Справа № К-2938/06
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2007-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Бутенка В. І.,

Лиски Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Штульмана І. В.,

провівши
в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи
за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Київському районі
м. Донецька про визнання неправомірним перерахунку пенсії та стягнення
заборгованості по сплаті пенсії, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Донецької області від 30 жовтня 2003 року,

В С
Т А Н
О В И
Л А:

Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 04 липня 2003 року позов
ОСОБА_1. задоволений. Визнані неправомірними дії УПФ України у Київському
районі м. Донецька, які полягали в перерахунку з 01.11.2001р. ОСОБА_1 пенсії за
вислугу років в сторону зменшення. Зобов'язано УПФ України у Київському районі
м. Донецька провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років з 01.11.2001
р., розрахувавши її розмір із середнього заробітку за період його роботи
відповідно до ст. ст. 98, 65 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з
урахуванням інтересів заявника відповідно до порядку, передбаченого ст. 53
Закону України «Про пенсійне забезпечення», розмір якої не може перевищувати
дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в
галузях економіки України за календарний рік, який передує зверненню за
перерахунком пенсії.

Рішенням Апеляційного суду Донецької
області від 30 жовтня 2003 року апеляційна скарга УПФ України у Київському
районі м. Донецька задоволена, рішення
Київського районного суду м. Донецька від 04 липня 2003 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено.

У касаційній скарзі на рішення Апеляційного суду Донецької області від 30 жовтня 2003 року
ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції в
зв'язку з порушенням норм матеріального права та залишення в силі рішення суду
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 2201
КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з ст.. 224 Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій
не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в
задоволенні позову, суд апеляційної інстанції правомірно виходив з того, що УПФ
України у Київському районі м. Донецька було прийнято рішення виправити
помилково визначений ОСОБА_1 у березні 2001 року розмір пенсії у сумі 607,90
грн. та встановлено і виплачується з 01 листопада 2001 року пенсія у сумі 434,58
грн. Місяцем, з якого у позивача виникло право отримувати пенсію згідно з
вимогами ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідачем
правильно було визначено грудень 1999 року, і на цей час був проведений
перерахунок середньої заробітної плати і застосоване обмеження у дві з
половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за попередній
календарний рік. Даний факт не можна розцінювати як зменшення розміру пенсії,
оскільки мало місце виправлення помилки, допущеної при перерахунку пенсії. У
зв'язку з цим порушень вимог ст. 98 Закону України «Про пенсійне забезпечення»
з боку відповідача не вбачається.

Суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку,
що відповідач правомірно відмовив у перерахунку і підвищенні розміру пенсії
позивачу з 01 березня 2003 року, а також відсутні підстави для підвищення
позивачу пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2002
р. № 374 «Про підвищення розміру пенсій, призначених відповідно до ст. 54
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи», а також пенсій, призначених відповідно до
інших законів України, які раніше не підвищувались».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що
касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки рішення суду
апеляційної інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, правова
оцінка обставинам справи дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків суду
не спростовують.

Керуючись ст.ст.
2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У Х В
А Л И
Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а рішення
Апеляційного суду Донецької області від
30 жовтня 2003 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.. 237 КАС
України.

Судді :

В.
І. Бутенко

Т.
О. Лиска

О.
І. Панченко

М.
О. Сорока

І.
В. Штульман