Справа № 22ас-2112007р.
Суддя: Пащенко Л.В.
Дата ухвалення: 2007-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22ас-211 2007 р. Рішення
ухвалено під головуванням
Категорія_______ 38 Славінської Н.Л.
Доповідач Пащенко Л.В.
УХВАЛА

Апеляційного суду Вінницької області від 05.02.2007 року

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія судців судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Нагорняка В.А.

Суддів: Пащенко
Л.В., Мартьянової Л.І.

При секретарі: Пшеничній Л.В.

Розглянувши
у відкритому засіданні
в м. Вінниці
цивільну справу за

апеляційною скаргою Управління праці і
соціального захисту населення

Шаргородської районної державної
адміністрації

на постанову Шаргородського районного суду від 21 листопада 2006 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і

соціального
захисту населення Шаргородської районної державної

адміністрації, Міністерства фінансів
України, Головного управління Державного

казначейства України, Міністерства праці і соціальної
політики України про

утримання
недоплаченої одноразової щорічної
грошової допомоги учаснику

бойових дій, моральної шкоди та
інших виплат, -

Встановила:

В серпні 2006 року ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до Управління праці і соціального захисту населення
Шаргородської районної державної адміністрації,
Міністерства фінансів України, Головного управління Державного казначейства України, Мністерства праці і
соціальної політики України про утримання недоплаченої одноразової
щорічної грошової допомоги учаснику бойових дій, моральної шкоди та інших
виплат.

Вимоги мотивував
тим, що він є учасником бойових дій. Відповідно до Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому щорічно до 5 травня має
надаватися разова грошова допомога в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком
як учаснику бойових дій.

Однак грошова
допомога йому виплачувалась не в повному обсязі. Недоплата цієї допомоги за 2004, 2005 та 2006 роки склала 3297,25 грн.

Крім того,
зазначав, що внаслідок бездіяльності відповідачів, котрі не проводили йому
виплату щорічної грошової допомоги в тих розмірах, що передбачені законом, йому
заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 3000 грн., і яка, на його думку, підлягає стягненню з Міністерства фінансів
України на його користь.

Про порушення своїх прав він дізнався 11.05.2006 року, отримавши довідку Управління
праці і соціального захисту населення за НОМЕР_1 від 11.05.2006 року, тому строк звернення ним до суду за захистом порушеного права
ним не пропущено.

Просив стягнути з відповідачів - Управління праці та соціального
захисту населення Шаргородської РДА,
Міністерства фінансів України, Головного управління
Державного казначейства України на його користь суму недоплаченої одноразової щорічної допомоги учаснику бойових дій у
розмірі 3297,25 грн., моральну шкоду в сумі 3000 грн., понесені ним витрати на надання юридичної допомоги при зверненні до суду в сумі 500 грн., а всього 6797,25 грн.

В судовому засіданні позивач уточнив свої вимоги і просив стягнути на його користь з відповідачів суму недоплаченої одноразової
щорічної грошової допомоги учаснику бойових дій у
розмірі 4213,45 грн., моральну шкоду в сумі 3000 грн., витрати, понесені ним по наданню юридичної допомоги
в сумі 500 грн., а всього -
7713,45 грн.

Постановою Шаргородського районного суду від 21 листопада 2006 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Управління праці та соціального захисту населення Шаргородської районної державної
адміністрації недоплачену разову щорічну грошову допомогу
учаснику бойових дій за 2004, 2005, 2006 роки в сумі 4213,45 грн.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач - Управління праці і соціального
захисту населення Шаргородської
райдержадміністрації просить постанову суду, як ухвалену з порушенням вимог закону, скасувати та ухвалити нове рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає
по слідуючих підставах.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що
підтверджується відповідним посвідченням (а.с. 16).

Згідно ст. 12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ОСОБА_1 має
право на отримання щорічно до 5 травня відповідного року разової грошової допомоги у
розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до наданих довідок, в 2004, 2005 та 2006 роках щорічна разова грошова допомога позивачу ОСОБА_1 виплачена у
розмірах, відповідно, 120
грн., 250 грн. та 250 грн.

Розмір мінімальної пенсії за віком становив: в 2004 році - 92 грн. 45 коп., в 2005 році - 332 грн. та в 2006 році - 359 грн.

Також суд встановив, що рішенням Конституційного Суду України №20-рп/2004 від 01.12.2004 року положення ст. 44 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2004 рік», якими виплата щорічної разової
грошової допомоги учасникам бойових дій обмежена
відповідними розмірами, визнано такими, що не відповідають Конституції України
(є неконституційними).

Врахувавши вищевказані обставини та вимоги закону, суд дійшов правильного
висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення недоплаченої разової щорічної допомоги, оскільки його
право отримувати щорічно до 5 травня разову грошову допомогу в розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком порушено і тому підлягає захисту.

При цьому, суд правильно визначив відповідача - в особі Управління праці і
соціального захисту населення Шаргородської райдержадміністрації, з якого підлягає стягненню позивачу недоплачена разова
щорічна грошова допомога, оскільки інші відповідачі
- Міністерство праці та соціальної політики України, Міністерство фінансів. Державне казначейство України
- не знаходяться з позивачем у
будь-яких безпосередніх правовідносинах і, виконуючи свої повноваження, не порушували прав та охоронюваних законом інтересів
позивача.

Відмовляючи в задоволенні вимог в частині визнання бездіяльності Управління праці і соціального захисту населення
Шаргородської райдержадміністрації не правомірною
та в частині вимог про відшкодування моральної
шкоди, суд вірно виходив з того, що ні позивач, ні його представник не надали достовірних та переконливих доказів в підтвердження
вищеназваних вимог.

Також суд правильно відмовив позивачу в стягненні витрат на надання юридичної допомоги в сумі 500 грн., оскільки ОСОБА_2 представляв інтереси позивача по довіреності, якою не передбачена оплата його послуг по представництву.

Фактично постанова суду в частині відмови в задоволенні вищевказаних вимог
сторонами не оскаржується.

Таким чином, суд повно з'ясував обставини справи, права і обов'язки сторін, перевірив їх доводи і заперечення, дав належну
оцінку доказам і прийняв постанову, яка відповідає
матеріалам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги безпідставні, необгрунтовані і висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205,
206 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці і соціального захисту населення Шаргородської
райдержадміністрації відхилити.

Постанову Шаргородського районного суду від 21 листопада 2006 року залишити без
зміни.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку у Вищий адміністративний
суд України протягом одного місяця з дня проголошення.