Справа № к-14205/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ С
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів
Вищо
го адміністративного суду Ук
раїни в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Г
ончар Л.Я., Лиски Т.О., Сороки М.О
.,

провівши в порядку касацій
ного провадження попередній
розгляд адміністративної сп
рави за позовом Волинсько
го обласного відділення Фонд
у соціального захисту інвалі
дів (далі Фонд, позивач)
до Волинської обласної дире
кції акціонерного поштово-пе
нсійного банку „Аваль” про с
тягнення штрафних санкцій за
недотримання нормативу робо
чих місць для працевлаштуван
ня інвалідів за касаційн
ою скаргою Волинського облас
ного відділення Фонду соціал
ьного захисту інвалідів на р
ішення господарського суду В
олинської області від 11 листо
пада 2005 року та ухвалу Львівсь
кого апеляційного господарс
ького суду від 10 січня 2006 року, -

встановила:

У вересні 2005 року Волинське о
бласне відділення Фонду соці
ального захисту інвалідів зв
ернулося до суду із зазначен
им позовом до Волинської обл
асної дирекції акціонерного
поштово-пенсійного банку „А
валь” про стягнення 51 707,64 грн. шт
рафних санкцій. Позовні вимо
гимотивовані тим, що відпов
ідачем напорушення ст. 19 З
акону України "Про основи соц
іальної захищеності інвалід
ів в Україні" не повністю вико
нано норматив по створенню р
обочих місць для забезпеченн
я працевлаштування інваліді
в. У зв'язку з цим позивач прос
ив стягнути вищевказану суму
штрафних санкцій.

Рішенням господарського с
уду Волинської області від 11 л
истопада 2005 року, залишеним бе
з змін ухвалою Львівського а
пеляційного господарського
суду від 10 січня 2006 року, в задов
оленні позовних вимог Фонду
відмовлено з тих підстав, що п
озивачем пропущено строк зас
тосування штрафної санкції,
встановлений ст. 250 Господарсь
кого кодексу України.

В касаційній скарзі Фонд, по
силаючись на порушення судам
и норм матеріального права, с
тавить питання про скасуванн
я постановлених по справі су
дових рішень та просить вине
сти нове, яким позов задоволь
нити.

В обґрунтування скарги Фон
д посилається на ту обставин
у, що правовідносини, які скла
лися в даному випадку регулю
ються Законом України "Про
основи соціальної захищенос
ті інвалідів в Україні", який н
е регламентує порядок провед
ення підприємствами господа
рської діяльності, є соціаль
ним законом, що встановлює по
рядок захисту прав та інтере
сів осіб з обмеженими можлив
остями, а тому до правовідн
осин, що склалися не можуть бу
ти застосовані положення ст.
250 Господарського кодексу У
країни, оскільки Главою 27 вказ
аного Кодексу врегульовано п
орядок та строки стягнення ш
трафних санкцій за порушення
субєктами господарювання
правил здійснення саме госп
одарської діяльності.

Заслухавши доповідача, дос
лідивши матеріали справи, да
вши оцінку правильності заст
осування судами норм матеріа
льного та процесуального пра
ва в межах касаційної скарги
, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційна скарг
а не підлягає задоволенню з т
аких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 211 КАС України,
підставами касаційного оска
рженнясудового рішення є п
орушення судом норм матеріал
ьного чи процесуального прав
а.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС Укр
аїни, суд касаційної інстанц
ії переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної
інстанцій у межах касаційно
ї скарги, але при цьому може вс
тановлювати порушення норм м
атеріального чи процесуальн
ого права, на які не було посил
ання в касаційній скарзі.
Відповідно до ч.3 ст. 2201 КАС Укр
аїни, суд касаційної інстанц
ії відхиляє касаційну скаргу
і залишає рішення без змін, як
що відсутні підстави для ска
сування судового рішення.

Відповідно до ст. 19 Закону Ук
раїни «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Укр
аїні» (далі Закон), для
підприємств, установ і орган
ізацій незалежно від форми в
ласності і господарювання вс
тановлюється норматив робоч
их місць для забезпечення пр
ацевлаштування інвалідів у р
озмірі чотирьох відсотків ві
д загальної чисельності прац
юючих, а якщо працює від 15 до 25 ч
оловік у кількості одного
робочого місця, якщо інше не п
ередбачено законом.

