Справа № 2-а-4332007р.
Суддя: Баранов В.І.
Дата ухвалення: 2007-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 квітня 2007 року

Мелітопольський міськрайонний суд
Запорізької області у складі головуючого-судді Баранова В.І., при секретарі
Калюжній І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в М.Мелітополі адміністративний позов ОСОБА_1 до управління праці,
соціального захисту населення та житлових субсидій Мелітопольської міської ради
про стягнення недоплаченої одноразової щорічної допомоги учаснику бойових дій,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського
міськрайонного суду з позовом до управління праці, соціального захисту
населення та житлових субсидій Мелітопольської міської ради про стягнення
недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги як учаснику бойових дій за
2004-2006 роки, в розмірі 4258 грн. 45 коп. і зазначає, що він має правовий
статус учасника бойових дій та відповідно до 4.5 ст.12 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", має право на
щорічну, до 5-го травня, одноразову грошову допомогу в розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком. Статтею 17 Закону України "Про державні
соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05.10.2000 р.
встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком включається до числа
державних соціальних гарантій і він не може бути нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом. З урахуванням вимог цього закону, а також
відповідно до чинного законодавства, розмір разової грошової допомоги позивачу
повинен був складати у 2004 р. 1423 грн. 45 коп., у 2005 р. - 1660 грн., у 2006
р. - 1795 грн.. Але, всупереч вимогам законодавства, призначена йому грошова
допомога за 2004-2006 роки виплачувалась не в повному обсязі. Загальна сума
недоплати становить 4258 грн. 45 коп., яку він і просить стягнути. У судовому
засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, наведені у заяві.
Представник відповідача позов не визнала, пояснивши, що при виплаті одноразової
грошової допомоги в даному випадку слід керуватися Законами України "Про
державний бюджет України" на 2004, 2005 та 2006 р. Цими нормативними
актами встановлені розміри одноразової грошової допомоги, які позивачу сплачені
в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, які є в
матеріалах справах, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних
підстав. ОСОБА_1 дійсно є учасником бойових дій, що підтверджується копією
посвідчення НОМЕР_1, виданого 10.07.1996 р. Військовою частиною НОМЕР_2
/а.с.2/. Пункт 5 статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" передбачає виплату щорічної одноразової
грошової допомоги учасникам бойових дій, яка має надаватись до 05 травня в
розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком. Вимогами ст, 17-1 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
передбачено, що щорічну грошову виплату разової грошової допомоги до 5 травня,
в розмірах передбачених ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та
соціального захисту населення. Одночасно, Законом України від 25.12.1998 р.
"Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" визначено, що порядок виплати разової
грошової допомоги ветеранам війни визначається Кабінетом Міністрів України,
який має щорічно у проекті Державного бюджету України передбачати цільові кошти
необхідні для виплати разової грошової допомоги ветеранам війни. Постановою
Кабінету Міністрів України № 177 від 18.02.2004 р. "Про забезпечення
щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законом України
"Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
зазначено, що метою реалізації положень ст. 17-1 вказаного Закону Міністерство
фінансів України і Державне казначейство України забезпечують щороку до 10
квітня виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати
цієї разової грошової допомоги у розмірах, установлених законом про державний
бюджет на відповідний рік, і для подальшого перерахування їх місцевим органам
пращ та соціального захисту населення. Відповідно до ст.21 Бюджетного Кодексу
України органи соціального захисту не мають власних коштів, а є лише
розпорядниками бюджетних коштів. Кошти бюджету, які отримують фізичні особи,
надаються їм тільки через розпорядника бюджетних коштів. Згідно ст.87, ст.89
Бюджетного Кодексу України до видатків, які здійснюються з Державного бюджету
України, належать державні програми соціальної допомоги, зокрема щорічна разова
грошова допомога ветеранам війни. Крім того, відповідно до п. 18 ст. 77 Закону
України "Про державний бюджет України на 2006 рік", на цей рік
зупинено дію ч.5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" в частині визначення розміру виплат
щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій. Статтею 30 Закону
України "Про державний бюджет України на 2006 рік" встановлено, що у
2006 році виплата щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону
України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 250 гр. Зазначена сума позивачу
повністю виплачена, що він не заперечував. Таким чином, судом встановлено, що
органи соціального захисту при виплаті щорічної разової грошової допомоги діяли
відповідно до законодавства, протиправності та незаконності дій відповідача, як
суб'єкта владних повноважень не встановлено, а тому підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 щодо виплати 4258 грн. 45 коп. за 2004-2006 р. немає.
Посилання позивача на порушення ст. 22 Конституції України є помилковим,
оскільки дана норма Конституції стосується прав, свобод та обов'язків людини і
громадянина (розділ 2-й Конституції), до яких, зокрема відноситься і право на
соціальний захист. Право на соціальний захист включає право на забезпечення
громадян у разі втрати працездатності, безробіття у старості, т.б. це пенсії, інші
види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування (ст.46
Конституції України). Щорічна разова грошова допомога, щодо якої виник спір не
є основним джерелом існування і не належить до Конституційних прав людини та
громадянина в сенсі положень розділу 2-го Конституції України. На підставі
викладеного, керуючись ст.11, 17, 99, 159, 161 Кодексу Адміністративного
судочинства України, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", ст.ст.21, 87, 89 Бюджетного кодексу України,
Законом України "Про державний бюджет України на 2006 р.", суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до управління праці, соціального захисту населення та житлових субсидій
Мелітопольської міської ради про стягнення недоплаченої одноразової щорічної
допомоги учаснику бойових дій відмовити цілком. Постанова може бути оскаржена в
апеляційний суд Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної заяви протягом десяти днів з дня її проголошення, та
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, або у десятиденний строк без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження. Постанова суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву не було

подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не подана після цього в
двадцятиденний строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення
цього строку, після подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після її розгляду апеляційним судом.

СУДДЯ