Справа № 4-2042/05
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2007
року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Головуючого

Цуркана М.І.

Суддів:

Амєліна С.Є.

Гуріна М.І.

Кобилянського М.Г.

Юрченка В.В.

при секретарі судового засідання Проценко О.О.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії
Управління Пенсійного фонду (УПФ) України в Новоайдарському районі Луганської
області, яка переглядається за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в
Новоайдарському районі Луганської області на рішення Новоайдарського районного
суду Луганської області від 9 червня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 11 жовтня 2004 року у справі

у с т а н о в и л а :

У травні 2004
року ОСОБА_1, посилаючись на Закон України «Про пенсійне забезпечення»,
оскаржив до суду відмову УПФ України в
Новоайдарському районі у призначенні йому пільгової пенсії за віком.

Зазначав, що
більше 20 років працював ІНФОРМАЦІЯ_1: з
1973 року по 1988 рік в радгоспі ім. Пархоменко Новайдарського району, а з 1988
року по 2000 рік - в радгоспі «Новий
Айдар».

У 2004 році йому виповнилось 55
років, в зв'язку з чим та на підставі п. «в» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», звернувся до УПФ України в Новоайдарському районі про призначення
пільгової пенсії.

Посилаючись на те, що пенсійний орган відмовляє у прийому
документів на оформлення пільгової пенсії, просив визнати такі дії
неправомірними, зобов'язати прийняти документи та оформити пільгову пенсію за
віком.

В процесі розгляду справи ОСОБА_1 вимоги доповнив проханням встановити факт
роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 в виробництві сільгосппродукції.

Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 9 червня
2004 року скаргу задоволено частково. Зобов'язано УПФ
України в Новоайдарському районі прийняти документи для оформлення
пенсії, оформити пільгову пенсію за віком на підставі п. «в» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» з січня 2004 року, тобто з дня звернення ОСОБА_1 до
УПФ.

Ухвалою
апеляційного суду Луганської області від 11 жовтня 2004 року рішення суду
першої інстанції в частині покладення на
УПФ України в
Новоайдарському районі обов'язку оформити пенсію на пільгових умовах скасовано і в цій частині провадження в справі
закрито. В решті рішення залишено без змін.

У касаційній скарзі УПФ, з посиланням на
порушення судами норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати, та постановити нове, про відмову у задоволенні
скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної
скарги, матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 248 -1 ЦПК України (тут і далі ЦПК
1963 року, за правилами якого розглядалася скарга) громадянин має право
звернутися до суду (військовослужбовець - до військового суду) із скаргою, якщо
вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю органу державної влади, органу
місцевого самоврядування, посадової і службової особи порушено його права,
свободи чи законні інтереси.

Предметом судового оскарження, згідно статті 248-2 ЦПК,
могли бути колегіальні і одноособові
рішення, дії або бездіяльність, у зв'язку з якими особа вважає, що її права,
свободи чи законні інтереси порушено або порушуються; створено або створюються
перепони для реалізації нею своїх прав, свобод чи законних інтересів або що
вжиті заходи щодо реалізації її прав є недостатніми.

При встановленні обґрунтованості скарги суд визнає
оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує орган
державної влади, орган місцевого самоврядування, посадову чи службову особу
задовольнити вимогу заявника і усунути порушення, скасовує покладений на нього
обов'язок чи застосовані до нього заходи відповідальності або іншим шляхом
поновлює його порушені права, свободи чи законні інтереси.

Якщо оскаржувані
рішення чи дії було вчинено відповідно до закону, в межах повноважень органу
державної влади, органу місцевого самоврядування, посадової або службової особи
і права, свободи чи законні інтереси заявника не було порушено, суд постановляє
рішення про відмову в задоволенні скарги ( стаття 248-7 ЦПК).

Викладене означає, що при ухваленні рішення суд
обов'язково перевіряє відповідність оскаржених дій суб'єкта владних повноважень
закону та з'ясовує межі повноважень
відповідного органу, посадової чи службової особи.

Судами встановлено, що Управлінням Пенсійного фонду
ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті трудової книжки та архівних довідок поданих для
призначення пільгової пенсії.

Також встановлено, що документи подавались заявником
особисто, а відмова вчинена в усній формі.

Визнавши таку відмову неправомірною, суд першої
інстанції, з яким обґрунтовано погодився апеляційний суд, правильно виходив з
того, що діями суб'єкта оскарження
створена перепона для реалізації права громадянина звернутись за
призначенням пенсії.

Так, статтею 80 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено право громадянина звернутися до органів Пенсійного
фонду України із заявою про призначення пенсії.

За змістом статті 82 Закону вбачається, що подані для
призначення пенсії документи розглядаються не пізніше 10 днів з дня їх
надходження. Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням
причин відмови та порядку оскарження видається або надсилається заявникові не
пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Оскільки такий
порядок і строк порушені, то суд
правомірно поклав на УПФ обов'язок прийняти та розглянути документи подані Кардашем М.Ю. для призначення пенсії.

Зобов'язавши УПФ призначити заявнику пенсію на пільгових
умовах, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 має 20 - річний стаж
роботи ІНФОРМАЦІЯ_1, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської
продукції.

Скасувавши рішення у цій частині і закривши провадження,
апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції підмінив собою
пенсійний орган, до повноважень якого належить з'ясування питання про наявність
пільгового стажу та призначення (відмову
призначенні) пенсії, тобто
правильно виходив з того, що в цій частині,
справа не підлягає розглядові в судах.

Такі висновки узгоджуються з нормами матеріального права.
Зокрема із статтею 81 Закону України «Про пенсійне забезпечення», якою
передбачено, що призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати
здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Це означає, що до
прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії спір
про таке призначення (відмову) не може бути предметом судового розгляду.

За таких обставин доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують, а твердження про те, що УПФ не може перевірити
обґрунтованість вимог про призначення пільгової пенсії заявнику до належного
вирішення заяви у встановленому порядку є передчасним і, само по собі, не може бути підставою для скасування
оскаржених рішень.

За правилами ч.1 ст.224 КАС України,
якщо суди не допустили порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а
рішення - без змін.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 223, 230 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Новоайдарському районі Луганської області залишити без
задоволення, а змінене ухвалою апеляційного суду Луганської області від 11
жовтня 2004 року рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від
9 червня 2004 року та зазначену ухвалу апеляційного суду - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає, крім як з підстав, у строк та у порядку визначеними ст.ст. 237 - 239
КАС України.

Головуючий М.І. Цуркан

Судді: С.Є. Амєлін

М.Г.Кобилянський

М.І.Гурін

В.В.Юрченко