Справа № К-20120
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2007-04-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого:

Харченка В.В.

Суддів:

Гончар Л.Я.

Васильченко Н.В.

Чалого С.Я.

Матолича С.В.

при секретарі : Кулеші А.О.

з участю представників
Державної податкової інспекції в Надвірнянському районі
Івано-Франківської області ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за касаційною скаргою ДПІ
в Надвірнянському районі Івано-Франківської області (правонаступник
Надвірнянської об'єднаної державної податкової інспекції) на постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 29 березня 2006 року у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурсна компанія» до
Надвірнянської об'єднаної державної податкової інспекції про визнання
недійсними податкових повідомлень - рішень, -

в
с т а н о в и л а :

ТОВ «Ресурсна компанія» звернулося до суду з позовом до Надвірнянської об'єднаної державної
податкової інспекції про визнання недійсними податкових повідомлень - рішень
НОМЕР_1 та НОМЕР_2, другої податкової вимоги НОМЕР_3 та рішення НОМЕР_4.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.06.05 справа передана
на новий розгляд в частині позовних вимог щодо визнання недійсними податкових повідомлень - рішень НОМЕР_1 та НОМЕР_2, другої податкової
вимоги НОМЕР_3, рішення НОМЕР_4.

Позовні вимоги у позові та заяві про доповнення позовних вимог, що подана в
судовому засіданні 28.10.04 року, про уточнення та доповнення позовних вимог
від 13.10.05 року мотивовані порушенням порядку проведення перевірки наявністю
права на податковий кредит; необґрунтоване здійснення податковим органом заходів щодо погашення податкового боргу.

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 23 грудня
2005 року ТОВ «Ресурсна компанія» в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29 березня 2006
року постанову господарського суду Івано-Франківської області від 23 грудня
2005 року скасовано і прийнято нове рішення. Позов задоволено.

У поданій касаційній скарзі ДПІ в Надвірнянському районі Івано-Франківської
області, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм
матеріального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Зокрема, в касаційній скарзі зазначено, що при винесенні постанови
Львівським апеляційним господарським судом порушено норми матеріального та
процесуального права, а саме: п. 1.3,
1.8 ст. 1 , пп.. 7.2.1 п. 7.2 пп. 7.4.1, пп.. 7.4.4, 7.4.5. п. 7.4, пп.. 7.5.1.
п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», п. 19 ст. 1 ст. 9
Бюджетного кодексу України, п. 5.1. ст.. 5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», пп. 5.2.4 п. 5.4. ст. 5 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», п. 3 ст. 159 КАС України.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Надвірнянською ОДПІ проведену перевірку дотримання вимог податкового та
валютного законодавства ТзОВ «Ресурсна
компанія» за період з 01.04.2003 р. по 31.03.2004 р.). За результатами
перевірки складено акт НОМЕР_11.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем були прийняті податкові
повідомлення-рішення

НОМЕР_5, яким позивачу визначено 10800,00 грн. податку на прибуток
підприємств,

НОМЕР_1, яким позивачу визначено 17535,90 грн. податку на додану вартість.

НОМЕР_2, яким виявлено завищення позивачем сум бюджетного відшкодування в
розмірі: за серпень 2003 р. - 1580,00 грн.; за листопад 2003 р. - 825,00 грн.,
за грудень 2003 р. - 272439,00 грн., за січень 2004 р. - 1037554,00 грн.

В подальшому ОДПІ була надіслана позивачу податкова вимога НОМЕР_3 про
сплату 17970,23 грн. податкового боргу з ПДВ в т.ч. 128,23 грн. пені станом на
05.08.2004 р. та прийняте рішення НОМЕР_4 про застосування заходів погашення
податкового боргу платника податків за рахунок стягнення його активів.
01.09.2005 р. Надвірнянською ОДПІ була надіслана позивачу перша податкова вимога
НОМЕР_6 про сплату податкового боргу з ПДВ в сумі 17142 грн. станом на
01.09.2005 р.

В акті перевірки перевіряючими зазначено, що позивачем порушено
положення пп.. 7.4.4 п. 7.4, пп.. 7.5.1
п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» при формування
податкового кредиту, з посиланням на безтоварність операцій за угодами
купівлі-продажу: НОМЕР_7 укладену між ТзОВ «Ресурсна компанія» та ТзОВ «Скіф»,
НОМЕР_8 укладену між ТзОВ «Ресурсна компанія» та ТзОВ МЖК «Конкріт».

В касаційній скарзі відповідачем вказано, що позивачем безпідставно
заявлена до відшкодування сума ПДВ в листопаді, грудні 2003 року, оскільки розрахунки з ТОВ МЖК «Конкріт» проведені в
кінці 2005 року.

Відповідно до п. 1.8 ст. 1 Закону України «Про податок на додану вартість»
бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з
бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим
Законом.

Відповідно до пп.. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит складається
із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у
зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до
складу валових витрат виробництва
(обігу) та основних доходів чи нематеріальних активів, що підлягають
амортизації.

З аналізу вищенаведеної норми закону вбачається, що обов'язковою підставою
виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість,
є обов'язкова наявність сплати платником податку у звітному періоді відповідних
сум податку.

Відповідно до пп.. 7.7.5 п. 7.7 Закону України «Про податок на додану
вартість» суми податку на додану вартість зараховуються до Державного бюджету
України, а зараховані суми використовуються у першу чергу для бюджетного
відшкодування податку на додану вартість згідно з цим Законом.

Висновок про те, що відшкодуванню підлягають лише суми які були сплачені до
бюджету випливає з самої суті поняття
податку, його основної функції - формування доходів Державного бюджету України,
а також з поняття платника податку, як особи, яка згідно з Законом України «Про
податок на додану вартість» зобов'язана здійснювати утримання та внесення до бюджету ПДВ, що сплачується покупцем.

Законом України «Про податок на додану вартість» встановлений прямий
взаємозв'язок між сплатою, надходженням до бюджету податку на додану вартість
та відшкодуванням такого податку.

Судова колегія зазначає, що сума податку на додану вартість в наслідок
здійснення господарських операцій в даному випадку до бюджету не надійшла.

Даний висновок підтверджується і тим, що
постачальник позивача ПП «Армада» в податковій декларації за жовтень
2003 року не відобразив у складі податкових зобов'язань суми податку згідно із
податковою накладною НОМЕР_9 по угоді з ТзОВ МЖК «Конкріт» від 27.09.2003 р.,
яке в подальшому виступило продавцем за угодою з позивачем НОМЕР_8 Крім того,
рішенням господарського суду Волинської області від 30.06.2004 р. у справі №
2/66-70 скасовано держану реєстрацію ЗАТ «Скіф», що був покупцем за угодою НОМЕР_7 укладену з
позивачем. Покупцем за угодою з ЗАТ «Скіф» НОМЕР_10 виступило ТОВ «УБК
Лекум-К». Згідно листа ДПА в м. Києві від 01.07.2004 р. ТОВ «УБК Лекум-К» до податкового органу не
звітує, остання податкова звітність була надана за серпень 2003 р.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що позивачем безпідставно
включені суми податку на додану вартість до податкового кредиту.

Згідно з ст.. 229 КАС України суд
касаційної інстанції може скасувати
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанції порушили норми матеріального чи процесуального
права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

З урахуванням наведеного та керуючись
ст., ст.220, 221, 226, 231 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Надвірнянському районі
Івано-Франківської області задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29 березня 2006
року скасувати.

Постанову господарського суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2005
року залишити в силі.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді :