Справа № 22-а-42\07
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2007-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Справа №22-а- 4207 Головуючий 1
інстанції: Панченко Л.В.
Доповідач: Подобайло З.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007 року

м. Харків

Судова колегія Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Сіренко О.І.

Суддів - Подобайло З.Г.

- Мельнікової Л.В.

за участю
секретаря судового засідання - Спесивцевої О.В.

та осіб, які
беруть участь у справі:

представник
позивача - ОСОБА_1

представник
відповідача - не явився

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області
від 12 лютого 2007 року

за позовом ОСОБА_1

до Державної виконавчої служби в Ізюмському
та Борівському районах Харківської області

про про стягнення шкоди.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач , ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовними вимогами до Державної виконавчої служби в Ізюмському та Борівському районах Харківської
області ( далі ДВС) про стягнення шкоди.

Ухвалою від 12 лютого 2007 року Ізюмського міськрайонного суду Харківської
області позовну заяву ОСОБА_1 до
Державної виконавчої служби в Ізюмському та
Борівському районах Харківської області про стягнення шкоди, залишено без руху,
повідомлено позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви,
а саме: звернутися з адміністративним позовом і зазначити обставини, в
обґрунтування своїх вимог та докази про які
йому відомо і які можуть бути використані судом, сплатити судовий збір в сумі
50,0 грн. в строк до 12 березня 2007 року та
роз'яснено, що інакше позовна заява буде повернена , мотивуючи тим, що
позовна заява подана з порушеннями вимог передбачених ст. 106 КАСУ, позивач в
своєму клопотанні про звільнення його від сплати судового збору зазначив що він
неодноразово звертався до суду за захистом своїх прав та сплачував судовий збір
і через це просив суд звільнити його від сплати при подачі даної позовної
заяви, яке судом не було задоволено та
те, що Державна виконавча служба в
Ізюмському та Борівському районах є суб'єктом владних повноважень, тому
позивачу слід визначитися і звернутися до суду з адміністративним
позовом в порядку, передбаченому
Кодексом адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1
звернувся із апеляційною скаргою на вказану ухвалу від 12.02.07 р., в якій
просить її скасувати, матеріали справи направити до суду першої інстанції для
розгляду по суті в іншому складі суду, примушування суддею Панченко Л.В.
звернутися з позовними вимогами в
порядку, незаконність якого (порядку) встановлена чинною ухвалою суду
апеляційної інстанції та відмову суду розглянути справу по закону, який
належить застосовувати - визнати знущанням
над його особою. Скаржник
свої доводи обґрунтовує тим, що право на ефективний
судовий захист
передбачає, що особа, яка думає, що його права
порушені суб'єктом владних повноважень, звертається до суду, а вже суд
у порядку, передбаченому законом, всебічно й об'єктивно, на підставі закону,
вивчить всі обставини й ухвалить справедливе й законне судове рішення та застосує заходи по відновленню порушеного права і відшкодуванню шкоди, заподіяної
неправомірними діями, тобто в силу вимог частини 2 ст. 71 КАС України у даних правовідносинах
обов'язок доказування покладається не на
позивача, а на Державну виконавчу
службу, якщо вона буде заперечувати проти заявленого позову, тобто суд
помилково поклав на скаржника обов'язок доказування, тим самим звільнив відповідача від його обов'язків, передбачених законом.

В скарзі
заявник зазначає, що за час біля двох років по суті його вимог щодо неправомірних дій виконавців
законного рішення жодним із судів першої
інстанції не ухвалено, хоча за законом, скарга на дії Державної виконавчої служби повинна бути розглянута
протягом 10 днів (ст. 181 КАС України),
однак на це порушення гарантій захисту людини від сваволі осіб, що офіційно представляють державу, суд 1
інстанції ока закрив та й сама суддя Панченко Л. В.
усіляко затягує розгляд даної справи та знайти підстав розглянути позовну
заяву до державної виконавчої служби без
оплати в п'ятий раз судового збору не знайшла. Але поряд з такою «принциповістю» та ж суддя Панченко Л. В. відверто ігнорує вимоги того ж Кодексу
адміністративного судочинства України, зокрема вимоги статті 167 КАС України, які
зобов»язують суд направити копію судового рішення не пізніше
наступного дня після винесення, в той час як
оскаржувана ухвала була винесена судом
12.02.2007 року, а здана на пошту для 26.02.2007 р., що в черговий раз підтверджує всіляку можливість суду першої інстанції
познущатися над моєю особистістю й приховати
порушення особами, що офіційно представляють державу, зокрема посадовими особами Державної виконавчої служби.

