Справа № К-26002/06
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2007-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 січня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Бутенка В. І.,

Лиски
Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Штульмана І. І.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній
розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1до Президента України
про поновлення прав громадянина та дотримання Конституції України, за
касаційною скаргою ОСОБА_1на постанову Богунського районного суду м.
Житомира від 12 квітня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області
від 22 червня 2006 року, -

В С
Т А Н
О В И
Л А :

Постановою
Богунського районного суду м. Житомира від 12 квітня 2006 року в позові ОСОБА_1
відмовлено за безпідставністю.

Ухвалою
Апеляційного суду Житомирської області від 22 червня 2006 року апеляційна
скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а постанова Богунського районного суду
м. Житомира від 12 квітня 2006 року - без змін.

У касаційній
скарзі на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 12 квітня 2006
року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 22 червня 2006 року
ОСОБА_1 ставить питання про скасування судових рішень в зв'язку з неправильним
застосуванням норм матеріального права та ухвалення нового рішення про
задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та
обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до ч.3 ст. 2201 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відмовляючи
в задоволенні позову, суди виходили з того, що ОСОБА_1 неодноразово звертався
до Президента України з питання надання допомоги у виконанні рішення
Корольовського районного суду м. Житомира від 22 серпня 1997 року. Дані
звернення позивача були направлені до Міністерства юстиції України, яке
відповідно до ст. ст. 5, 10 Закону України «Про державну виконавчу службу» здійснює
контроль за діяльністю державних виконавців через Державний департамент
виконавчої служби.

Таким чином,
суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку щодо
правомірності дій Президента України при розгляді звернень позивача, оскільки
Президент України згідно з ст. 102 Конституції України як гарант прав і свобод
людини і громадянина своєчасно розглянув звернення позивача та спрямував їх на
розгляд компетентними державними
органами.

Доводи
ОСОБА_1 щодо неправильного застосування судами норм матеріального права є
безпідставними, оскільки п. 31 ст. 106 Конституції України передбачає, що
Президент України здійснює повноваження, визначені Конституцією України, а
процес виконання судових рішень та контроль за їх виконанням регламентується Законами України «Про державну виконавчу
службу», «Про виконавче провадження».

Доводи касаційної скарги не дають підстав для
висновку, що при розгляді справи допущено порушення норм матеріального і
процесуального права, які передбачені ст.ст. 225-229 КАС України як підстави
для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду
або закриття провадження у справі.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, оскільки судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, правова
оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків
судів не спростовують.

Таким
чином, підстави для передачі справи на розгляд складу колегії суддів Вищого
адміністративного суду України відсутні.

Керуючись ст.ст. 2201, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л
И Л А :

Касаційну
скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення,
а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 12 квітня 2006
року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 22 червня 2006 року -
без змін .

Ухвала оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 237 КАС
України.

Судді :

(підпис) В. І. Бутенко

(підпис) Т. О. Лиска

(підпис) О. І. Панченко

(підпис) М. О. Сорока

(підпис) І. В. Штульман

З оригіналом згідно суддя Т. О.
Лиска