Справа № К-7401/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2007-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в складі:

головуючого Смоковича М.І.,

суддів:
Горбатюка С.А., Мироненка О.В., Чумаченко Т.А., Штульман І.В.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності ( далі - СПД) ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Бахчисарайському районі в Автономній
Республіці Крим (далі - ДПІ у Бахчисарайському районі в АРК) про визнання
недійсним податкового повідомлення - рішення, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ДПІ у
Бахчисарайському районі в АРК на рішення Господарського суду АРК від 24 березня
- 15 квітня 2005 року та постанову Севастопольського апеляційного
господарського суду від 18 липня 2005 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2004 року СПД ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ДПІ у Бахчисарайському районі в АРК про визнання
недійсним податкового повідомлення - рішення НОМЕР_1 від 14 вересня 2004 року,
яким їй донараховано єдиний податок у сумі 3060,00 грн. за використання у
підприємницькій діяльності найманих працівників.

Вимоги обґрунтовувала тим, що
відповідач прийняв оспорюване податкове повідомлення-рішення за те, що
позивачка протягом усього періоду роботи на єдиному податку за 2003 рік
використовувала працю найманих працівників - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за яких
не сплатила єдиний податок.

Вважала, що такі висновки суб'єкта
оскарження не відповідають обставинам справи та зроблені з порушенням приписів
Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва», а тому просила позов задовольнити.

Рішенням Господарського суду АРК від
24 березня - 15 квітня 2005 року, залишеним без змін постановою
Севастопольського апеляційного господарського суду від 18 липня 2005 року,
позов задоволено частково - визнано недійсним податкового повідомлення -
рішення НОМЕР_1 від 14 вересня 2004 року в частині встановлення податкових
зобов'язань по єдиному податку в розмірі 2351,67 грн.

У касаційній скарзі ДПІ в АРК,
посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права, просило скасувати судові рішення та
ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовної заяви в частині
визначення податкового зобов'язання в сумі 1020 грн. за використання найманої
праці ОСОБА_4

Касаційна скарга підлягає залишенню
без задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов частково суд
першої інстанції виходив з того, що позивачка використовувала працю не трьох
найманих працівників, а лише двох та не протягом усього періоду, за який
накладено на позивачку податкове зобов'язання.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи та узгоджується з нормами матеріального права.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені у судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачка не використовувала найману працю ОСОБА_4, а працю
ОСОБА_2 використовувала з 22 серпня 2003 року ( 4 місяці 10 днів) та ОСОБА_3 -
з 1 вересня 2003 року (4 місяці) до закінчення 2003 року.

Крім того, встановлено, що позивачка у
звітності не вказала про використання праці найманих осіб та не оплатила єдиний
податок за них.

Зазначеним обставинам суди дали
правильну правову оцінку.

Згідно пункту 2 Указу Президента
України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва» ставка єдиного податку для суб'єктів малого
підприємництва - фізичних осіб встановлюється місцевими радами за місцем їх
державної реєстрації залежно від виду діяльності і не може становити менше 20
гривень та більше 200 гривень за місяць. У разі коли платник єдиного податку
здійснює підприємницьку діяльність з використанням найманої праці або за участю
у підприємницькій діяльності членів його сім'ї, ставка єдиного податку
збільшується на 50 відсотків за кожну особу.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачці була встановлена ставка єдиного податку в 2003 році 170 гривень за
місяць.

З урахуванням ставки єдиного податку
та терміну використання найманої праці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судом першої
інстанції проведено розрахунок про те, що позивачка повинна сплатити
єдиного податку в сумі 708,33 грн.

Такий висновок суду першої інстанції,
перевірений апеляційним судом, відповідає обставинам справи та нормам
матеріального права.

Оскільки судами встановлено, що
позивачка не використовувала найману працю ОСОБА_4 та повинна сплатити єдиного податку лише 708,33
грн., то правильним є висновок судів попередніх інстанцій про те, що податкове
повідомлення-рішення в решті податкового зобов'язання по єдиному податку в
розмірі 2351,67 грн. є недійсним.

Доводи, викладені в касаційній скарзі,
не спростовують указаних висновків судів.

За таких обставин, оскаржувані рішення
судів ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права,
підстави для їх скасування чи зміни відсутні.

Керуючись статтями 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ДПІ у Бахчисарайському районі в АРК
залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду АРК від 24 березня - 15
квітня 2005 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського
суду від 18 липня 2005 року по даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення, але може бути оскарженою за винятковими обставинами до
Верховного Суду України протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

Головуючий (підпис) Смокович М.І.

судді (підпис) Горбатюк С.А.

(підпис)
Мироненко О.В.

(підпис)
Чумаченко Т.А.

(підпис)
Штульман І.В.

з
оригіналом згідно суддя: