Справа № 2-а-9008/07
Суддя: Сторчак В.Ю.
Дата ухвалення: 2007-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Вінниця, вул. Островського, 14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня
2007 року
Справа № 2-а-9008/07

за позовом

ОСОБА_1

до

Вінницької митниці

про

Про визнання незаконним та скасування наказу, та
поновлення на роботі

Суддя В. Сторчак

при
секретарі судового засідання А.Чернюк, за участю представників сторін:

позивач:

ОСОБА_1

від відповідача:

Мавроді Р.Ф.

СУТЬ СПОРУ:

До
Вінницького окружного адміністративного суду подано адміністративний позов
ОСОБА_1 про визнання незаконним та
скасування наказу та поновлення на роботі.

В
обґрунтування позовних вимог позивач
пояснює наступне: 28
квітня 2007 року наказом НОМЕР_1 т. в. о. Начальника вінницької митниці на нього було накладено дисциплінарне стягнення у
вигляді звільнення з роботи, з посади
ІНФОРМАЦІЯ_1 ніби за недбале
виконання службових обов'язків, безініціативність при визначенні митної
вартості товарів на підставі п.1ст. 28, ст.35 Дисциплінарного статуту митної служби про що було внесено запис у
трудову книжку.

Позивач вважає що його притягнуто до
дисциплінарної
відповідальності та звільнено
незаконно, з порушенням законодавства, вважає що свої службові обов'язки
виконував у відповідності з вимогами нормативно-правових актів України та
посадової інструкції.

В зв'язку з цим, позивач звернувся до суду за
захистом своїх порушених прав.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги, що
викладені в позові підтримав, та просив позов задовольнити.

Відповідач заперечує проти даного позову, та
просила відмовити в його задоволенні, мотивуючи обставинами, викладеними в
письмових запереченнях, що долучені до матеріалів справи.

Заслухавши
пояснення учасників процесу, перевіривши доводи і оцінивши подані сторонами
докази, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2007 року наказом НОМЕР_1 т. в. о.
Начальника вінницької митниці на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у
вигляді звільнення з роботи, з посади
ІНФОРМАЦІЯ_1 за недбале виконання
службових обов'язків, безініціативність при визначенні митної вартості товарів
на підставі п.1ст. 28, ст.35 Дисциплінарного статуту митної служби про що було внесено запис у трудову книжку.

Проте, з даним наказом погодитися не можна
виходячи з наведеного.

Як вказано у наказі підставою для його видачі став
акт службового
розслідування від 26 квітня 2007 року.

З пояснень позивача вбачається, що
проведене службове розслідування відповідно наказу НОМЕР_2 від 05.03.2007 р., та подальше звільнення позивача є
незаконним таким що проведене з грубим
порушенням ПКМУ № 950 від 13.06.2000 р." Про затвердження Порядку проведення службових розслідувань стосовно державних службовців" та
Наказу ДМСУ N 408 від 29.07.2002 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України
15 серпня 2002 р. за N 665/6953 "Про
затвердження Порядку проведення службових розслідувань у митних органах
України", дії керівництва Вінницької митниці по звільненню фахівців
митниці незаконними та такими що порушують права позивача, з наступних причин:

по перше - невідомо які нормативні
акти порушені та
які збитки понесла
Держава внаслідок дій позивача;

по
друге - пункти акту № 2 суперечать один одному не поодинокі фрази:

- п.1
"комісія не в
змозі провести перевірку у
повному обсязі наприклад технічних паспортів, оскільки їх оригінали відсутні"
довідкова література на яку посилається робоча
група ДМСУ не є обов'язковою",

- п.2 Встановити факти внесення у акти неправдивих даних,
не представляється можливим ", посилається на те що у
більшість паспортів внесені зміни які не суперечать
п.6.5.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України та Фонду
державного майна України від 24.11.2003 N 142/5/2092 , вивчивши документи
значну міру відповідальності несуть посадові особи прикордонних митниць, що
внесло непорозуміння у роботу працівників Вінницької митниці, не доведено вчинення виправлення паспортів на
території України та співробітниками
митниці"

- п.3 також нічого
не доведено " комісія не в змозі довести и причетність працівників до фальсифікації техпаспортів з метою
зменшення митних платежів за митне оформлення
ТЗ", але комісія "не може" встановити і причетних осіб - представників окремих фірм, перевізників , не опитані експерти які
проводили оцінку ТЗ.

Комісія лише припускає, а не доводить, що в тому випадку, якщо б тип кузова був «ізотермічний», то по результатам
проведеної "незалежної оцінки" - згідно з висновками експертів НДЕКЦ, були б встановлені
недобори платежів на загальну суму 28 506,72
грн., і на підставі цього твердження,
висловленого у ймовірній формі
(оскільки у цьому ж акті вказується на неможливість проведення переогляду та
перерахування митної вартості оформлених ТЗ).

В акті службового розслідування вказано, що хоча
позивач і діяв в межах повноважень, визначених
п.3. 1.1 Положення про відділ контролю митної вартості Вінницької митниці та п.25 наказу ДМСУ від
20.04.2005 року № 314 але як значено в
акті " Така практика не є позитивною.
Вона дає можливість посадовим особам уникати
відповідальності за неналежне виконання службових обов'язків. Таким чином безініціативність можна також
трактувати, як недбале виконання ними службових
обов'язків" Іншими словами дії позивача
в межах закону, відповідно пунктів нормативних актів, зі слів
комісії є негативною практикою.

Такі висновки повністю суперечать ст.2
Дисциплінарного статуту митної служби
України в якій зазначено, що посадові особи митної служби особисто виконують покладені на них службові обов'язки.
Делегування своїх обов'язків іншим
посадовим особам, так само як і
виконання службових обов'язків інших посадових осіб митної
служби, у випадках не передбачених
цим статутом, Митним Кодексом України
та іншими законами
України, є порушенням службової
дисципліни.

В судовому засіданні не знайшло свого
підтвердження які саме дії ОСОБА_1 слід вважати такими, які можуть
кваліфікуватися як недбале виконання службових обов'язків.

Також позивачем
не порушено вимоги ст.265 Митного Кодексу України, так як порядок та умови декларування митної визначається
Кабінетом Міністрів України. Декларантом
було подано повний пакет документів, заявлені відомості в яких були підтвердженні при митному огляді, митна вартість відповідала
рівню цінової інформації цінової бази ДМСУ. Вінницька митниця подавала кожен
день звіт щодо ціни ТЗ що проходили митне
оформлення до Управління митної вартості ДМСУ, з боку якого не було
звернень що до невідповідності рівню цін загальноукраїнським в бік заниження на
Вінницькій митниці. В акті службового
розслідування немає посилань що позивач порушив будь який нормативний акт Кабінету міністрів України.

При чому ВМД № НОМЕР_3 була оформлена 03.05.2006
року, службове розслідування
розпочато 05.03.2007 року, акт службового розслідування
складено 26 квітня 2007 року, таким чином порушено вимоги п.25 ст.25,т.37 Дисциплінарного статуту, а саме строки
накладання стягнень, дисциплінарні
стягнення застосовуються керівниками митних органів безпосередньо після
виявлення правопорушень, але не пізніше одного місяця від дня їх виявлення і
шести місяців від дня їх вчинення, як видно з часу оформлення ВМД пройшло більше шести місяців.

Разом з тим, для проведення митних оглядів
автомобілів позивач не залучався, митний огляд проводили особи до посадових обов'язків
яких безпосередньо відноситься ця форма
митного контролю при чому кожен автомобіль оглядався за участю працівників Служби по боротьбі з
контрабандою та митними правопорушеннями Вінницької митниці.

Заявлена митна вартість перевірялась позивачем згідно поданих до митного оформлення
документів та їх копій завірених штампами інспекторів ВМО № 2 та печатками і підписами декларантів в комплексі на
підставі відомостей унесених до ВМД , товаросупровідних документів, експертних висновків експертів-товарознавців , що мають відповідні ліцензії
дозволи Мін'юсту України та Фонду державного майна
України, на підставі відомостей зазначених у актах митного огляду, що не суперечить наказу Вінницької митниці
№ 191 від 06.06.2006 р. „ Про
затвердження Порядку здійснення митного контролю і митного оформлення товарів з застосуванням ВМД на Вінницькій митниці,
наказу ДМСУ № 685 від 13.10.2003 р.
"Про затвердження Порядку роботи відділу контролю митної вартості регіональної митниці, відділу контролю
митної вартості та номенклатури митниці
при вирішенні питань визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України"
зареєстрованого у Мінюсті 4.10.2003 р. За № 969/8290. пункт 2.7. За відсутності
в базі даних цінової інформації відомостей про вартість певного товару
(предмета), на підставі яких визначається
його митна вартість, можна поряд з іншими джерелами інформації, використовуються митними органами, користуватися
інформацією спеціалізованих
експертних організацій, які мають відповідні повноваження та несуть відповідальність за підготовлені висновки
згідно з чинним законодавством. Що в тому числі передбачено наказом ДМСУ від
13.10.2006 р. № 885, відповідно до
якого Управлінню митної вартості ДМСУ було надано вказівку забезпечити до 15.12.2006 р. затвердження
методичних рекомендацій щодо контролю
правильності визначення митної вартості транспортних засобів вузлів та агрегатів, але до цього часу ці рекомендації не
затвердженні та не доведені митницям
до виконання.

Згідно до ст.23 Закону України «Про дисциплінарний
статут митної служби України», за вчинення дисциплінарних правопорушень до
посадових осіб митної служби можуть бути застосовані такі види дисциплінарних
стягнень:

-зауваження,

- догана,

- затримання на період до одного року присвоєння
чергового спеціального звання,

- пониження у спеціальному званні на один ступінь,

- попередження про неповну службову відповідність,

- звільнення з митного органу.

Відповідно до п.27 Закону України «Про
дисциплінарний статут митної служби України», дисциплінарне стягнення має
відповідати тяжкості вчиненого дисциплінарного правопорушення та ступеню вини
особи. При визначенні виду стягнення керівник митного органу повинен
враховувати характер правопорушення, обставини, за яких воно було вчинене,
попередню поведінку посадової особи, її ставлення до служби і стаж роботи в
митних органах.

Більш того, позивач був звільнений з митних органів
згідно наказу НОМЕР_1 від 28.04.2007 р., всупереч вимогам
законодавства України про працю, його було звільнено
під час перебування на лікарняному, що є порушенням ст. 40 КЗПП України, оскільки не допускається звільнення
працівника з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у
період перебування працівника у відпустці (копії лікарняних знаходяться
у матеріалах справи).

Також у наказі НОМЕР_1 від 28.04.2007 року про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності відсутні будь - які посилання на норми законодавства про працю, зокрема зазначенням
статей КЗПП України на підставі яких позивача було звільнено.

При розгляді адміністративної справи з'ясовано, що
ОСОБА_1 за період роботи в митних
органах не притягувався до дисциплінарної відповідальності, про що було
підтверджено і в судовому засіданні представником відповідача. Крім того в
матеріалах справи міститься подяка Голови митної служби О.Б.Єгорова за
особистий вклад у виконання завдань, поставлених перед митною службою із
захисту економічних інтересів України, ініціативність і сумлінне виконання
обов'язків о, тобто за період роботи позивач зарекомендував себе з позитивної
сторони.

Згідно до наказу т.в.о. начальника Вінницької
митниці №НОМЕР_1 від 28.04.2007р. ОСОБА_1
звільнений з посади відповідно до ч. 1 п. 28 Закону України «Про Дисциплінарний статут митної служби України», яка
передбачає звільнення посадової особи митної служби може мати місце в разі порушення нею вимог законів та
інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи, що призвело до заподіяння матеріальних збитків державі, територіальній
громаді, юридичним чи фізичним особам.

Як вбачається з пояснень представника відповідача,
матеріальні збитки державі нанесені позивачем
мотивовані на основі висновків спеціаліста науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України у
Вінницькій області від 24.04.2007 року, згідно яких, митна вартість
автомобілів, що були оглянуті ОСОБА_1, могла б становити більшою, замість вказаної у ВМД. Зі слів
представника відповідача ОСОБА_1 допустив визначення вказаної митної вартості значно
нижче. Однак, при детальному вивченні
вказаного питання було встановлено, що при проведенні експертизи пробіг автомобілів встановлено з позначкою 0 км/год:, в
зв'язку з чим збільшується митна вартість автомобіля. З боку представника
відповідача пояснень з даного питання не надійшло,
та не було спростовано дану обставину.

Також, в судовому засіданні представником
відповідача не доведено яке ж саме дисциплінарне правопорушення було в діях
ОСОБА_1 та яка його ступень вини. Не доведено і те, що позивач прямо причетний до вказаних
недоліків, що викладені у акті службового
розслідування.

З огляду на вищенаведене, суд не вбачає в діях
позивача причинного прямого зв'язку з матеріальними збитками державі.

Відповідно до п. 37 Закону України «Про
Дисциплінарний статут митної служби України», дисциплінарні стягнення застосовуються
керівниками митних органів безпосередньо після
виявлення дисциплінарних правопорушень, але не пізніше одного місяця від дня виявлення і шести місяців від дня їх
вчинення.

У разі проведення в межах шести місяців з дня
вчинення правопорушення службового
розслідування щодо посадової особи митної служби, яка вчинила дисциплінарне правопорушення, днем його виявлення
вважається день підписання акта службового розслідування.

На підставі ч. 2 п. 25 Закону України «Про
Дисциплінарний статут митної служби України»,
обставинами, що виключають
можливість застосування дисциплінарних стягнень є
закінчення шестимісячного строку
від дня вчинення
дисциплінарного правопорушення. ,

Як вбачається з матеріалів справи та зі змісту самої
позовної заяви позивачем було допущено
дисциплінарний проступок при митному оформлені транспортних засобів. Однак з
моменту їх оформлення пройшло більше шести місяців, так як вказані ВМД оформлялись відповідно
03 травня 2006 року. Оскільки, з часу
оформлення декларації пройшло більше шести місяців, в даному випадку
дисциплінарне стягнення накладено бути не може.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи
державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб,
що передбачені
Конституцією України.

Відповідно
до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти позову.

Суд,
згідно ст.86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи,
що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та
матеріалам справи, а отже підлягають
задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 70,71, 79, 86, 128, 158, 162,
163,167,186,255,256, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати
протиправним та скасувати наказ т.в.о. начальника Вінницької митниці НОМЕР_1
від 28 квітня 2007 року в частині
звільнення ОСОБА_1 з посади
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати
Вінницьку митницю поновити ОСОБА_1 на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 з 28.04.2007 року.

Стягнути
з Вінницької митниці на користь ОСОБА_1
сплатити заробітну плату ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 28.04.2007 року

Постанову в частині поновлення на
роботі ОСОБА_1 на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 допустити до негайного виконання.

Копію постанови направити сторонам
по справі.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду
першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з
дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження
та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя