Справа № 22-116ас
Суддя: Ювченко Л.П.
Дата ухвалення: 2007-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-116
ас Головуючий 1 інстанції Князьков В.В.
Категорія 36 Доповідач Ювченко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 січня 2007 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

Головуючої: Новодворської О.І.
Суддів: Ювченко Л.П.Єлгазіної Л.П. При секретарі: Івлєві О.І.

Розглянув у
відкритому судовому засіданні у м. Донецьку апеляційну скаргу Головного
Управління МВС України у Донецькій області на постанову Ворошилівського
районного суду м.Донецька від 23
листопада 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ
України у Донецькій області про стягнення грошових сум.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення по
справі, перевіривш матеріали справи, суд апеляційної інстанції, -

ВСТАНОВИВ:

До апеляційного
суду Донецької області надійшла апеляційна скарга Головного Управління МВС
України в Донецькій області, якою оскаржується постанова Ворошилівського
районного суду Донецької області від 23
листопада 2006 року,
якою частково задоволено позов ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації за
невидане форменне обмундирування та стягнено на його користь 2001грн 10коп.

В
апеляційній скарзі ставиться
питання про скасування постанови
суду першої інстанції і прийняття нового рішення про задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що з 1982 року до 09.09.2003 року
ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ. При звільненні йому не
сплачена компенсація за невидане форменне обмундирування за час проходження
служби на суму 4990грн.Просив стягнути вказану суму.

Представник
відповідача проти позову заперечував, вказав, що позивач ОСОБА_1 пропустив
строк позовної давності, крім того, з 1998року кошторисом УМВС за кодом
економічної класифікації видатків (КЕКВ) №НОМЕР_1
грошові кошти на вказані витрати не передбачались.

Задовольняючи
позов частково, суд першої інстанції виходив з вимог Закону України „Про
міліцію" та постанови КМУ №1515
від 17.11.2001р. „Про формений одяг осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, військовослужбовців спеціальних моторизованих
військових частин міліції внутрішніх військ
Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу податкової
міліції". При цьому суд встановив, що позов заявлено в межах строку
позовної давності та стягнув компенсацію за невидане формене обмундирування за
період з 01.09.2000р. до 01.09.2003
року, в сумі 2001грн
10коп.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що на час
звернення до суду позивач ОСОБА_1 не пропустив строк позовної давності. Позов
заявлено 08.09.2006 року,
звільнення з роботи сталося 09.09.2003
року.

Але
задовольняючи позов частково, суд першої інстанції не врахував, що Законом
України №1459-111 від 17 лютого 2000 року „Про деякі
заходи щодо економії бюджетних коштів"
з метою економії бюджетних коштів призупинена дія деяких нормативних
актів в частині надання пільг, гарантій та компенсацій певним категоріям
громадян, зокрема дія ч.2 ст.9 Закону України „Про соціальний правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей."

Відповідно до
Указу Президента України „Про невідкладні заходи щодо посилення соціального
захисту військовослужбовців та членів їх сімей" від 21.08.1993р.,та ст.3
Указу Президента України від 15.
12.1993р. „Про поширення чинності ст.3 Указу Президента України від 21 серпня 1993р. на
осіб рядового і начальницького складу МВС України" ,чинність ст.3 Указу
від 21 серпня
1993року поширена на осіб рядового і начальницького складу Міністерства
внутрішніх справ України.

Отже з 17.02.2000 року не
підлягали виплати компенсації за обмундирування позивачу НОМЕР_1.

Крім того, ст.2
Закону України від 30.06.1999р. №783-Х1У „Про
джерела фінансування органів державної влади" передбачено, що органи
державної влади здійснюють свою діяльність виключно за рахунок
бюджетного фінансування і в межах передбачених Законом України про державний
бюджет на відповідний рік.

Суд не врахував,
що з 1999 року
Держбюджетом не передбачалось фінансування витрат по сплаті компенсації за
неотримане обмундирування. Наданими відповідачем виписками з кошторису
підтверджується та обставина, що в дійсності видатки на обмундирування по УМВС
України в Донецькій області не передбачались,кошти не виділялись з 1998р.

Наведене
свідчить що в позові ОСОБА_1 слід відмовити. Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи, але задовольняючи позов,порушив норми матеріального
права, що призвело до неправильного вирішення питання. Апеляційна скарга
підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції -скасуванню з
ухваленням по справі нової постанови.

Керуючись ст.ст. 198;202;206 КАС України,

Суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу Головного Управління МВС України у Донецькій області задовольнити.
Постанову Ворошилівського районного суду м.Донецька Донецької області від 23 листопада 2006 року скасувати.

В позові ОСОБА_1 до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про стягнення грошової
суми відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом місяця у касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України.