Справа № к-15828/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007 року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною скаргою Партенітської селищної ради
АР Крим на рішення Алуштинського міського суду від 17 травня 2005 року та
рішення апеляційного суду АР Крим від 5 грудня 2005 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Партенітської селищної ради про визнання незаконним та
скасування рішення сесії селищної ради НОМЕР_1 про виділення земельної ділянки
під город ОСОБА_1 та відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

В жовтні 2004 року ОСОБА_1
звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що згідно з рішенням
виконкому Фрунзенської селищної ради НОМЕР_2 йому було надано у користування
земельну ділянку для розміщення пасіки, якою користується і досі.

Рішенням НОМЕР_3 цю ж земельну
ділянку йому було виділено для індивідуального садівництва та надано дозвіл до
01.03.2001 р. на підготовку матеріалів попереднього погодження розміщення і
розмірів земельної ділянки. У зв'язку з погіршенням стану здоров'я позивача
вказане рішення реалізованим не було.

У травні 2003 року ОСОБА_1 знову
звернувся до селищної ради із заявою про передачу у власність земельної
ділянки, якою користується тривалий час.

Проте, 27.06.2003 р. сесією було
винесено рішення про надання зазначеної ділянки розміром 0,045 га в оренду під
город до 27.06.2003 р.

Із вказаним рішенням заявник не
погодився, у зв'язку з чим просив суд зобов'язати Партенітську селищну раду
передати йому у приватну власність спірну земельну ділянку та відшкодувати 20
000,00 грн. заподіяної моральної шкоди.

Рішенням Алуштинського міського суду від 17 травня
2005 року позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано незаконним та
скасовано рішення сесії Партенітської селищної ради НОМЕР_1 про надання ОСОБА_1
земельної ділянки площею 0,045 га під город в оренду строком до 27.06.2006 р.

Стягнуто з відповідача на користь
ОСОБА_1 1000 грн. моральної шкоди. В решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду АР Крим
від 5 грудня 2005 року було скасовано рішення суду першої інстанції в частині
відмови в задоволенні позову про зобов'язання Партенітської селищної ради
розглянути заяву ОСОБА_1 про передачу земельної ділянки у власність для ведення
садівництва і в цій частині ухвалено нове рішення про задоволення позову.

В решті рішення міського суду
залишено без змін.

В поданій касаційній скарзі
Партенітська селищна рада, посилаючись на порушення норм процесуального права,
просить вказані судові рішення в частині задоволення позову щодо стягнення
моральної шкоди скасувати та постановити в цій частині нове рішення про відмову
в задоволенні позову.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 211 КАС України,
підставами касаційного оскарження судового рішення є порушення судом норм
матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст. 2201
КАС України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 в частині
відшкодування моральної шкоди, суди як першої так і апеляційної інстанцій
обґрунтовано виходили з того, що неправомірними діями відповідача було порушено
право позивача на своєчасне і законне
вирішення питання про передачу земельної ділянки у власність, чим йому
спричинено моральних страждань.

Відповідно до ст. 56 Конституції
України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органу
місцевого самоврядування матеріальної шкоди, завданої незаконними рішеннями,
діями чи бездіяльністю органів місцевого самоврядування, їх посадових чи
службових осіб при здійсненні своїх повноважень.

Судом встановлено, що рішення
Партенітської селищної ради від 27.06.2003р. було прийнято незаконно. Протягом
тривалого часу селищною радою не розглядалася заява ОСОБА_1 про передачу йому у
власність земельної ділянки.

Зазначених висновків не заперечує і
сам відповідач у своїй касаційній скарзі.

Земельним законодавством, зокрема
статтею 23 Земельного кодексу України, передбачено право особи на відшкодування
моральної шкоди, заподіяної протиправними діями винних.

Таким чином, висновок апеляційного
суду про те, що вимоги позивача про відшкодування моральної (немайнової) шкоди
є одним із передбачених законом способів захисту свого права на приватизацію
земельної ділянки, слід також визнати обґрунтованим і таким, що узгоджується з
положеннями ст. 56 Конституції України.

Стягуючи з відповідача на користь
позивача 1000 грн. на відшкодування моральної шкоди, суд виходив з характеру і
обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням ступеня провини
і обставин спричинення моральної шкоди відповідно до роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України, які він дав у постанові від 31 березня 1995 року “Про
судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди”.

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення в оскарженій частині ухвалені з
додержанням норм процесуального права та відсутні передбачені ст. 227 КАС
України підстави для їх обов'язкового скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити Партенітській селищній раді АР Крим у задоволенні
її касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 2201,
223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу Партенітської селищної
ради АР Крим - залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду АР Крим
від 5 грудня 2005 року та частково змінене ним рішення Алуштинського міського
суду від 17 травня 2005 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її підписання та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених
ст. 237 КАС України.

Судді: (підписи)

З оригіналом
згідно

Суддя