Судами встановлено, що відп
овідач згідно поданої держан
ої звітності „Звіт про зайня
тість та працевлаштування ін
валідів” (форма №10-ПІ поштова)
за 2002 рік повинен був створити
у 2002 році 9 робочих місць для пр
ацевлаштування інвалідів (ві
дповідно до середньо-обліков
ої чисельності штатних праці
вників облікового складу 223 ос
оби), а фактично на підприємст
ві працювало 10 інвалідів, але
5 із них неповний робочий рі
к. Таким чином, відповідачем н
е було виконано в повному обс
язі нормативу по створенню р
обочих місць для інвалідів в
кількості 4 особи, про що судо
м апеляційної інстанції зроб
лено обґрунтований висновок
.

Згідно вимог ст. 20 Закону, під
приємства (обєднання), уста
нови і організації незалежно
від форми власності і господ
арювання, де кількість працю
ючих інвалідів менша, ніж вст
ановлено нормативом, щороку
сплачують відповідним відді
ленням Фонду штрафні санкції
, сума яких визначається у роз
мірі середньої річної заробі
тної плати на відповідному п
ідприємстві (в обєднані), в у
станові, організації за кожн
е робоче місце, не зайняте інв
алідом.
У звязку з цим, позивачем
були нараховані штрафні санк
ції у розмірі
51 707,64 грн.

Проте, як встановлено судам
и, право у позивача на застосу
вання штрафних санкцій існув
ало до 15.04.2003 року, а відповідно д
о ст. 250 ГК України застосовани
ми ці санкції могли бути прот
ягом 6 місяців з дня виявлення
порушення, але не пізніше як ч
ерез 1 рік з дня порушення норм
и закону.

Отже суди дійшли обґрунтов
аного висновку про те, що Фонд
ом позов було подано з пропус
ком однорічного строку, раху
ючи з 15.04.2003 р.

Посилання позивача в касац
ійній скарзі на те, що дані пра
вовідносини не відносяться д
о господарської діяльності,
а тому на них не поширюються п
оложення ст. 250 ГК України ґрун
туються на невірному розумін
ні заявником закону, оскільк
и вказана норма Господарсько
го кодексу України має загал
ьну дію і поширюється на необ
межене коло учасників господ
арських правовідносин. Обмеж
ення щодо дії закону можуть б
ути встановлені тільки закон
ом.

Так, 06.10.2005 р. Законом України "П
ро внесення змін до деяких за
конодавчих актів України щод
о професійної і трудової реа
білітації інвалідів" статтю
20 Закону України "Про основи с
оціальної захищеності інвал
ідів" було викладено у новій р
едакції, частиною 4 якої було о
бмежено дію положень
ст. 250
ГК України щодо строків стяг
нення штрафних санкцій за не
дотримання нормативу по ство
ренню робочих місць для інва
лідів.

Положення даної статті вст
упили в силу з 01.01.2006 р.

Відповідно до ст. 58 Конститу
ції України, закони та інші но
рмативно-правові акти не маю
ть зворотної дії в часі, крім в
ипадків, коли вони пом'якшуют
ь або скасовують відповідаль
ність особи.

Встановлено і це вбачаєтьс
я з матеріалів справи, що пост
ановлені по справі судові рі
шення за своїм змістом та фор
мою відповідають вимогам мат
еріального та процесуальног
о закону.
Доводи касаційної скарги з
азначений висновок суду не с
простовують.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 224, 230, 231 Коде
ксу адміністративного судоч
инства України, колегія судд
ів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу Волинськ
ого обласного відділення Фон
ду соціального захисту інвал
ідів залишити без задовол
ення, а рішення господарсько
го суду Волинської області в
ід 11 листопада 2005 року та ухвал
у Львівського апеляційного г
осподарського суду від 10 січн
я 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної си
ли з моменту її проголошення
та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи
)

З оригіналом згідно
Суддя