Справа № 22а-199/07
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №
суддя у 1-ій
статобліку - 38 інстанції - Антонюк О.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7
червня 2007 року
м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого -
Поплавського В.Ю.(доповідач)

суддів -
Уханенка С.А., Мартиненка О.В.,

при секретарі -
Портненко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державного казначейства України

на постанову Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1
до міністерства юстиції України, департаменту державної виконавчої служби
міністерства юстиції України, відділу примусового виконання рішень департаменту
державної виконавчої служби міністерства юстиції України, державного
казначейства України про визнання незаконними дій, зобов'язання провести певні
дії та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

20 листопада 2006
року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом
до відповідачів про визнання незаконними дій, зобов'язанні провести
певні дії та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що з секретаріату
Президента України надійшла до міністерства юстиції України його скарга від 12
грудня 2005 року. В цій скарзі він вимагає виконати окрему ухвалу суду про
зобов'язання з'явитися по виклику до суду начальника Дніпропетровського
обласного управління юстиції, а також розглянути належним чином скаргу від 14
жовтня 2005 року. Проте, міністерство юстиції України направило скаргу до
департаменту ДВС, а той в свою чергу, направив її до самої виконавчої служби,
тобто скарга не розглядалася уповноваженим на те органом, переадресовувалася і
по суті не вирішена.

З такими діями він не погодився і тому 15 березня, 27
травня, 24 і 27 липня 2006 року направляв скарги з вимогами належним чином
розглянути його скарги і виконати окрему ухвалу суду, але вказані скарги
переадресовувалися нищестоящим органам, не направлялися копії скарг в
прокуратуру в частині повідомлень про злочини, не приймалися належні заходи
реагування по цим скаргам, не поверталися прикладені до цих скарг додатки і
документи, тобто скарги розглядалися не належно, не об'єктивно, не всебічно, не
своєчасно.

Просив усунути
допущені порушення законодавства і зобов'язати державне казначейство
України виплатити йому
з держбюджету в відшкодування моральної шкоди 7000 грн.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2007 року вищезазначені вимоги було задоволено. Суд
зобов'язав міністерство юстиції України, департамент державної
виконавчої служби міністерства юстиції України, відділ примусового виконання
рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України

Розглянути належним чином, об'єктивно, всебічно,
своєчасно скарги ОСОБА_1 від 12 грудня 2006 року, 15 березня, 27 травня, 24 і
27 липня 2006 року, направити копії вказаних скарг в прокуратуру в частині
повідомлень про злочини, прийняти належні заходи реагування по цим скаргам,
повернути заявнику прикладені до цих скарг документи. Суд зобов'язав Державне казначейство України виплатити з
бюджету країни на користь позивача 7000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

В апеляційній скарзі Державне казначейство
України просило скасувати постанову та ухвалити нову про відмову в задоволені
позову, оскільки вважає, що відсутні будь-які законні підстави для задоволення
таких вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість
ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити,
постанову суду скасувати і постановити нову з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що ОСОБА_1 12 грудня 2005 року та 15 березня 2006 року в черговий
раз звернувся із скаргою до Секретаріату Президента України відносно подій які
відбуваються щодо розгляду справ за його зверненнями в різних судах. Вкотре він
просив притягнути до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
ОСОБА_5 за неналежне виконання судових рішень де він є стягувачем. Також просив
прийняти заходи щодо виконання окремої ухвали суду яка зобов'язала особисту
явку в судове засідання ОСОБА_2 - начальника управління юстиції в
Дніпропетровській області (а.с.18-28).

Оскільки скарга стосувалася виконання рішень
суду, вона для належного розгляду була надіслана до Державної виконавчої служби
Дніпропетровської області. 20 квітня 2006 року останнім була надана відповідь
(а.с.29).

Скарги ОСОБА_1 від 27 травня, 24 і 27 липня 2006 року
стосувалися незгоди зі змістом відповіді та зазначалося на необхідність
розгляду його скарг саме вищестоящими органами.

Відповідно до ст.ст.4,12 Закону України „Про звернення
громадян" до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені,
належать такі у сфері управлінської діяльності, в наслідок яких: порушено права
і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди
для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно
покладено на громадянина які-небудь обов'язки або його незаконно притягнуто з
відповідальності. Дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і
скарг громадян, встановлений кримінально-процесуальним, цивільно-процесуальним,
трудовим законодавством і законодавством про захист економічної конкуренції.

