Справа № К-14775/06
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2007-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в складі:

головуючого Смоковича М.І.,

суддів:
Горбатюка С.А., Мироненка О.В., Чумаченко Т.А., Штульмана І.В.,

з
участю секретаря судового засідання Марушевського А.А.,

третьої
особи: ОСОБА_1,

розглянувши
у судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_2 до Департаменту державної
виконавчої служби про відновлення трудових прав та позовом ОСОБА_1, як третьої
особи, яка заявляє самостійні вимоги, на стороні відповідача, до ОСОБА_2 про
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, провадження по якій відкрито

за касаційними скаргами Департаменту
державної виконавчої служби, ОСОБА_1 на ухвалу Мостиського районного суду
Львівської області від 18 листопада 2005 року та ухвалу Апеляційного суду
Львівської області від 6 лютого 2006 року, на постанову Мостиського районного
суду Львівської області від 7 березня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Львівської області від 19 червня 2006 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2005 року ОСОБА_2
звернувся в суд з позовом до Департаменту державної виконавчої служби про
відновлення трудових прав.

Вимоги обґрунтовував тим, що працював
начальником відділу державної виконавчої служби Мостиського районного
управління юстиції Львівської області. Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 квітня 2005 року №320 на базі органів виконавчої служби утворено
Департамент державної виконавчої служби як урядовий орган державного
управління. Наказом новоутвореного департаменту від 26 жовтня 2005 року №46/к
утворено державну виконавчу службу у районах, містах, районах у містах, в тому
числі відділ державної виконавчої служби у Мостиському районі Львівської
області. На посаду начальника указаного відділу наказом Департаменту державної
виконавчої служби від 2 листопада 2005 року №139/к призначено ОСОБА_1

Вважав, що такими діями відповідач
порушив його трудові права, оскільки новоутворений відділ є правонаступником
відділу в якому він працював, а тому відповідач повинен продовжити його
трудовий договір щодо перебування на посаді начальника новоутвореного відділу.

Ухвалою судді Мостиського районного
суду Львівської області від 18 листопада 2005 року, залишеною без змін ухвалою
Апеляційного суду Львівської області від 6 лютого 2006 року, в порядку
забезпечення позову зупинено виконання наказу від 2 листопада 2005 року №139/к
Департаменту державної виконавчої служби, яким ОСОБА_1 призначено начальником
державної виконавчої служби у Мостиському районі Львівської області

У зв'язку з цим, ОСОБА_1, як третя особа на стороні
відповідача у даній справі, звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заробітної плати за період зупинення наказу про його призначення на вказану
посаду.

Постановою Мостиського районного суду
Львівської області від 7 березня 2006 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області
19 червня 2006 року, позов ОСОБА_2 задовольнено, а ОСОБА_1 у позові відмовлено.

У касаційних скаргах Департамент
державної виконавчої служби та ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права, просили скасувати ухвалу Мостиського
районного суду Львівської області від 18 листопада 2005 року, ухвалу
Апеляційного суду Львівської області від 6 лютого 2006 року, постанову
Мостиського районного суду Львівської області від 7 березня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду Львівської області від 19 червня 2006 року та прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні позову.

Згідно п.8 ч.3 ст.129 Конституції
України основними засадами судочинства є забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.211 Кодексу
адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції після їх
перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції
можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому
провадженню у справі.

Отже, ухвала судді Мостиського
районного суду Львівської області від 18 листопада 2005 року та ухвала
Апеляційного суду Львівської області від 6 лютого 2006 року, якими вирішено
питання про забезпечення позову, не можуть бути оскаржені в касаційному
порядку, оскільки ці ухвали не перешкоджають подальшому провадженню у справі.

За таких обставин, касаційне
провадження щодо перегляду зазначених ухвал в касаційному порядку відкрите
помилково, а тому підлягає закриттю.

Інші касаційні скарги Департаменту
державної виконавчої служби та ОСОБА_1 (на постанову Мостиського районного суду
Львівської області від 7 березня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Львівської області від 19 червня 2006 року) підлягають частковому задоволенню з
таких підстав.

Згідно ст. 23 Кодексу
адміністративного судочинства України усі адміністративні справи в суді першої
інстанції, крім випадків, встановлених цим Кодексом, розглядаються і
вирішуються суддею одноособово.

За правилами ч.1 ст.24 Кодексу
адміністративного судочинства України адміністративні справи, предметом
оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Президента України, Кабінету
Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади,
Національного банку України, їхньої посадової чи службової особи, виборчої
комісії (комісії з референдуму), члена цієї комісії розглядаються і вирішуються
в окружному адміністративному суді колегією у складі трьох суддів.

З аналізу положень наведених норм
слідує, що справи у яких відповідачем є інший центральний орган виконавчої
влади розглядаються і вирішуються колегією у складі трьох суддів.

Оскільки у даній справі відповідачем є
Департамент державної виконавчої служби як урядовий орган державного
управління, тобто один з центральних органів державної виконавчої влади, то
вона (справа) повинна розглядатися колегію у складі трьох суддів.

Однак, у порушення наведених
процесуальних приписів у суді першої інстанції розглянуто та вирішено справу
суддею одноособово.

Зазначених порушень не врахував
апеляційний суд при перегляді рішення суду першої інстанції в апеляційному
порядку.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.227 Кодексу
адміністративного судочинства України судові рішення обов'язково скасовуються з
направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто і вирішено
неповноважним складом суду.

За таких обставин, оскаржувані судові
рішення, якими вирішено справу по суті, підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд у суд першої інстанції.

Керуючись статтями 214, 223, 227, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційне провадження, відкрите за касаційними скаргами
Департаменту державної виконавчої служби та ОСОБА_1 на ухвалу Мостиського
районного суду Львівської області від 18 листопада 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду Львівської області від 6 лютого 2006 року, у даній справі
закрити.

Касаційні скарги Департаменту
державної виконавчої служби та ОСОБА_1 на постанову Мостиського районного суду
Львівської області від 7 березня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду
Львівської області 19 червня 2006 року задовольнити частково та скасувати
указані судові рішення з направленням справи на новий розгляд у суд першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили
з моменту проголошення, але може бути оскарженою за винятковими обставинами до
Верховного Суду України протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

Головуючий (підпис) Смокович М.І.

судді (підпис) Горбатюк С.А.

(підпис)
Мироненко О.В.

(підпис)
Чумаченко Т.А.

(підпис)
Штульман І.В.

з
оригіналом згідно суддя: