Справа № 22-а-271\07
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2007-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Справа
№22-а- 27107
Головуючий 1 інстанції:Клименко О.І.
Ухвала

Іменем України

07 червня 2007 року

м. Харків

Судова колегія Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Сіренко О.І.

Суддів - Подобайло З.Г.

- Мельнікової Л.В.

за участю секретаря судового засідання
- Спесивцевої О.В.

та осіб, які беруть участь у справі:

представник позивача - ОСОБА_1

представник 1-го відповідачів -не явився

представник 2-го відповідача - Ген Сергій Григорович (дов. № 25 від
22.05.07р.)

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу скаргою ОСОБА_1 на
постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від ІНФОРМАЦІЯ_1
року по справі НОМЕР_1

за
позовом ОСОБА_1

до Сумського обласного
військового комісаріату, Головного Управління Пенсійного фонду України в
Сумській області

про визнання
неправомірним дій, які полягають у невиплаті пенсії, надбавки в розмірі 100%
грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу
років), надбавки за безперервну військову службу в розмірі 70%, премії в
розмірі 33,3%, зобов'язання провести перерахунок пенсії та вказаних надбавок

встановив :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом в якому
просить визнати дії Харківського обласного військового комісаріату по відмові в
нарахуванні та виплаті пенсії за 20 міс. неправомірними та зобов'язати
Харківській обласний військовий комісаріат нарахувати та виплатити йому пенсію
за 12 міс, в зв'язку з несвоєчасним зверненням та за 8 міс. за виною
облвійськомата. Позивачем було заявлено клопотання в якому він відмовився від
позовної вимоги в частині нарахування та виплати пенсії за 8 місяців, так як
Харківській обласний військовий комісаріат нарахував та виплатив йому пенсію за
8 місяців.

Постановою
Конотопського міськрайонного суду Сумської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року по справі НОМЕР_1 за позовом ОСОБА_1 до
Сумського обласного військового комісаріату, Головного Управління Пенсійного
фонду України в Сумській області про
визнання неправомірним дій, які полягають у невиплаті пенсії, надбавки в
розмірі 100% грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення та надбавки
за вислугу років), надбавки за безперервну військову службу в розмірі 70%,
премії в розмірі 33,3%, зобов'язання провести перерахунок пенсії та вказаних надбавок,
в задоволенні позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Конотопського міськрайонного суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 року та
прийняти нову постанову, якою задовольнити його позов. Обґрунтовує свої вимоги
тим, що як вбачається головним висновком відмови в задоволенні його позову
являється те, що він під час проходження служби зазначених надбавок, як
додаткових видів грошового забезпечення не отримував і те, що ст. 39 Закону
України „Про Державний бюджет України на 2005 рік" набрав чинності з
22.03.2005 року.

Скаржник в скарзі наполягає на своїх позовних вимогах,
обґрунтовує їх ч. 1 ст. 1 Указу Президента України „Про посилення соціального
захисту військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органі
внутрішніх справ" за № 173/2002 від 23.02.02 (Із змінами і доповненнями,
внесеними Указами Президента України від 22 березня 2002 року № 289/2002, від
29 березня 2002 року № 308/2002 військовослужбовцям) крім військовослужбовців
Служби безпеки України, Управління державної охорони України та
військовослужбовці строкової військової служби) встановлена щомісячна надбавка
у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення (окладів грошового забезпечення
та надбавки за вислугу років), яка повинна виплачуватись військовослужбовцям
Військово-Морських Сил з 1 липня 2002 року у межах коштів, передбачених у
Державному бюджеті України на утримання Міністерства оборони України, іншим
військовослужбовцям - з 1 січня 2003 року (ч. 2 ст. 1 Указу).

Встановлено військовослужбовцям Збройних Сил України
щомісячні надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України у
відсотках до грошового забезпечення, які мають високі результати у службовій
діяльності, залежно від стажу служби в таких розмірах: понад 20 років - 70%,
понад 25 років - до 90% згідно ст. 1 Указу Президента України
„Про надбавки військовослужбовцям Збройних
Сил України, Міністерства внутрішніх
справ України, Державного
Комітету у справах
охорони державного кордону та Управління державної охорони України за
безперервну службу" 389/2003 від 05.05.03, яка виплачується з 1
травня 2003 року за рахунок
коштів, передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил
України, та з визначенням розміру надбавки у відсотках до місячного грошового
забезпечення, до складу якого включаються суми окладу грошового утримання
(оклад за військове звання, посадовий оклад за основною або тимчасово
виконуваною посадою), щомісячні надбавки
та доплати (п. 2.1. „Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної
надбавки за безперервну військову службу
в Збройних Силах
України", затвердженої наказом Міністра Оборони України від 26.05.03
за № 149, зареєстрованої в міністерстві юстиції України від 28.05.03 р. №
411/7732 (Із змінами і доповненнями внесеними наказом Міністра оборони України
від 31.10.03 р. за № 367).

Встановлена премія 33,33% згідно положення про порядок
виплати грошового забезпечення
військовослужбовцям
Збройних Сил України
затвердженого наказом Міністра
оборони України № 75 від 05.03.01,
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 251/5442 від 20.03.01 р.,
за екстремальні умови проходження військової служби та є щомісячною плановою
надбавкою.

Скаржник в скарзі вказує, що постанова суду суперечить ст. 22 Конституції України - Основного
Закону України, у відповідністю із якою при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Апелянт зазначає, що посилання суду на те, що виключено
ст. 39 Закону України ,Про Державний бюджет України на 2005 рік" від
23.12.04 № 2285-1У та набрання ним чинності з 22.03.05 р. безпідставне, бо він
просить провести перерахунки відповідно з 01.01.03, з 01.05.03, з 20.03.2001 по
23.03.05. За цей період часу Державний бюджет передбачав кошти на виплату.

Скаржник вказує ,що суд суперечить своїм висновкам,
вказуючи про те, що я не отримував на час і проходження служби зазначених
надбавок, тому права на них не маю. В
той же час Сумський обласний військовий комісаріат провів з ІНФОРМАЦІЯ_2 р. всі
перерахунки пенсії.

В судовому засіданні представник позивача підтримав
апеляційну скаргу.

Представник 1-го відповідача в
судове засідання не з'явився , але надіслав до суду заяву, в якій просить суд
відмовити в задоволенні апеляційної скарги позивачу та просить суд розглянути справу у його відсутність.

Представник 2-го відповідача надав заперечення на
апеляційну скаргу , в яких зазначає , що в повноваження органів Пенсійного фонду, які визначаються Законом України від
09.03.2003р. № 1058 "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом
Президента України від 01.03.2001р. № 121/2001 зі змінами, та, зокрема
головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - Положенням
про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній республіці Крим,

областях, містах Києві та Севастополі від 27.06.02р. №
11-2, зареєстрованим в

Міністерстві юстиції України 12.07.02р. за № 581/6869,
функції призначення та

виплати пенсій військовослужбовцям, особам начальницького
і рядового складу,

які мають право на пенсійне забезпечення на умовах за
Законом України від

09.04.1992р. № 2262 "Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової

служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262)
не входили.

Лише 01.01.2007р., відповідно до ст. 99 Закону України
від 19.12.2006р. №

489 "Про державний бюджет України на 2007 рік",
який набрав чинності з

01.01.2007 року, функції призначення та виплати пенсій
зазначеної категорії

пенсіонерів були віддані регіональним органам Пенсійного
фонду України.

Відповідно до вищевикладеного, головне управління не
приймало і, взагалі

не мало право приймати будь які рішення стосовно
нарахування та виплати пенсії позивачу.

Згідно з ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова
шкода, завдана

фізичної або юридичної особи неправомірними рішеннями,
діями чи

бездіяльністю відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала.

Так як органом державної влади, до повноважень якого були
віднесені

функції призначення і перерахунку пенсії позивачу, та
який прийняв оскаржуване

рішення, був Сумській обласний військовий комісаріат, то,
відповідно, ним

повинна відшкодовуватись майнова шкода, яка є предметом
розгляду, за умови

встановлення її факту.

Відповідно до викладеного, управління не згодне з його
процесуальним

статусом в цій справі, як другого відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.43 Закону № 2262 пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової
служби та

військової служби за контрактом, особам начальницького і
рядового складу

органів внутрішніх справ та членам їх сімей обчислюються
з грошового

забезпечення цих військовослужбовців. При цьому для
обчислення пенсій

враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи
спеціальним званням,

процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене
звання і вчену ступінь,

кваліфікацію і умови служби у порядку і розмірах, що
визначаються Кабінетом

Міністрів України.

П.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р.
№393 "Про

порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати
пенсій і грошової

допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам,
мічманам,

військовослужбовцям надстрокової служби та військової
служби за контрактом,

особам начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та членам їх

сімей" (далі Постанова № 393) визначає, що пенсії
обчислюються з окладу за

останньою штатною посадою, займаною перед звільненням,
окладу за військове

або спеціальне звання, процентної надбавки за вислугу
років, додаткових видів

грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавка
за вчене звання і

науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби).

Премія у розмірі 33,3% та надбавки в розмірі 100% та 70%
на які

посилається апелянт, не відносяться до додаткових видів
грошового забезпечення, тому при визначенні розміру пенсії відповідно до Закону
№2262 та Постанови №393 вони не повинні враховуватися.

Додаткові види грошового забезпечення зараховуються лише
при

нарахуванні пенсії особам, які під час проходження служби
їх отримували та

звільнені зі служби після їх запровадження.

Згідно з Прикінцевими положеннями Закону України від
15.06.2004р.

№1769-1 "Про внесення змін до статті 43 Закону
України "Про пенсійне

забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького
та рядового складу

органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", що
набрав чинності зІНФОРМАЦІЯ_2

року пенсію гр. ОСОБА_1 було перераховано. Зазначеним
Законом

передбачено, що особам, які мають право на пенсію за цим
Законом вона

обчислюється з розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою

перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим

званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні
додаткові види

грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та
премії в розмірах,

встановлених законодавством.

Пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону, встановлено,
що особи,

яким раніше призначено пенсії відповідно до Закону
України "Про пенсійне

забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб" мають

право на перерахунок пенсій з урахуванням положень цього
закону та виплату з

01.01.2005р. 50 відсотків перерахованої пенсії, а з
01.01.2006р. - 100 відсотків.

Перевіривши
доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, пояснення
представників сторін, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було
встановлено, та підтверджено у суді апеляційної інстанції наступне.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 на підставі
наказу командира військової частини від ІНФОРМАЦІЯ_3р. (а.с. 25) був звільнений
з військової частини А-2411 м. Конотопа в запас, на час його звільнення стаж
його військової служби склав 23 роки 6 місяців 14 днів (а.с.24).

Відповідно до
Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб»
ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_4 року (пенсійна справа, а.с. 8).

Указами
Президента України № 173 від 23лютого 2002 року та № 389 від 5

травня 2003 року
було передбачено, відповідно, надбавку в розмірі 100% грошового забезпечення
(окладів грошового забезпечення та надбавки за вислугу років) та надано право
Міністру оборони України встановлювати військовослужбовцям щомісячно надбавки
за безперервну військову службу у відсотках до грошового забезпечення, які
мають високі результати у службовій діяльності, у тому числі
військовослужбовцям, які мають стаж військової служби понад 20 років у розмірі
до 70%.

Відповідно до ч.3
ст. 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення

військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб " та п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.99
"Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій
грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам військової
служби за контрактом особам начальницького та рядового складу органів
внутрішньої служби та членам їх сімей" пенсії особам, які мають право на
пенсію за цим законом обчислюються з а ї урахуванням таких видів грошового
забезпечення: відповідного складу за останньою штатною посадою, займаною перед
звільненням, окладу за військове знання, процентної надбавки за вислугу років,
надбавки за вчене звання, вчену ступінь, кваліфікацію і умови служби".

При цьому П.7
зазначеної постанови передбачено, що розмір додаткових видів грошового забезпечення визначається (за
вибором тих, хто звернувся за пенсією) за 24 останні календарні місяці служби
перед зверненням за пенсією або за
будь-які 60 календарних місяців служби підряд протягом усієї служби перед
зверненням за пенсією незалежно від наявних перерв у службі.

Судова колегія ,
враховуючи вищевикладене, зазначає, що заявник, який не отримував під час проходження
служби зазначених надбавок як додаткових видів грошового забезпечення, оскільки
він звільнився з служби у ІНФОРМАЦІЯ_5 році, не має права на перерахування
пенсії з їх врахуванням.

Виходячи зі
змісту п. З Постанови Кабінету Міністрів України № 829 від 22 травня 2000 року
„Про грошове забезпечення військовослужбовців" та розділу 34
„Положення про порядок
виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних
Сил України", затв. Наказом Міністра оборони України № 75 від 5 березня
2001 року, згідно яких
надано право командирам військових частин
преміювати військовослужбовців та позбавляти премій за певних умов,
передбачених відповідною Інструкцією,
премії не є тим постійним видом грошового забезпечення, з урахуванням
якого до ІНФОРМАЦІЯ_6 року повинна бути обрахована пенсія.

Законодавством з
питань пенсійного забезпечення військовослужбовців, яке

діяло до
ІНФОРМАЦІЯ_6 року, взагалі не було передбачено можливості перерахунку раніше о
призначених пенсій у зв'язку із запровадженням після звільнення
військовослужбовця нових додаткових видів грошового забезпечення, яких вони не
отримували під час проходження служби, а також премій. Законом України „Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", в редакції від 15
червня 2004 року № 1769-1У, який набув чинності з ІНФОРМАЦІЯ_6 року не має
зворотної сили і тому вимоги про перерахунок пенсії з урахуванням запроваджених
після звільнення військовослужбовцям нових щомісячних видів грошового
забезпечення та премій за минулий час не підлягає задоволенню.

Проте, п. 2
Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до ст. 43

Закону України
„Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" від 15 червня 2004
року № 1769-1У передбачено, що особи, яким раніше призначено пенсії відповідно
до Закону України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького
і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" мають
право на перерахунок пенсії з урахуванням положень вказаного Закону та виплату
50% перерахованої пенсії лише з ІНФОРМАЦІЯ_6 року, а з ІНФОРМАЦІЯ_7 року - 100
відсотків.

Крім того,
постановами КМУ № 1350 від 27.08.03 та № 895 від 13.07.04 „Про

підвищення рівня
пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" передбачалося
підвищення пенсій особам, у складі грошового забезпечення яких не було
додаткових видів грошового забезпечення (крім відсоткової надбавки за вислугу
років), підвищення рівня раніше призначених їм пенсій, відповідно на 20% та на
40%. Вказані постанови були застосовані і до ОСОБА_1.

Статтею 39 Закону
України „Про Державний бюджет України на 2005 рік"

передбачено, що
щомісячна надбавка за безперервну службу у Збройних силах України включається
до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія у розмірі 50% від
максимального розміру цієї надбавки, встановленої відповідним законодавством.

Законом України
„Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2005
рік" від 1 лютого 2005 року № 2392-1У виключено ст. 39 Закону України „Про
Державний бюджет України на 2005 рік" від 23.12.04 № 2285-1У та вказаний
Закон.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 8-9) та
матеріалів пенсійної справи

ОСОБА_1., позивачу були проведені всі, передбачені діючим
пенсійним

законодавством перерахунки пенсії з ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

За таких
обставин, судова колегія не вбачає порушення прав ОСОБА_1. з боку Сумського
обласного комісаріату при проведенні розрахунку його пенсій та її виплати , оскільки дії відповідача
повністю узгоджувалися з вимогами діючого законодавства, зокрема з положеннями
ст.. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб» та прикінцевих положень вказаного
закону в редакції Законів від 15.06.04р. № 1769-ІУ та від 16.12.04р. № 2255-ІУ.

За таких обставин
доводи апеляційної скарги є помилковими.

Враховуючи
вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком
суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази
досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального
і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому
судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, 200, п.1.ч.1 ст.205,
ст..206 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від ІНФОРМАЦІЯ_1
року по справі НОМЕР_1 залишити без
задоволення.

Постанову Конотопського
міськрайонного суду Сумської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року по справі НОМЕР_1 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з дня
набрання ухвалою законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо
до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Сіренко
О.І.

Судді
Подобайло З.Г.

Мельникова Л.В.

Ухвала в повному обсязі виготовлена 12 червня
2007р.