Справа № 22а-336/2007р.
Суддя: Кочеткова І.В.
Дата ухвалення: 2007-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-336 / 2007р. Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 15 " лютого 2007 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого:
Кочеткової І.В.,

Суддів: Крилової
О.В.,

Бондаря М.С. При секретарі:
Череватій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці,
соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської

міської ради на
постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 грудня 2006 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці, соціального захисту та
житлових субсидій Мелітопольської міської ради про стягнення недоплаченої
одноразової щорічної допомоги учаснику війни та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006 року ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до Управління праці, соціального захисту та
житлових субсидій Мелітопольської міської ради про стягнення недоплаченої
одноразової щорічної допомоги учаснику війни та моральної шкоди.

В позовній заяві
зазначала, що вона є учасником війни. Відповідно до ст. 14 Закону України
"Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту" їй, як
учаснику війни, щорічно до 05
травня повинна надаватися разова грошова допомога у розмірі трьох
мінімальних пенсій за віком. Але всупереч вимогам ст. 2 Закону України
"Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту" та п.
З ст. 2 Конституції
України, призначена грошова допомога за 2004
- 2006 роки виплачувалась не в повному обсязі. Загальна сума
недоплати становить 2746
грн. 07 коп. та 2000 грн. моральної
шкоди.

Посилаючись на
порушення її права на виплату, просила суд стягнути з відповідачів щорічну
разову допомогу за період 2004-2006
роки, як учаснику війни в розмірі 2746
грн. 07 коп. та 2000 грн. моральної
шкоди.

Постановою
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 грудня 2006 року адміністративний
позов задоволено часткове.

2

Стягнуто з
Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської
міської ради на користь позивача разову грошову допомогу у розмірі 946 грн. за 2006 рік. В іншій
частині позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій
Мелітопольської міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову суду та
ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши
доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд
апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без
змін.

Відповідно ст. 200 КАС України
підставами для цього є визнання судом апеляційної інстанції того, що суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

В частині
незадоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь
сум грошової допомоги, які вона вважає недоплаченими за 2004-2005 роки рішення
суду першої інстанції є таким, що відповідає нормам матеріального та
процесуального права з наступних підстав.

Право позивача
на передбачені законодавством пільги зазначено безпосередньо в її посвідчені
серії НОМЕР_1 (а.с. 5). Позивач не
заперечує, що вона щорічно отримувала грошову допомогу до 5 травня в
розмірах згідно Законів України про державний бюджет на поточні роки і,
відповідно весь цей час достовірно знала, які саме суми вона отримує. Проте,
позивач до 2006 року не
заявляла про порушення її прав на отримання грошової допомоги.

Про поновлення строку для звернення до суду позивач не
просила.

Відповідач
просив застосувати правові наслідки пропущення строку звернення до суду і
відмовити в задоволенні вимог за період 2004
- 2006 років з цих підстав.

Суд першої
інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування ч.
1 ст. 100 КАС України і
відмовив в цій частині позовних вимог в зв'язку з пропущенням строку звернення
до суду.

Відносно
позовних вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 946 грн. разової
грошової допомоги за 2006
рік, як учаснику війни, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку
про їх задоволення.

В цій частині позовних
вимог апеляційний суд приходить до висновку про їх невідповідність діючому
законодавству, а тому постанова суду першої інстанції в цій частині має бути
скасована і постановлена нова про відмову в задоволенні позову.

Так, згідно п. З
ч. 1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд
апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно ст. 202 КАС України
підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або
питання.

Розглядаючи цю
частину позову суд першої інстанції не дотримався вимог ст. 2 КАС України, яка
вказує, що у справах щодо оскарження дій та бездіяльності суб'єктів владних
повноважень суд перевіряє, чи вчинені вони на підставі, у межах та у спосіб, що
передбачені законодавством України, з використанням повноваження з метою, з якою
це повноваження надано, обгрунтовано, неупереджено, добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед законом, своєчасно.

3

Необхідно
зазначити, що ст. 17-1 Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
передбачає, що щорічну грошову виплату разової грошової допомоги до 5 травня, в
розмірах, передбачених ст.ст. 12-16
цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Одночасно
Законом України від 25 грудня 1998 року „Про
внесення змін до Закону України ,Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" визначено, що порядок виплати разової грошової
допомоги ветеранам війни визначається Кабінетом Міністрів України, який має
щорічно у проекті Державного бюджету України передбачати цільові кошти,
необхідні для виплати разової грошової допомоги ветеранам війни.

18 лютого 2004 року Кабінетом
Міністрів України за №
177 прийнято Постанову „Про забезпечення щорічної виплати разової грошової
допомоги, передбаченої Законом України ,Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у якій, зокрема,
зазначено, що з метою реалізації положень ст. 17-1 вказаного Закону Міністерство фінансів і Державне
казначейство забезпечують щороку до 10
квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для
виплати цієї разової грошової допомоги у розмірах, установлених законом про
державний бюджет на відповідний рік, і для подальшого перерахування їх місцевим
органам праці та соціального захисту населення.

За змістом ст. 21 Бюджетного
Кодексу України органи соціального захисту не мають власних коштів, а є лише
розпорядниками бюджетних коштів. Кошти бюджету, які отримують фізичні особи,
надаються їм лише через розпорядника бюджетних коштів

Відповідно
ст.ст. 87, 89 Бюджетного
Кодексу України до видатків, які здійснюють з Державного бюджету України
належать державні програми соціальної допомоги, зокрема, щорічна разова грошова
допомога ветеранам війни (ст. 87
БК України).

Окрім
викладеного необхідно взяти до уваги, що відповідно до п. 18 ст. 77 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2006
рік" на цей рік зупинено дію ч. 5
ст. 14 Закону
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги учасникам
війни.

Таким чином, під
час апеляційного розгляду справи встановлено, що органи соціального захисту при
виплаті вищезазначених коштів діяли відповідно до законодавства, а тому немає
передбачених законом підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 167,198,200,202,205,206
КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій
Мелітопольської міської ради задовольнити частково.

Постанову
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 грудня 2006 року по цій
справі в частині задоволення позовних вимог скасувати та постановити нову
наступного змісту:

„Відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці, соціального захисту та
житлових субсидій Мелітопольської міської ради про стягнення недоплаченої
одноразової щорічної допомоги учаснику війни за 2006 рік в сумі 946
грн."

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова
набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.

Головуючий:
Судді: