Справа № 22-а-532007р.
Суддя: Попруга С.В.
Дата ухвалення: 2007-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
22-а-53 2007 p. Головуючий у
1-й інстанції - Гунов Г.Ю.
Категорія 22 Суддя-доповідач -Попруга С.В.
УХВАЛА

іменем України

2007 року січня 23 дня колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:

Головуючого - Попруги СВ.

Суддів - Дубровної В.В., Сибільової Л.О.

з участю секретаря судового
засідання - Кияненко Н.М.

та осіб, які приймають участь у справі - ОСОБА_1, представників відповідачів Зайця P.M., Ткаченка А.О. розглянула у
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного
суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми Сумської
області від 01 грудня 2006 року у
справі за адміністративним позовом ОСОБА_1до УМВС України в Сумській області, Управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань в Сумській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання зробити
перерахунок пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 грудня 2006 року в
задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову постанову про
задоволення позову.

Узагальнені доводи апеляційної скарги: неповне з'ясування судом обставин що мають значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, а представник
УМВС України в Сумській області Заєць Р.М проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважаючи рішення суду
першої інстанції законним і
обґрунтованим, представник другого відповідача фактично погоджувався з
доводами апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 1969 року проходив службу
в органах внутрішніх справ. 01 січня 1996 року його було звільнено зі служби з посади ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв'язку з виходом на пенсію

2

по вислузі років, яка в
календарному обчисленні становить 25 років. Позивачу
призначена і виплачується пенсія, передбачена законодавством про пенсійне забезпечення осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб.

Під час
проходження позивачем служби, керівник органу внутрішніх
справ не встановлював ОСОБА_1 щомісячну доплату в розмірі від 25 до 50
процентів від суми пенсії, яка могла бути йому нарахована з часу виникнення у ОСОБА_1 права на пенсію за вислугу
років згідно з чинним законодавством, і відповідно таку доплату позивач не
отримував. Наказ про залишення позивача за його згодою в інтересах
справи на службі керівництвом УМВС України
в Сумській області не видавався.

За таких
обставин відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог та зобов'язання відповідачів прийняти рішення про встановлення ОСОБА_1, після звільнення його зі
служби, вищезгаданої щомісячної
доплати, перерахунок призначеної позивачу пенсії з урахуванням вищезгаданої щомісячної доплати, виплату такої
пенсії за 12 місяців, що передували
зверненню до суду та продовження виплати пенсії в такому розмірі на
майбутнє.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без
змін, з наступних підстав.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно встановивши обставини
справи та давши належну оцінку всім зібраним по справі доказам, дійшов
обґрунтованого висновку про те, що оскільки
позивачу під час проходження служби в органах
внутрішніх справ, керівником УМВС України в Сумській області не встановлювалась щомісячна доплата у розмірі від 25 до 50
процентів, яка за змістом п.З Постанови Кабінету
Міністрів України „Про умови оплати праці працівників органів внутрішніх справ" від 02 квітня 1993 року №257 із змінами
і доповненнями, п.3 Указу Президента України „Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці
працівників органів внутрішніх справ" від 04 жовтня 1996 року №926/96 із змінами і доповненнями має персональний
характер, і відповідно ОСОБА_1 згадану доплату не отримував, то підстави
враховувати названу доплату при
нарахуванні (перерахуванні) пенсії позивачу - відсутні. Отже позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволенню
не підлягають, оскільки
не

3

ґрунтуються на законодавстві про
пенсійне забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ, в тому числі Законі України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб".

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Так, позивач не
надав суду доказів про те, що керівник УМВС України в Сумській області видавав
наказ про залишення ОСОБА_1 в інтересах справи на службі з того часу, коли у
позивача виникло право на пенсію за вислугу років. В той же час встановлено, що
такий наказ керівником УМВС України в Сумській області не видавався.

Факт визнання
Управлінням Державного департаменту України з питань виконання покарань в
Сумській області права позивача, під час проходження ним служби, на отримання
спірної доплати, за встановлених обставин та ураховуючи положення вищезгаданих
нормативних актів, не має юридичного значення.

Наказ МВС
України №577 29.08.1995 передбачав виплату спірної доплати в розмірі
25%, за умови, що таку доплату було встановлено працівнику ОВС керівником
органу внутрішніх справ. Позивачу ж така доплата не встановлювалась.

Посилання
апелянта на порушення судом ст.ст. 21, 22, 24 Конституції України, не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки названі норми Основного Закону спірних
правовідносин не врегульовують.

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких
обставин, коли оскаржувана постанова суду першої інстанції відповідає нормам
матеріального та процесуального права, підстави для її зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198, 200, 205, 254 КАС України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ковпаківського районного
суду м.Суми від 01 грудня 2006 року - без змін.

4

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, починаючи з 29 січня
2007 року.