Справа № 22А-0283/2007р.
Суддя: Корзаченко І.Ф.
Дата ухвалення: 2007-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22А-0283/2007 р. Головуючий в 1 інстанції Борисова Л.Б.
Категорія 13 Доповідач Корзаченко І.Ф.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2007 року колегія судової палати в цивільних справах

Апеляційного
суду Київської області в складі:

головуючого Лащенка В.Д.

суддів Корзаченко І.Ф., Червінко К.С.

при секретарі
Левочко І.Я.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Києві адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, Борівської селищної ради на
постанову Фастівського міськрайонного суду від 28 листопада 2006 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до Борівської селищної ради,
третя особа - ОСОБА_1 про визнання незаконними рішень сесії
селищної ради та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У серпні 2006 року
ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом
до Борівської селищної ради про визнання незаконними рішень сесії селищної
ради та відшкодування збитків. Позов обґрунтовував тим, що рішеннями сесії
Борівської селищної ради від 16 вересня 2004 року та від 12 липня 2005 року
ОСОБА_1, яка є власницею 1/2 частини будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1, передано у приватну власність 720
кв.м, присадибної земельної ділянки. Вказаними рішеннями не враховано, що йому належить 1/2 частина
будинку і що він має право на половину земельної
ділянки, загальний розмір якої становить 901 кв.м. При складенні акта погодження
меж від 4 листопада 2004 року він не був присутнім і підпис на акті не ставив. Позивач просив визнати незаконним
рішення Борівської селищної ради від 13 липня 2005 року про передачу
ОСОБА_1 у власність 720 кв.м, земельної ділянки та стягнути з Борівської
селищної ради 15000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Постановою Фастівського міськрайонного суду від 28 листопада 2006 року
позов задоволено частково. Постановлено визнати такими, що не відповідають вимогам закону та скасувати рішення сесії Борівської
селищної ради від 12 липня 2005 року та від 16 вересня
2004-року в частині передачі в безоплатну власність ОСОБА_1
земельної ділянки площею 720 кв.м. В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 та Борівська селищна рада просять скасувати
постанову суду про визнання незаконними рішень селищної ради з підстав
неповного з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального і
процесуального права.

Апеляційні скарги необхідно задоволити з таких підстав.

Задовольняючи
позов, суд виходив з того, що земельна ділянка розміром 901 кв.м, перебуває у спільному користуванні сторін, які мають право на
ділянку пропорційно належним їм часткам у праві власності на будинок.
Оскаржуваними рішеннями частина земельної ділянки розміром 720 кв.м, передана
ОСОБА_1 в порядку приватизації незаконно, з порушенням прав ОСОБА_2 та порядку приватизації.

З висновками суду не можна погодитись, оскільки вони не грунтуються на законі
та матеріалах справи.

З матеріалів
справи вбачаєься, що позивачу ОСОБА_2 належить 1/4 частина будинку по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на
спадщину від 19 березня 1974 року та 1/4 частина цього будинку на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду
від 30 березня 2005 року.

Відповідачці
ОСОБА_1 належить 1/2 частина вказаного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину від 3
грудня 2003 року.

Відповідно до
ст.ст. 16, 20, 22 Земельного кодексу Української РСР 1970 року відведення земельних ділянок провадилось на
підставі рішення виконавчих комітетів місцевих рад. Право
землекористування засвідчувалося державними актами на право користування
землею. Приступати до користуваня наданою земельною
ділянкою до встановлення меж ділянки в натурі заборонялося.

Відповідно до
ст.ст. 19, 22, 23 Земельного кодексу України 1990 року надання земельних
ділянок у селищі міського типу здійснювалося селищними радами. Право землекористування засвідчувалося державними актами на
право користування землею. Право користування наданою земельною ділянкою
виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки
в натурі.

Позивач
посилався на те, що право землекористування перейшло до нього від попередніх власників 1/2 частини
будинку. Проте, позивач не надав рішень виконкому чи селишної ради про надання
в користування земельної ділянки йому чи будь-кому із попередніх
власників будинку, актів про відведення ділянки в натурі чи державних актів на право користування землею і не посилався
на їх наявність. За таких обставин висновок суду про наявність у
позивача права користування земельною
ділянкою не можна визнати обгрунтованим.

Відповідачка також не надала названих документів, які б підтверджували наявність
у неї права користування земельною ділянкою.

Рішеннями Борівської селищної ради від 16 вересня 2004 року та 12 липня 2005
року ОСОБА_1 передана у власність земельна ділянка розміром 720 кв.м, для обслуговування жилого будинку.
Підставами передачі в рішеннях зазначені ст.ст. 81, 116, 118, 120, 121
Земельного кодексу. Зазначені норми передбачають як приватизацію земельних
ділянок, які перебувають у користуванні
громадян, так і одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної
власності.

Оскільки ОСОБА_1 не мала в
користуванні земельної* ділянки, то передача
ділянки ій у власність повинна провадитись шляхом надання із земель державної
чи комунальної власності.

У рішеннях Борівської селищної ради від 16 вересня 2004 року та 12 липня
2005 року не зазначено, що ОСОБА_1 передається у власність ділянка, яка
перебувала в її користуванні. Тому колегія суддів вважає, що ділянка надана у власність
ОСОБА_1 із земель комунальної власності.

З урахуванням наведеного оскаржуваними рішеннями селищної ради права позивача
не порушені.

Оскільки постанова суду не грунтується на законі та матеріалах справи, її необхідно скасувати в частині спору про визнання
незаконними рішень сесії селищної ради і ухвалити в цій
частині спору нову постанову про відмову в позові.

На підставі ст.ст. 116 ЗК України, керуючись ст.ст. 202, 207 КАС України, колегія,-

постановила:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Борівської селищної ради задоволити.

Постанову Фастівського міськрайонного суду від 28 листопада 2006 року
скасувати в частині спору про визнання незаконними рішень сесії селищної ради скасувати
і ухвалити в цій частині спору нову постанову.

ОСОБА_2 відмовити в позові до Борівської селищної ради про визнання
незаконними рішень сесії селищної ради.

В іншій частині постанову суду
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення постанови в
повному обсязі.