Справа № К-16512/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2007 року м.
Київ

Колегія
суддів

Вищого
адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді
Бутенка В.І.,

суддів: Лиски Т.О., Панченка О.І., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

при секретарі
Пархоменко О.В.,

за участю представника Генеральної прокуратури України
Семененка В.І.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в порядку
касаційного провадження адміністративну справу за касаційною скаргою прокурора
Волинської області на постанову Луцького міськрайонного суду від 23 грудня 2005
року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 22 лютого 2006 року у
справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірну відмову в проведенні розслідування
нещасного випадку та бездіяльність прокурора Волинської області щодо його
розслідування, -

встановила:

8.08.2005 р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на
неправомірні дії прокурора Волинської області, який відмовився провести
розслідування нещасного випадку.

Скаргу мотивував тим, що 11 червня 2005 р. близько 23-00
год. невстановлені особи вчинили на нього напад поблизу житлового будинку
АДРЕСА_1

В результаті нападу йому спричинено тілесні ушкодження, в
тому числі закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, злам надбрівної
дуги. По даному факту було порушено кримінальну справу.

Заявник вважав, що при проведенні розслідування йому має
бути виданий відповідний акт, який дає право на звернення за виплатою допомоги
по соціальному страхуванню, як працівника органів прокуратури відповідно до

ст.ст. 49, 50, 501 Закону України "Про
прокуратуру".

У зв'язку з цим, він звернувся до прокурора Волинської
області про видачу акта про нещасний випадок, в чому йому відмовлено з тієї
причини, що даний випадок не пов'язаний з виконанням службових обов'язків.

Посилаючись на зазначені обставини, заявник просив суд
визнати неправомірною бездіяльність прокурора щодо відмови в проведенні
розслідування нещасного випадку який стався 11.06.2003 р. та зобов'язати
суб'єкта оскарження провести розслідування нещасного випадку.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 23 грудня
2005 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від
22 лютого 2006 року, скаргу ОСОБА_1 було задоволено та визнано неправомірною
відмову суб'єкта оскарження в проведенні розслідування нещасного випадку, що
стався із скаржником та зобов'язано прокурора Волинської області провести
розслідування, за результатами якого скласти відповідні акти.

В касаційній скарзі прокурор Волинської області,
посилаючись на порушення норм матеріального права, ставить питання про
скасування ухвалених по справі судових рішень та просить винести нове, яким у
задоволенні скарги відмовити.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали справи на
предмет правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 11.06.2003 р. біля 23-00 год.
невстановлені особи вчинили напад на ОСОБА_1 поблизу житлового будинку АДРЕСА_1
В цей час він працював на досаді прокурора міста.

В результаті нападу йому спричинені тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров'я. За даним фактом була порушена кримінальна
справа.

Відповідно п.5 Положення про порядок розслідування та
ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на
виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2001
р. №1094, яке було чинним на момент коли з позивачем стався нещасний випадок,
розслідуванню підлягають травми в т.ч. отримані внаслідок тілесних ушкоджень,
заподіяних іншою особою.

Пункт 14 зазначеного Положення передбачає, що про кожний
нещасний випадок свідок, працівник, який його виявив, або сам потерпілий
повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу уповноважену
особу підприємства і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний
випадок, крім випадків зі смертельним наслідком та групових, повідомляє про
нещасний випадок відповідний орган виконавчої дирекції Фонду, а також
організовує його розслідування і утворює комісію з розслідування.

Відповідно до пунктів 12, 13 Положення, за висновками
роботи комісії складається акт по формі Н-1, якщо нещасний випадок пов'язаний з
виробництвом, а якщо не пов'язаний з виробництвом то складається акт за формою
НТ (невиробничий травматизм).

Таким чином, задовольняючи скаргу, суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що в незалежності від того пов'язаний нещасний
випадок з виробництвом чи ні, на роботодавця в любому випадку покладено
обов'язок оформлення відповідного документу
(в даному випадку акт за формою Н-1 або
НТ).

Більш того, згідно
Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.01 р. №270, на який посилається прокурор у касаційній
скарзі, пунктами 11, 12, 13 передбачено обов'язок керівника організації
проводити дії спрямовані на розслідування нещасного випадку.

Проведення розслідування органами досудового слідства, не
звільняє керівника установи від обов'язку створення комісії по розслідуванню та
складання відповідного акту, що передбачено цим же Порядком.

Тому доводи касатора про відсутність у нього такого обов'язку
ґрунтуються на невірному розумінні норм матеріального права, внаслідок чого він
прийшов до хибних висновків, про що вірно зазначено у рішеннях судів обох
інстанцій.

Доводи касаційної скарги зазначені висновки суду не
спростовують.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 221, 223,
224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу прокурора Волинської області залишити
без задоволення.

Постанову Луцького міськрайонного суду від 23 грудня 2005
року та ухвалу апеляційного суду
Волинської області від 22 лютого 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
оскарженню не підлягає за винятком випадків, передбачених ст. 237 КАС України.

Головуючий (підпис)

Судді
(підписи)

З оригіналом згідно

Суддя