Справа № 22а-89/2007р
Суддя: Корнієнко Н.В.
Дата ухвалення: 2007-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
Головуючий по першій інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції Корнієнко Н.В.
УХВАЛА іменем України

22 лютого 2007 року Колегія суддів судової палати в
цивільних справах

апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Ювшина В.І.

суддів
Корнієнко Н.В., Качана О.В.

при секретарі Рогульській М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Черкаси апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного
суду від 8 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ДПА в Черкаській області, третя особа - ОСОБА_2,
Державне казначейство України в особі головного Управління Державного
казначейства у Черкаській області про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, завданої неправомірними діями посадових осіб, -

встановила:

Позивач ОСОБА_1 14.06.1999
року звернувся до суду з позовом ДПА в Черкаській області, третя особа - ОСОБА_2,
Державне казначейство України в особі головного Управління Державного
казначейства у Черкаській області про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, завданої неправомірними діями посадових осіб.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 липня 1997 року бувший
старший уповноважений ОВС УПП ДПА в Черкаській області капітан міліції ОСОБА_2,
грубо порушуючи вимоги п.б.стії Закону України «»Про державну податкову службу
в Україні», безпідставно, з порушенням законодавства вилучив всі документи про
фінансово-господарську діяльність фірми «Влтава-плюс» за період з дня її реєстрації
по 1 липня 1997 року. З грудня 1997 року він
організував незаконне припинення всіх фінансових операцій по розрахунковому
рахунку фірми, чим завдав збитків на суму 16,5
тисяч гривень, що на той час становило в еквівалентному відношенні 10 тисяч доларів США,
а йому, позивачу, завдав багато страждань і горя внаслідок втрати здоров'я.

Такі дії ОСОБА_2 пояснював наявністю у нього оперативної
інформації про те, що в червні 1996
року через київську фірму «Ренк Техніка» він, ОСОБА_1 конвертував 730 млн. крб., оформивши цю
операцію як закупку будівельних матеріалів, які списав на Іваньківському
дріжджовому заводі .

Зустрічна перевірка, проведена на заводі з 27 по 29 серпня 1997 року не
підтвердила таку інформацію, як не підтвердила і повторна перевірка, проведена на
фірмі «Влтава-плюс» 15січня 199
року.

Проте, така інформація була поширена ОСОБА_2 та його
керівництвом і були постановлені висновки по результатах перевірки, в яких
знову його обвинувачують в неіснуючих гріхах. Неправдиві висновки були передані
прокурору М.Черкаси.

Разом з тим, 27 грудня 1997 року ОСОБА_2 постановив
постанову про відмову в порушенні кримінальної справи щодо нього за відсутністю
складу злочину, не повідомивши його про наявність такої постанови.

Далі, 20 липня 1998 року працівник податкової міліції
ОСОБА_3 підготував висновки за результатами службової перевірки фактів
звинувачення його, ОСОБА_1, в неправомірних діях Кукоса О.Є. В цьому висновку
його також звинувачують в конвертації грошей, завдаючи нових страждань і
переживань.

Ці матеріали були надані прокурору м.Черкаси та
Генеральному прокурору України, чим було поширено недостовірну інформацію про
його особу та його діяльність.

Таким чином, відповідач порушив його конституційні права,
надані йому ст..ст.3,32 Конституції України, ст.. 97,99 КПК України і своїми протиправними діями завдав моральної
шкоди, яку він визначає в розмірі 500
тисяч гривень. Це моральні страждання, які він переніс внаслідок порушення
моїх справ.

В зв'язку з цим просить постановити судове рішення, яким
зобов'язати ДПА в Черкаській області у відповідності ст..7 ЦК України
спростувати всю недостовірну інформацію, що стосується його особи з питань
причетності до конвертування 730
млн. крб.. через київську фірму «Ренк Техніка», яку ДПА в Черкаській області
надала прокуратурі м.Черкаси від 26 грудня 1997 року та 27 липня 1998 року та
стягти з розрахункового рахунку ДПА в Черкаській області на користь ОСОБА_1 в
рахунок моральної шкоди 500 тисяч гривень та судові витрати.

17.03.2003
року позивачем ОСОБА_1 до суду подано (додаткову), в якій останній просить
постановити судове рішення, яким визнати такою, що є недостовірною та
неправдиво викладену інформацію ОСОБА_3 у «Висновках за результатами службової
перевірки фактів звинувачення директором «Влтава-плюс» від 20.07.1998 року та
скасувати даний висновок. Зобов'язати ДПА в Черкаській області відшкодувати
ОСОБА_1 229,4 тисячі грн. завданих збитків.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 8 грудня 2006 року в позові
ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду, як таку,
що постановлена не по суті заявлених вимог та постановити нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи в
межах позовних вимог та доводів апеляції, колегія приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в 1997 році
працівниками ДПА в Черкаській області, зокрема ОСОБА_2 було проведено перевірку
фінансового-господарської діяльності фірми «Влтава-плюс», засновником і
керівником якої був ОСОБА_1 По результатах перевірки старшим інспектором ДПА
ОСОБА_3 підготовлений висновок від 20 липня 1998 року.

З матеріалів справи видно, що даний факт перевірки був
предметом неодноразового розгляду судами різних інстанцій по зверненнях ОСОБА_1
і обставинам справи давалася відповідна оцінка з винесенням рішень.

Відмовляючи ОСОБА_1 у позові, суд першої інстанції
послався на норму ст..72 КАС України, відповідно до яких підставами для
звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили,
не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

На
думку колегії, така позиція суду є вірною.

Вимоги позивача ОСОБА_1 про спростування недостовірної
інформації, що стосується його особи з питань причетності до конвертування 730 млн. крб.. через київську
фірму «Ренк Техніка», яку ДПА в Черкаській області надала прокуратурі м.Черкаси
від 26 грудня 1997 року та 27 липня 1998 року, не
підлягають доведенню, оскільки право на відповідь, а також на спростування
інформації має фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок
поширення про неї недостовірної інформації (ст..277 ЦК). Тобто, інформація
повинна бути поширеною.

Проте, матеріали оперативної перевірки, яка проводилася
на ПФ «Влтава-плюс», а також висновки по них відносяться до інформації з
спеціальним режимом і розголошенню, а також ознайомленню з ними не підлягають.

Саме цим обставинам суд дав оцінку при розгляді справи за
позовом ОСОБА_1 з винесенням рішення апеляційним судом Черкаської області від 31 травня 2002 року (т.1, а.с.66-69). У вказаному
рішенні також зазначено, що матеріалами справи достовірно встановлено про те,
що документальна перевірка фінансово-господарської діяльності ПФ «Влтава-плюс
під час перевірки наданої оперативної проведена не була, акта такого не існує,
а органами дізнання ДПА в Черкаській області проводилася лише оперативна робота
щодо з'ясування поступившої оперативної інформації про незаконну конвертацію
значної суми ПФ «Влтава-плюс».

Що стосується вимог позивача щодо визнання такою, що є
недостовірною та неправдиво викладену інформацію ОСОБА_3 у «Висновках за
результатами службової перевірки фактів звинувачення директором «Влтава-плюс»
від 20.07.1998 року та
скасування даного висновку, то аналогічний позов був предметом розгляду в судах
з винесенням остаточного рішення апеляційним судом Черкаської області від 23 червня 2005 року, яке
набрало чинності і дані щодо його скасування відсутні. Вказаним рішенням
відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні вимог про визнання інформації, викладеної
у-висновку ОСОБА_3 від 20.07.1998 року такою, що не відповідає дійсності та її
спростування. З цих підстав не може бути скасований і даний висновок.

Виходячи з наведеного, колегія вважає, що судом вірно
також прийнято рішення і щодо відмови позивачу в задоволенні позову в частині
стягнення моральної шкоди та відшкодування завданих збитків.

Доводи, наведені апелянтом у скарзі, про те, що не існує
жодного судового рішення, яке набуло чинності, постановленого за тими позовними
вимогами, які викладені у його позовній заяві від 14.06.1999 року, з
подальшими доповненнями, -
є недостовірними з вище наведених підстав. Є також безпідставними його
твердження про те, що постанова судом прийнята не по суті заявлених вимог.

Рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням
норм матеріального та процесуального права є законним та обґрунтованим.

Підстав для його скасування колегія не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195,
198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, відхилити.

Постанову Соснівського районного суду від 8 грудня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ДПА в Черкаській області, третя особа -ОСОБА_2,
Державне казначейство України в особі головного Управління Державного
казначейства у Черкаській області про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, завданої неправомірними діями посадових осіб, -залишити без
змін.

Ухвала може бути оскаржено до Вищого адміністративного
суд України на протязі місяця з дня її проголошення.

Головуючий: