Справа № 22а-142/07
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2007-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня
2007р.
м.Одеса

Колегія
судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у
складі:

Головуючого: Градовського Ю. судців: Бітова А.І.

Суворова В.О. при
секретарі: Лабунській Т.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Київського районного суду м.Одеси від 9 червня 2006р. по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління міграційної служби в Одеській
області про визнання рішення про відмову в оформленні документів для вирішення
питання щодо надання статусу біженця неправомірним та зобов'язання прийняти
рішення щодо оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу
біженця,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2006р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Управління міграційної служби в
Одеській області про визнання рішення про відмову в оформленні документів для
вирішення питання щодо надання статусу біженця неправомірним та зобов'язання
прийняти рішення щодо оформлення документів для вирішення питання щодо надання
статусу біженця. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що Управління
міграційної служби в Одеській області своїм рішенням від 30 вересня 2005р.
відмовило йому в оформленні документів для вирішення питання щодо надання
статусу біженця у зв'язку з відсутністю обгрунтованих побоювань стати жертвою
переслідувань за ознаками належності до певної соціальної групи. Позивач вважає
вказане рішення незаконним та необгрунтованим з моменту його прийняття, просить
зобов'язати Управління-міграційної служби в Одеській областГоформиїи-документи
щодо надання статусу біженця.

Постановою
Київського районного суду м.Одеси від 9
червня 2006р. в задоволенні позову -
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, прийняти по справі
нову постанову про задоволення вимог, посилаючись на порушення норм права.

Справа
№22а-142/07

Категорія
АП: 38

Головуючий
у інстанції: Домусчі С.Д.

Доповідач:
Градовський Ю.М.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши доповідь судді доповідача, доводи апеляційної
скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обгрунтованність постанови
суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним
скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд
першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не надав доказів і не навів
підстав, з яких йому можливо надати статус біженця в Україні.

Вирішуючи
спір по суті, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно
дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну
природу спірних взаємовідносин і закон, який їх регулює.

Так
судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, не спростовується
сторонами, що 15 вересня
1994р. ОСОБА_1 прибув на територію України, поступив до вищого навчального
закладу в м.Харків де і навчався. У зв'язку з відсутністю фінансування у 1998р.
був відрахований з навчального закладу. 14
вересня 2005р. позивач звернувся з заявою (а.с. 15,16) до Державного комітету України у
справах національностей та міграції про надання статусу біженця, посилаючись на
те, що з політичних проблем він не може повернутися до своєї країни. Наказом
Управління міграційної служби в Одеській областіНОМЕР_1. (а.с.36) ОСОБА_1
відмовлено в оформленні документів для вирішення питання щодо надання статусу
біженця, з тих підстав, що з 1998р. на території України він проживає
нелегально, до міграційних служб в Харківській області не звертався, підстав
для встановлення статусу біженця не має. Рішенням Державного комітету України у
справах національностей та міграції НОМЕР_2. (а.с.
10) скаргу ОСОБА_1 нарішення Управління міграційної служби в Одеській про
відмову особі в оформленні документів для вирішення питання щодо надання
статусу біженця в Україні відхилено.

За
правилами ч. 7ст. 11 Закону
України „Про біженців" (далі Закону) до заяви про надання статусу біженця
додаються документи, які посвідчують особу заявника, а також документи та
матеріали, що можуть бути доказом наявності умов для набуття ним статусу
біженця.

Як
зазначено в ст. 1 ч.І Закону,
біженець - особа,
яка не є громадянином України і
внаслідок цілком обгрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань за
ознаки раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства),
належності до певної соціальної групи або політичних переконань, перебуває за
межами країни своєї громадської належності та не може користуватися захистом
цієї країни або не бажає користуватися цим захистом внаслідок таких побоювань,
або, не маючи громадянства (підданства) і перебуваючи за межами країни свого
попереднього постійного проживання, не може чи не бажає свого попереднього
постійного проживання, не може чи не бажає повернутися до неї внаслідок
зазначених побоювань.

Враховуючи,
що ОСОБА_1 не надав доказів, які б могли бути підставою для надання статусу
біженця, суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог.

В-доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на порушення норм права. На

думку
судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

При
таких обставинах, колегія судців вважає, що судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, постанова суду відповідає вимогам ст.ст. 159,163КАС України, а
тому не вбачає підстав для її скасування.

На
підставі викладеного, керуючись ст.200,206КАС України, колегія суддів

Справа № 22а-142/07

Категорія
АП: 38

Головуючий
у інстанції: Домусчі С.Д.

Доповідач:
Градовський Ю.М.

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Постанову Київського районного суду
м.Одеси від 9 червня
2006р. залишити без зміни.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути

оскаржена у касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України протягом

одного
місяця з дня набрання законної сили.