Щодо
вимоги судді Ізюмського горрайонного суду Харківської області Панченко Л. В. про те, щоб
з даними позовними
вимогами
звернутися до суду у порядку,

передбаченому
Кодексом адміністративного судочинства, зазначає, що це є ні що інше, як чергове відверте
знущання судді над особистістю, оскільки у
зв'язку з конкретними неправомірними діями посадових осіб вже звертався до суду в порядку
адміністративного судочинства. Однак, Колегією Апеляційного суду

Харківської області, що вступили в законну чинність ухвалою від 20.12.2006 року,

встановлено, що данні правовідносини не підлягають розгляду в
порядку

адміністративного
судочинства, про що і зазначалось у
позові в пояснення звернення до Ізюмського горрайонного суду у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

В
судовому засідання скаржник підтримав апеляційну скаргу.

Представник виконавчої служби в
судове засідання не з”явився.

Перевіривши
доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, пояснення представника
позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до
частини першої статті 2 КАС, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих повноважень.

У розумінні
пункту 1 частини першої статті 3 КАС, справа адміністративної юрисдикції
(адміністративна справа) - це публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із
сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова
чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції
на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Визначення поняття “суб'єкт владних
повноважень” наведено у пункті 7 частини першої статті 3 КАС, відповідно до
якого - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова
чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Із системного
аналізу частини другої статті 2 КАС, пункту 1 частини першої статті 17 КАС
випливає, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних
чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

Таким чином, спір
є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства
у випадку, коли він виникає з публічно-правових відносин за участю суб'єкта
владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій щодо
іншого суб'єкта, який є учасником спору.

З матеріалів
справи вбачається, що відповідно ст.ст.118-120 Цивільно-процесуального Кодексу
України ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби в Ізюмському та Борівському
районах Харківської області подана позовна заява про стягнення
на його користь компенсації за заподіяну шкоду у розмірі 5000,0 грн. при
виконанні відкритого 29.12.2004 р.
виконавчого провадження згідно виконавчого листа № 2-1351/04, виданого
Ізюмським міськрайсудом про стягнення з
ОСОБА_1 аліментів.

Відповідно
ч.2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів,
для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно ч.2 ст.21
Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони
заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди
вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Оскільки в даній справі позивачем не
заявлена вимога вирішити публічно-правовий спір, даний спір про відшкодування
збитків підвідомчий цивільним судам за правилами ЦПК України.

Оскільки позивачем подана позовна
заява по ЦПК України, суд першої інстанції не повинен був застосовувати КАС
України при вирішенні питань про
відкриття провадження , що вирішуються в адміністративних справах . Такі дії
суду першої інстанції є порушенням норм процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання за позовом громадянина у зв»язку з чим ухвала
підлягає скасуванню відповідно до ч. 4 ст. 202, ч. 6 ст. 205 КАС України, а справа поверненню для
подальшого розгляду до суду першої інстанції із стадії розгляду питань, щодо
відкриття провадження по справі згідно глави 2 «Пред»явлення позову.Відкриття
провадження у справі» Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ч.2 ст.
21, п. 3 ст. 199, п. 4 ст. 202,
ст. 205, ст. 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Ізюмського
міськрайонного суду Харківської області
від 12 лютого 2007 року про
залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби в Ізюмському та
Борівському районах Харківської області про стягнення шкоди, скасувати.

Справу направити для подальшого
розгляду до суду першої інстанції із стадії розгляду питань, щодо відкриття
провадження по справі.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення та в силу ст. 211 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий Сіренко О.І.

Судді: Подобайло З.Г.

Мельнікова Л.В.

ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Суддя

Харківського апеляційного

адміністративного
суду
Подобайло З.Г.