х статтями 236-238 Кодексу адмініс
тративного судочинства Укра
їни.

Головуючий

Усенко Є.А.

Судді

Бившева Л.І.

Костенко М.І.

Федоров М.О.

Шипуліна Т.М.

З оригіналом згідно
Суддя
Усенко Є.А.