Справа № 22-а-725/07
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2007-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

19
червня 2007 року справа
№ 22-а-725/07

зал
судового засідання № 2 у приміщенні суду за адресою: м. Донецьк, бульвар
Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суд у складі:

головуючого судді

Міронової Г.М.

суддів: при секретарі за участю
представників
позивач
від відповідача

Геращенка І.В., Сухарька М.Г.
Літвіновій Л.О. ОСОБА_1 - особисто не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги

ОСОБА_1, Управління праці та соціального захисту населення
Олександрівської районної державної адміністрації

на постанову

Олександрівського районного
суду Донецької області

від

10 березня 2007 року

у адміністративній справі

№
2-а-31/2007 (суддя Куліков В.В.)

за позовом

ОСОБА_1

до

Управління праці та соціального
захисту населення Олександрівської районної державної адміністрації

про

стягнення заборгованості з виплати щорічної допомоги
на оздоровлення

В С Т А Н О В И Л А :

28 лютого 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищевказаним позовом.

Постановою Олександрівського районного суду Донецької
області від 10 квітня 2007 року було частково задоволено позов ОСОБА_1 до
управління праці і соціального захисту населення Олександрівської районної
державної адміністрації про стягнення грошових сум на оздоровлення.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 та управління
праці і соціального захисту населення Олександрівської районної державної
адміністрації подали апеляційні скарги,

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі просить постанову суду
змінити та стягнути на його користь кошти на оздоровлення не тільки за
2002-2005 роки, а і за 2006 рік, посилаючись на те, що згідно ст. 22
Конституції України звуження змісту та обсягу прав шляхом прийняття нових
законів або внесення змін до чинних законів не допускається.

Управління праці і соціального захисту населення
Олександрівської районної державної адміністрації в своїй апеляційній скарзі
просить скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме: виходячи з
існуючих фінансових можливостей, держава гарантує виплату зазначеної допомоги в
розмірі, встановленому в Постанові КМУ № 836 від 26.07.1996 року «Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Тому всі виплати, передбачені Законом України «Про статус та
соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», у тому числі виплати щорічної допомоги на оздоровлення, які базуються на розмірі мінімальної заробітної
плати, виплачується у розмірах, встановлених вказаною постановою КМУ.

Суд першої інстанції при розгляді справи встановив, що
позивач перебуває на обліку в управлінні праці
та соціального захисту населення Олександрівської райдержадміністрації як
особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (надалі ЧАЕС) і віднесений до 2 категорії, у зв'язку
з чим користується правами та пільгами, передбаченими Законом України “Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”. Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що хоча ст. 48
вищезазначеного закону і передбачає
щорічну виплату допомоги на оздоровлення, але у задоволенні позову в
частині стягнення грошових коштів на оздоровлення за 2006 рік слід відмовити,
оскільки п. 37 ст. 77 Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік»
дію ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині виплати компенсацій
і допомоги у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати на 2006 рік
зупинено.

При апеляційному розгляді справи позивач підтримав доводи
своєї апеляційної скарги, а відповідач надав листа про розгляд справи за його
відсутності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційних скарг, вважає
за можливе їх задовольнити частково.

При розгляді справи в апеляційній інстанції було
встановлено, що позивачем були заявлені вимоги до УПСЗН про стягнення
недоотриманої суми на оздоровлення і суд
відкрив провадження в адміністративній справі всупереч припису ч. 2 ст. 21 КАС
України, в якій визначено, що вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень,
або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових
відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування
шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Аналіз норм вищенаведеної статті передбачає наявність
альтернативної підсудності за вибором позивача, яка полягає у тому, що
відшкодування шкоди можливе в межах адміністративного судочинства за умови
одночасного визначення вимог публічно - правового характеру, або шляхом
звернення з позовом в межах цивільного судочинства при визначені виключно
відшкодування шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач скористався
другим із наведених засобів захисту порушеного права, а саме: звернувся з
позовом щодо відшкодування шкоди, який підлягає розгляду за правилами
цивільного судочинства. Крім того, позивач
не визначив у якості відповідача органи державного казначейства, а суд з
власної ініціативи не залучив до участі у справі зазначений орган не зважаючи
на те, що відповідно до статті 63 Закону України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього
Закону здійснюється за рахунок державного бюджету України. Зазначене
свідчить про те, що належними відповідачами в межах спірних відносин є, як
особа відповідальна за виплату коштів на оздоровлення, так і особа, за рахунок
якої здійснюється відповідна виплата, згідно Положення «Про Державне
Казначейство України», яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України
від 21.12.2005 року за № 1232.
Зазначеним Положенням... основними завданнями казначейства є
забезпечення казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів основі ведення єдиного казначейського
рахунку, що серед іншого, передбачає розрахунково-касове обслуговування
розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, контроль за здійсненням бюджетних
повноважень при зарахуванні надходжень, прийнятті зобов'язань та проведенні
платежів за цими зобов'язаннями.

Завданням адміністративного судочинства згідно частини
першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно -
правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з того, що позивачем заявлені виключно вимоги
про відшкодування шкоди, які належить розглядати в межах цивільного
судочинства, у складі зазначених вимог відсутні ознаки публічно - правого
спору, справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, керуючись статтями
2, 11, 21, пунктом 1 частини 1 ст. 157, 160, 184, 195, 196, пунктом 4 ст. 198,
частиною 1 ст. 203, пунктом 4 частини 1 ст. 205, ст. 206, 211, 212, 254,
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія судів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та управління
праці і соціального захисту населення Олександрівської районної державної
адміністрації на постанову Олександрівського районного суду Донецької області
від 10 квітня 2007 року задовольнити частково.

Скасувати постанову Олександрівського
районного суду Донецької області від 10 квітня 2007 року і закрити провадження у справі за №
2-а-31/2007.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця з дня
набрання законної сили до суду касаційної інстанції - Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий суддя

Судді колегії