Справа № 22а-116/07р.
Суддя: Лисенко П.П.
Дата ухвалення: 2007-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №22а-116 / 07 р. Суддя по 1 -й інстанції: Олефір М.В.
Категорія 29 Доповідач
апеляційного суду: Кутова Т.З.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2007 року судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Лисенка
П.П., суддів Кутової Т.З., Данилової О.О.,

при секретарі
судового засідання Гапєєвій Т.В.,

за
участю позивача ОСОБА_1,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну
справу за апеляційною скаргою

Державної
податкової інспекції (далі - ДПІ) у Баштанському районі

Миколаївської області

на постанову Баштанського районного суду Миколаївської області від 29
листопада 2006 p.,
ухвалену за позовом ОСОБА_1 до ДПІ у Баштанському районі Миколаївської
області про визнання нечинним податкового повідомлення,

встановила:

В листопаді 2006 р.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ДПІ у
Баштанському районі Миколаївській області про визнання нечинним податкового
повідомлення від ІНФОРМАЦІЯ_1 яким нараховано та покладено на нього обов'язок
сплатити 13% податку на дохід зі спадщини, яка складається із земельної частки
(паю).

Позивач свої вимоги мотивував тим, що після смерті його батька ОСОБА_2, він
як спадкоємець першої черги отримав свідоцтво про право власності на спадкове
майно, яке складається з права на земельну частку (пай). Проте посадові особи
відповідача безпідставно направили йому зазначене податкове повідомлення, яке
суперечить діючому законодавству.

Вважаючи себе власником нерухомого спадкового майна, яке за ст. 13 Закону
України «Про додаток з доходів фізичних осіб» оподатковується за нульовою
ставкою, позивач просив визнати вказане повідомлення нечинним.

Постановою Баштанського районного суду Миколаївської
області від 29 листопада 2006 р. позов ОСОБА_1 задоволено. Податкове
повідомлення ДПІ у баштанському районі Миколаївської області від ІНФОРМАЦІЯ_1,
яким зобов'язано ОСОБА_1 сплатити податок на доход від спадщини, визнано
нечинним.

В апеляційній скарзі ДПІ у Баштанському районі
Миколаївської області просить постанову суду першої інстанції скасувати як
незаконну.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, дослідивши
докази та перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої*
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
із наступних підстав.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм
належну оцінку, перевірив їх доказами, які надали сторони, і прийшов до
обґрунтованого висновку, що порядок оподаткування доходу, отриманого платником
податку внаслідок прийняття ним у спадщину майна, регламентується ст. 13 Закону
України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 р. (з
наступними змінами і доповненнями) (далі - Закон).

Згідно ст.ст. 13., 13.2.1 Закону при отриманні у спадщину об'єкта
нерухомого майна членом сім'ї першого ступеня споріднення об'єкт спадщини
оподатковується за нульовою ставкою.

В зв'язку з чим на підставі п.п.1.п.2 ст. 162 КАС України, суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив вимоги позивача, оскільки він, як син
спадкодавця, отримав в спадщину частку в нерухомому майні.

Посилання апелянта на те, що право на земельну частку (пай) є правом
корпоративним, є наслідком помилкового тлумачення закону.

Так, ст. 167 ГК України та п. 1.8 ст. 1 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємства» визначено, що корпоративні права - це права особи,
частка якої визначається в статному фонді (майні) господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації
та активів у разі її ліквідації відповідно до закону, а також інші
правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Отже, право на земельну частку (пай) не є корпоративним правом фізичної
особи або іншим об'єктом комерційної власності, оскільки воно не визначає права
такого власника на частку у статутному фонді господарської організації та не
встановлює його прав на участь в управлінні підприємством і на отримання частки
прибутку.

За таких обставин судова колегія вважає, що оскаржена постанова ухвалена з
дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому підстав для її
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.
198, 200, 205,206 КАС України, колегія судців

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ДПІ у Баштанському районі Миколаївської області залишити без
задоволення, а постанову
Баштанського районного суду Миколаївської області від 29
листопада 2006 р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня її проголошення.