Справа № 22-а-40-Ф/07
Суддя: Соболюк М.М.
Дата ухвалення: 2007-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________ АВТОНОМНОЇ
РЕСПУБЛІКИ КРИМ_______________________________________________________
Справа № 22-а-40-Ф/07 Головуючий суду першої інстанції БелоусовЕ.Ф.
Суддя-доповідач суду апеляційної інстанції Соболюк М.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого - судді Ломанової
Л.О.,

суддів Соболюка М.М.,

Притуленко О.В.

при секретарі Цендра О.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Феодосії справу адміністративної юрисдикції
за позовом ОСОБА_1 до судді Феодосійського міського
суду АР Крим Панченко Ольги Іванівни про визнання її дій протиправними, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Керченського міського суду АР Крим від 29 червня 2006
року, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до судді
Феодосійського міського суду АР Крим Панченко О.І. про визнання її дій при
розгляді справи протиправними.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що в процесі вирішення
питання про відкриття провадження у справі за його заявою суддя Панченко О.І. ухвалою від 04.05.2006 року
відмовила у відкритті провадження у справі. Вважає, що при вирішенні питання суддею були порушенні норми
процесуального законодавства, оскільки суддя взагалі не мала права
відмовляти у відкритті провадження у справі, оскільки провадження вже було
відкрито іншим судом, крім того, позивач не був належним чином повідомлений про
розгляд справи.

Ухвалою
Керченського міського суду АР Крим від 20 червня 2006 року у відкритті провадження по справі за вказаним
адміністративним позовом ОСОБА_1 було відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування вказаної ухвали з направленням
справи на розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Апелянт
зазначає, що відмовивши у відкритті провадження у справі за його позовом, суд
першої інстанції порушив вимоги ст. 6 КАС України та ст.ст. 8, 19, 55 Конституції України, при цьому звертає увагу на
те, що його позов подано до судді як до суб'єкта владних повноважень, а
тому спір має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Перевіривши законність і обгрунтованність ухвали суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у
відкритті провадження за позовом ОСОБА_1,
суд першої

інстанції виходив із того, що
оскаржувані дії судді мають виключно процесуальний

характер, а не характер управлінської
діяльності, оскільки стосуються прийняття суддею відповідних процесуальних
рішень у конкретній справі. Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

2

Відповідно до ч.
1 ст. 2 КАС
України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Отже, суб'єктом
владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства.

Між тим, як
вбачається з матеріалів справи, у травні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до судді Феодосійського міського суду Панченко О.І.
про визнання її дій протиправними з тих підстав, що суддя незаконно відмовила в
відкритті провадження по справі за його заявою, також нею був порушений
процесуальний порядок, пов'язаний з процедурою розгляду справи.

Як зі змісту
позову, так і з сукупності інших матеріалів справи, вбачається, що оскаржені
дії судді не були пов'язані зі здійсненням нею управлінських функцій, а носять
виключно процесуальний характер.

Відповідно до ст. ст. 126, 129
Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються
лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється. Однією з основних
засад судочинства є забезпечення апеляційного й касаційного оскарження рішення
суду, крім випадків встановлених законом.

Згідно із
зазначеними конституційними положеннями рішення суду і, відповідно, дії або бездіяльність судді у питаннях здійснення
правосуддя, не можуть бути предметом оскарження як такі, що не пов'язані
зі здійсненням суддями владних управлінських функцій, а стосуються вирішення
питань по здійсненню правосуддя, пов'язаних з рухом справи, прийняттям позовної
заяви, підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо.

За таких
обставин висновок суду про те, що заява не підлягає розгляду в порядку адміністративного
судочинства є обґрунтованим.

Доводи
апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали суду
першої інстанції.

З урахуванням
наведеного, керуючись ст.
ст. 195, 199, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 14, 24, 28
Закону України „Про судоустрій України", колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Керченського міського суду АР Крим від 29 червня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо
до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання
нею законної сили.