Справа № 2а-1175
Суддя: Попова О.Г.
Дата ухвалення: 2007-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №2а-1175

Категорія 36

12 вересня 2007
року м. Житомир

Житомирський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Попової О.Г.

при
секретарі Снігірьовій О.С.

з участю
позивача та представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до військової частини А-3091 про визнання дій командування в/ч
А-3091 незаконними та стягнення грошової компенсації замість речового майна,
невиданого до 11.03.2000 року і речового майна (або його грошової вартості
),невиданого після 11.03.2000 року -

встановив:

ОСОБА_1
звернувся з адміністративним позовом до Житомирського окружного
адміністративного суду посилаючись на те, що відповідач в порушення Закону України “Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей” (2011-12) (Відомості Верховної Ради
України, 1992 р., N 15, ст. 190) у виплаті грошової компенсації за належне
речове майно та у видачі речового майна (або його вартості) йому відмовив.
Позивач вважає відмову військової частини незаконною, такою, що суперечить
нормам Конституції України ч.2 ст.17 якої передбачено, що Держава забезпечує
соціальний захист громадян України, які знаходяться на службі в Збройних силах України і інших військових
формуваннях, а також членів їх сімей»
Просить суд позов задовольнити, стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію замість належного
речового майна за період до 11.03.2000 року в сумі 2191,69 грн. та за період
з11.03.2000 року по 27.12.2004 рік в сумі 3722,60 грн.

У судовому
засіданні позивач позов підтримав повністю з вищевказаних мотивів.

Представник
відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Подав суду
заперечення та пояснив, що, згідно діючого законодавства позивач не має права
на одержання компенсації за не отримане речове майно.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення
позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню
з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у в/ч
А-0600 в місті Бердичеві. Відповідно до наказу Міністра Оборони України від
20.12.2004 року НОМЕР_1 та командира в/ч А-3091, яка стала правонаступником в./
А-0600, від 27.12.2004 року за НОМЕР_2 він був звільнений з військової служби в
запас у зв”язку зі скороченням штатів. Речовим майном у встановленому порядку
він не забезпечувався.

Відповідно до
ст.9 Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» в редакції, яка була
чинною на час виникнення спірних правовідносин, держава гарантує
військовослужбовцям матеріальне і інше забезпечення у розмірах, що стимулюють
заінтересованість громадян України у військовій службі. Військовослужбовці
одержували за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі
пайки або за бажанням військовослужбовців грошову компенсацію замість
них. Порядок і розміри грошового та матеріального забезпечення
військовослужбовців та компенсації замість речового майна і продовольчих пайків
встановлюється Кабінетом Міністрів України з урахуванням коефіцієнта індексації
грошових доходів.

Проте, статтею 2
Закону України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від
17.02.2000р. №1459/3, з 11.03.2000 року була призупинена
дія частини другої статті 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей” в частині одержання військовослужбовцями
продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та
замість речового майна (за винятком військовослужбовців Міністерства оборони
України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної
прикордонної служби України, Управління державної охорони та Головного
управління внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України, що
використовують цивільний одяг, який зашифровує особу та відомчу належність
військовослужбовців).

За таких обставин позивач має право на отримання грошової компенсації за речове майно, яке він не отримав до 10.03.
2000 року.

Отже ОСОБА_1 має право на отримання грошової компенсації за речове майно
лише за період до 11.03.2000 року, а за період після 11.03.2000 року і по час
звільнення зі служби права на таку компенсацію він не має.

Відповідно до довідки-розрахунку № 15 розмір заборгованості по компенсації
за речове майно, яка підлягає стягненню, становить 2191 грн. 69 коп.

Керуючись
Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей», Законом України «Про деяки заходи щодо економії
бюджетних коштів”, ст.ст. 94, 158 - 163, 167, 254 КАС України,

постановив:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з
військової частини А-3091 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію
за речове майно у розмірі 2191,69 грн.

В задоволенні
решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Постанова
Житомирського окружного адміністративного суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження.

Постанова може
бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня її проголошення і
подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Cуддя