Приймаючи адміністративний позов до
розгляду, районний суд не з'ясував, що виниклі обставини стосуються виконання
рішення суду про стягнення моральної шкоди на користь позивача, а також
виконання окремої ухвали суду. Данні правовідносини віднесені до компетенції
державного виконавчої служби, а також суду в частині виконання окремої ухвали.

Таким чином,
районний суд не з'ясував, чи можливе поєднання в одному провадженні
питань виконання рішення суду у цивільній справі з іншими вимогами, які позивач
пов'язує з порушенням Закону України „Про звернення громадян", про
відшкодування моральної шкоди Державним казначейством України, яке не приймало
рішень і не вчиняло дій або бездіяльності, зазначених у позові.

Відповідно до
тексту наданих позивачем скарг з якими він постійно та почергово звертається до
різних держаних органів, вбачається, що є відповідні судові рішення розглянуті
за нормами Цивільно-процессуального кодексу України різних судових інстанцій,
по деяким із них ще не завершився процес перегляду та остаточного вирішення.

ОСОБА_1 також
звертається до суду і з вимогами про визнання дій судового виконавця, по
виконанню рішень які набрали законної сили, стосовно стягнення моральної шкоди
з Державного казначейства України незаконними або порушення кримінальних справ
щодо посадових осіб.

Події які
дають підстави ОСОБА_1 для чергових звернень до суду викладені в рішенні
Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2005 року про
стягнення на користь позивача з Державного казначейства 208,50 грн. (а.с.17).

Згідно зі
ст.282-286 ЦПК України на постанови державних виконавців при виконанні судових рішень, ухвалених за нормами ЦПК, подаються скарги, які
розглядаються з участю державного виконавця в порядку цивільного судочинства.

Ст.16 ЦПК України та ст.21 КАС
України не допускають об'єднання в одне провадження вимог, які належить
розглядати в порядку різного судочинства.

Згідно з ч.1 ст.211 ЦПК України
(ч.І ст.166 КАС України) суд, виявивши під час розгляду справи порушення
закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним органам для
вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про
житі заходи суд повідомляється не пізніше одного місяця після надходження
окремої хвали.

Таким чином, зобов'язання надавати
громадянам таке повідомлення відносно виконання окремої ухвали діюче
законодавство не передбачає та не наділяє їх правом контролю за виконанням
таких ухвал, оскільки вони не є суб'єктами процесуальних повноважень щодо
вирішення цих питань, на які норми Закону України „Про звернення громадян"
поширюватися не можуть.

Між тим, районний суд наведені
обставини та норми закону залишив без уваги, в порушення вимог ст.161 КАС
України не встановив і не зазначив у рішенні ознак та категорій звернень
ОСОБА_1, не визначився з тим, чи поширюються на спірні правовідносини норми
Закону України «Про звернення громадян», не встановив якими конкретно діями або
рішеннями відповідачів заподіяно йому шкоду, які права, законні інтереси чи
свободи ОСОБА_1 було порушено, та необґрунтовано задовольнив пов'язані з
розглядом окремої ухвали суду його позовні вимоги на підставі вказаних норм
закону.

Крім того, не підлягають задоволеню
і вимоги щодо належного, об'єктивного та всебічно розгляду скарг, направлення
їх копій в прокуратуру в частині повідомлень про злочини, прийняття належних
заходів реагування по цим скаргам, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на
законі, а мають під собою підґрунтя у будь-який спосіб розпочати чергову судову
справу з метою отримати з держбюджету гроші.

При таких обставинах, постанова
суду, як ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права,
підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні
заявлених позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст. 198, ч.4 ст.202 КАС України, колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу Державного
казначейства України задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 19 лютого 2007 року скасувати.

В задоволені вимог ОСОБА_1 до міністерство юстиції
України, департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України,
відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби
міністерства юстиції України про зобов'язання розглянути належним чином,
об'єктивно, всебічно, своєчасно скарги ОСОБА_1 від 12 грудня 2006 року, 15
березня, 27 травня, 24 і 27 липня 2006 року, та направити копії вказаних скарг
в прокуратуру в частині повідомлень про злочини, прийняти належні заходи
реагування по цим скаргам, повернути заявнику прикладені до цих скарг
документи, стягнення з Державне
казначейство України 7000 грн. на відшкодування моральної шкоди - відмовити.

На постанову може бути подана
касаційна скарга до Вищого Адміністративного Суду України протягом одного
місяця з моменту проголошення.

Суддя: