Справа № 4-2434/05/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
лютого 2007 року м. Київ
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :
головуючого - судді -
суддів : Лиски Т.О.,
розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну
справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Відділу державної
виконавчої служби Васильківського міського управління юстиції Київської області
про накладення штрафу, -
У жовтні 2004 року ОСОБА_2 в інтересах Васильківського міського голови
ОСОБА_1 подав до суду вказану скаргу, в якій просив визнати неправомірною
постанову державного виконавця ВДВС Васильківського МУЮ від 14.10.2004 року про
накладення на ОСОБА_1 штрафу за невиконання рішення суду щодо поновлення на
Посилався на те, що постановою державного виконавця від 05.10.2004 року про
відкриття виконавчого провадження позивачу було встановлено строк для виконання
до 11.10.2004 року, проте він у цей період перебував у відрядженні і не міг
вирішувати цього питання, обов'язки міського голови на цей час були покладені
на іншу особу, а тому вважав, що ОСОБА_1 не може нести відповідальності за
невиконання постанови державного виконавця.
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02
грудня 2004 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської
області від 15 лютого 2005 року, у задоволенні скарги відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, ОСОБА_2 подав касаційну
скаргу, в якій просить їх скасувати та постановити нове рішення про задоволення
вимог скарги.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами було встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що згідно
розпорядження НОМЕР_1 на період відрядження з 05.10.2004 року по 09.10.2004
року виконання обов'язків Васильківського міського голови було покладено на
Крившу О.П., заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів
міської ради.

Постановою НОМЕР_2 державним виконавцем відділу ДВС Васильківського МУЮ
було відкрито провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-7,
виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області, про поновлення
на роботі ОСОБА_3. і наданий міському голові строк для добровільного виконання
до 11 жовтня 2004 року. Зазначена
постанова надійшла до виконавчого комітету Васильківської міської ради
05.10.2004 року.

Оскільки у встановлений постановоюНОМЕР_2 строк рішення суду виконане не
було, 14 жовтня 2004 року на Васильківського міського голову постановою
державного виконавця був накладений штраф в розмірі 340,00 грн.

Між тим, відповідно до ст. 24 Закону України "Про виконавче
провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання
рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення
- п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення
після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і
витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 25 цього ж Закону, негайному виконанню підлягають,
зокрема, рішення про поновлення на роботі чи на попередній посаді незаконно
звільненого або переведеного працівника.
Якщо рішення підлягає негайному виконанню, державний виконавець
відкриває виконавче провадження не пізніше наступного дня після одержання
документів, зазначених у статті 18 цього Закону, і у порядку, встановленому цим
Законом, проводить відповідні виконавчі дії.

Відповідно ж до ст. 87 Закону України "Про виконавче
провадження", у разі невиконання без поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії,
які можуть бути виконані лише боржником, та рішення про поновлення на роботі
державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника -
фізичну особу в розмірі від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян і на боржника - юридичну особу - від двадцяти до
тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначає новий строк
для виконання.

Таким чином, судами зроблений обґрунтований висновок про те, що перебування
ОСОБА_1 у відрядженні з 05 по 09 жовтня 2004 року не може бути підставою для
звільнення його від відповідальності за невиконання рішення суду, оскільки
термін для добровільного виконання було встановлено до 11 жовтня 2004 року і у
скаржника відповідно був строк з 09 по 11
жовтня 2004 року для його виконання.

Судами також правильно визнано такими, що не заслуговують на увагу, доводи
скаржника про те, що ОСОБА_1 не має відношення до оскаржуваної постанови, з тих
підстав, що рішення по ній приймав виконуючий обов'язки міського голови,
оскільки з наявних у суду матеріалів не вбачалось вчинення якихось дій або
прийняття рішень як Крившею О.П., так і ОСОБА_1, з приводу виконання постанови
державного виконавця.

Посилання скаржника на лист виконавчого комітету (а.с. 7) не дає підстав
розцінювати його як факт оскарження постанови НОМЕР_2, оскільки у згаданому листі
викладене прохання щодо зупинення виконавчого провадження, крім того,
відповідно до ст. 24821 ЦПК України (в редакції 1963 року),
оскарження до суду рішення, дій або бездіяльності державного виконавця не
зупиняє дії оскаржуваного акту.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судами прийняті законні і
обґрунтовані рішення, під час розгляду справи порушень норм матеріального чи
процесуального права ними допущено не було.

Доводи касаційної скарги зроблених судами висновків не спростовують, а тому
оскаржувані судові рішення повинні залишатися без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 221,
223, 230 КАС України, колегія суддів, -

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_1, залишити без задоволення, а рішення Васильківського міськрайонного суду
Київської області від 02 грудня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 15 лютого 2005 року без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду касаційної інстанції може
бути оскаржено до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :