Справа № 22а-772/07
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2007-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа
№ - 22а -772/2007 р. Головуючий у 1
інстанції Зайцев А.В. Суддя
доповідач Ситников О.Ф.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11
червня 2007 року.
м. Київ.

Київський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

Головуючого:
Ситникова
О.Ф.,

Суддів: Бистрик
Г.М., Бєлової
Л.В.,

при
секретарі: Пустільнік
К.А.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною
скаргою відповідача головного управління праці та соціального захисту населення
Житомирської обласної державної адміністрації на постанову Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської області від 25 грудня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до головного управління праці та соціального захисту населення
Житомирської обласної державної адміністрації про проведення перерахунку
разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій, виплати недоплаченої суми
за минулий час, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою
Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.12.2006 року позов ОСОБА_1 -
задоволено частково.

Не
погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач звернулося з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що вказана постанова суду не відповідає вимогам
матеріального права, а тому просило скасувати зазначену постанову і ухвалити
нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Заперечень
на апеляційну скаргу відповідач а до суду апеляційної інстанції від інших осіб
не надійшло.

Перевіривши
в письмовому провадженні матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої
інстанції посилався на те, що відповідно до рішення Конституційного Суду
України № 20-рп/2004 від 01.12.2004 року визнано такими, що не відповідають
Конституції України (конституційності) положення ч.2,3,4 ст. 78 та ст. 44 Закону України «Про державний
бюджет України на 2004 рік», яким встановлені обмеження щодо виплати щорічної
разової допомоги відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», тому відповідно до ст.. 152 Конституції України
положення законів України «Про державний бюджет України на 2005 та 2005 рік»,
щодо обмеження виплати щорічної разової допомоги відповідно до Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не можуть бути
застосовані до даних правовідносин.

Проте з такими висновками суду не можна
погодитися оскільки вони не відповідають вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. 92, 96 Конституції
України виключно законом встановлюється Державний бюджет України, який
затверджується щорічно, і який підлягає обов'язковому виконанню на всій
території України.

Крім того, відповідно до вимог ст.. 95
Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове
спрямування цих видатків.

Згідно
з ч. 2 ст. 4 Бюджетного Кодексу України при здійсненні бюджетного процесу в
Україні положення нормативно-правових актів застосовуються лише в частині, в
якій вони не суперечать положенням Конституції України, цього Кодексу та закону
про Державний бюджет України.

Відповідно до вимог ст.152 Конституції
України закони, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня
ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Положення ст. 34 Закону України «Про
державний бюджет України на 2005 рік» та ст. 30 Закону України «Про державний
бюджет України на 2006 рік» в Конституційному Суді України на предмет
конституційності не розглядалися, тому вони не втратили своєї чинності.

Вищевказаним рішенням Конституційного Суду
України № 20-рп/2004 від 01.12.2004 року визнано неконституційним положення ст.
44 Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік», тому аналогія
закону або права до цих правовідносин застосовувати не припустимо.

За таких обставин судова колегія вважає, що у
суду першої інстанції не було законних підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_1, ГУПСЗН Житомирської обласної державної
адміністрації діяло на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та
законами України.

Оскільки
порушення судом норм матеріального та процесуального права призвели до
неправильного вирішення справи, тому воно відповідно до вимог ст. 202 КАС
України підлягає скасуванню з постановленням нового рішення по справі, згідно з
яким у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 159,160, 198, 205, 207
КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу головного управління праці
та соціального захисту населення Житомирської облдержадміністрації -
задовольнити.

Постанову Бердичівського
міськрайонного суду Житомирської області від 25.12.2006 року скасувати та постановити по справі нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_1 до головного
управління праці та соціального захисту населення Житомирської
облдержадміністрації про стягнення невиплаченої разової щорічної грошової
допомоги як учаснику бойових дій - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної
сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого
адміністративного Суду України протягом одного місяця з дня набрання законної
сили.

Головуючий:

Судді: