Справа № 2а-7/2007р.
Суддя: Кузнецов А.В.
Дата ухвалення: 2007-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2а-7/2007 р. ПОСТАНОВА
5 березня 2007 року Кременчуцький
районний суд Полтавської області
головуючого судді Кузнецова А.В.
при секретарі Харченко Ю.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Кременчук справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини А 1546 про стягнення
грошової компенсації за невидане речове майно,
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - військової
стягнення грошової компенсації за невидане речове майно, з урахуванням індексу
інфляції, в сумі 5988 грн. 10 коп. та 3000 грн. моральної
шкоди, мотивуючі, що з 31.05.1993
року по 12.12.2003 року
проходив військову службу на посаді начальника стартового відділення -начальника
обслуги стартової батареї ракетного дивізіону, до звільнення в запас у зв'язку
з скороченням штатів. За час служби йому, всупереч вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України
"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей" речове майно не видавалось або грошова компенсація замість нього не
виплачувалась, з посиланням на ст. 2
Закону України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів",
яким призупинено дію попереднього Закону. Однак вважає, що наведене суперечить
ч. З ст. 22 Конституції
України, оскільки допущено звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод,
тому просить стягнути заборгованість та моральну шкоду, пов'язану з скрутним
матеріальним становищем, позбавленням можливості оздоровитись та придбати
необхідні речі, застосування додаткових зусиль для організації свого життя.
В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги в повному обсязі, представник відповідача позов не
визнав і пояснив, що речове майно не видавалась та грошова компенсація за нього
не нараховувалась на підставі ст. 2
Закону України від 17.02.2000
року "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів", якою
призупинено дію ч. 2 ст. 9 Закону України " Про соціальний
та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Вислухавши сторони та дослідивши
матеріали справи, судом з'ясовано, що ОСОБА_1 з 31 травня 1993
року по 12 грудня 2003 року проходив
службу у військовій частині А-1546
на посаді начальника стартового відділення - начальника обслуги стартової батареї ракетного дивізіону
і відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України
"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей", має право на одержання за рахунок держави речового майна або за
його бажанням грошової компенсації. Відповідно до довідки в/ч А-1546 сума
заборгованості становить 4289
Однак, з початку служби і по день звільнення з військової частини позивачу
ОСОБА_1речове майно не видавалося, грошова компенсація замість нього не
нараховувалась і не виплачувалась, з посиланням на ст. 2 Закону України
"Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів", якою призупинено
дію ч. 2 ст. 9 Закону України " Про соціальний
та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Вирішуючи спір суд вважає за необхідне застосувати норми
Конституції України та спеціальний закон -
Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей" від 20
змінами і доповненнями, з наступних підстав.
Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України №
9 від 01.11.1996 року,
суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь - якого закону з
точки зору його відповідності Конституції, яка має найвищу юридичну силу, а її
норми є нормами прямої дії і в усіх випадках застосовувати Конституцію, як акт
прямої дії, коли закон, який був прийнятий після введення в дію Конституції
Згідно ч. З с 22 Конституції
України, зазначено, що при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних
законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Частиною 2 ст. 9 Закону України
"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей" надано військовослужбовцям право на одержання за рахунок держави
речового майна і продовольчих пайків або за бажанням військовослужбовця грошову
компенсацію замість них.
Тому, застосування Закону України
"Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від 17.02.2000 року, який був
прийнятий після введення в дію Конституції, призведе до звуження змісту та
обсягу існуючих прав військовослужбовців, суперечить Конституції і не може бути
застосований при вирішенні даного спору.
Таким чином дії відповідача щодо
відмови виплатити ОСОБА_1грошову
компенсацію за речове майно є незаконними, а позов в частині стягнення суми
заборгованості з урахуванням індексу інфляції в розмірі 5988
грн. 10 коп. (4289,47 х 139,6%): 100%) підлягає до
Позовні вимоги в частині стягнення
моральної шкоди обґрунтовані позивачем ОСОБА_1 І.Б. судовому засіданні,
частково знайшли своє підтвердження, оскільки доведено, що невидача позивачу
речового майна за весь час проходження служби змусила його вишукувати додаткові
матеріальні кошти для придбання необхідних речей, а невиплата грошової
компенсації поставила його в скрутне матеріальне становище, позбавила
можливості реалізувати свої наміри та бажання. Все це негативно вплинуло на
моральний стан позивача ОСОБА_1 та вимагало від нього додаткових зусиль для
організації життя. Розмір завданої моральної шкоди суд визначає у сумі 1000 грн.
Відповідно до ст. 100 КАС України
заява про пропущення строку звернення до суду сторонами не подавалась.
Крім того з відповідача підлягає до
стягнення судовий збір в рахунок держави в сумі 51 грн.
Керуючись ст. 22 Конституції
України, ст. 1167 ЦК України,
Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та
членів їх сімей", ст.ст.10,11,
209, 212,214, 215, 218, 224, 225, 226 ЦПК України, суд ,
Позов задоволити частково.
Стягнути з військової частини А-1546 на користь
тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім/ грн. 10
коп. компенсації за невидане речове майно з врахуванням індексу інфляції та
заподіяної моральної шкоди, а всього 6988
/ шість тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім / гривень 10
В іншій частині адміністративного позову відмовити.
Стягнути з військової частини А-1546 на користь
держави судовий збір в сумі 51
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до адміністративного суду Полтавської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів
апеляційної скарги.

Головуючий

суддя Кузнецов А.В.