Справа № К-30441/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

01 березня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді Бутенка В.І.,

суддів:
Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О., Штульмана І.В.,

при секретарі: Пархоменко О.В.,

за участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про поновлення
строку на касаційне оскарження рішення Деснянського районного суду м. Чернігова
від 21 липня 2005 року й ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 4
жовтня 2005 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірним
розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації НОМЕР_1, -

встановила:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21
липня 2005 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Чернігівської області від 4 жовтня 2005 року, в
задоволенні скарги ОСОБА_1 було відмовлено.

В поданій 27.07.06 касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись
на порушення норм процесуального права, просила вказані судові рішення
скасувати та ухвалити нове - про
задоволення скарги.

У зв'язку з пропуском строку на касаційне оскарження, нею
одночасно подано заяву про поновлення строку касаційного оскарження зазначених
рішень районного та апеляційного судів.

Вивчивши надані документи, судова колегія приходить до
висновку, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 212 КАС України, касаційна скарга
може бути подана протягом одного місяця після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції. У разі пропущення строку, встановленого ч.
2 цієї статті, з причин, визнаних судом поважними, суд касаційної інстанції за
заявою особи, яка подала скаргу може поновити цей строк.

У своїй заяві про поновлення пропущеного строку від
27.07.06 заявниця вказує, що вона не зверталася до суду касаційної інстанції
через те, що очікувала відповіді на свої звернення адресовані Президенту
України та Верховному Суду України.

Отримавши 03.07.2006 року ухвалу Верховного Суду України

№6-2068сво05 від 14 червня 2006 року про залишення її
заяви без розгляду, ОСОБА_1 вважала, що період протягом якого вона чекала на
відповідь може бути зарахований в якості поважної причини пропуску на звернення
з касаційною скаргою.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено наступне.

Про дату і час апеляційного розгляду справи заявницю було
завчасно повідомлено судом, на що вказує зворотне повідомлення про отримання
нею повістки (а.с. 152). У судове засідання 04.10.2005 р. ОСОБА_1 не з'явилася
у зв'язку з чим, заявниці в той же день було направлено копію винесеної ухвали
(а.с. 156).

Таким чином, будучи повністю проінформованою про розгляд
справи, його результати, порядок та строки оскарження ухваленого рішення,
заявниця не скористалася своїм правом на касаційне оскарження.

Звернення до інших державних органів із заявами не
позбавляло її можливості звернення до суду касаційної інстанції, проте вона цим
знехтувала.

Наведені у заяві про поновлення строку доводи вивчені та
проаналізовані, на підставі чого судова колегія приходить до висновку, що вони
не свідчать про наявність будь-якої причини, що могла би бути взята судом касаційної інстанції в якості поважної.

Оскільки статтею 212 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено право, а не обов'язок суду касаційної інстанції
на поновлення строку касаційного оскарження, а також враховуючи те, що
матеріали справи не свідчать про наявність поважних причин для задоволення
заявленого клопотання, заява ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 212, 221, 231 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на касаційне
оскарження рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 липня 2005
року й ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 4 жовтня 2005 року;

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без розгляду;

Справу повернути до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
оскарженню не підлягає, за винятком випадків, передбачених ст. 237 КАС України.

Судді:
(підписи)

З оригіналом
згідно

Суддя