Справа № 22-ас-852007року
Суддя: Буцяк З.І.
Дата ухвалення: 2007-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-ас-85 2007 року Головуючий
суддя у І інстанції - Зейкан Н.М.
Суддя-доповідач в Апеляційному суді - Буцяк 3.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 березня 2007 року місто Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Рівненської
області у складі: головуючого
Буцяка 3.1.

суддів Шимківа С.С., Ковалевича СП.

з участю секретаря судового
засідання Іванової І.С.,

сторін

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду в м. Рівному адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової адмі­ністрації в Рівненській області на постанову
Зарічненського районного суду від 13 груд­ня 2006 року у справі за
адміністративним ОСОБА_1 до Державної по­даткової адміністрації в
Рівненській області про поновлення строку звернення до суду, поновлення на роботі та стягнення заробітку за
час вимушеного прогулу,

встановила:

Постановою
Зарічненського районного суду від 13 грудня 2006 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної
податкової адміністрації в Рівненській області про поновлення строку
звернення до суду, поновлення на роботі та стягнення заробітку за час
вимушеного прогулу.

В поданій
апеляційній скарзі відповідач поновлення позивачці місцевим судом строку звернення до суду рахує безпідставним.
Доводить, що позивачка була звільнена з державної служби у зв"язку зі
вчиненням корупційного діяння законно на підставі Зако­нів України "Про
державну службу" та "Про боротьбу з корупцією". Суд першої
інстан­ції поновив позивачку на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1Дубровицької МДПІ, не
враху­вавши того, що ця інспекція
ліквідована, а сама позивачка просила поновити її на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1Дубровицької
ДПІ, тобто у новоствореній інспекції, де вона ні­коли не працювала, і на
посаді, яку вона ніколи не обіймала. Крім того, суд не залучив до участі у справі в якості третіх осіб
новостворені ДПІ у Дубровицькому та Зарічненсь-кому районах, які є
правонаступниками ліквідованої Дубровицької МДПІ.

Просить апеляційний суд постанову місцевого суду скасувати й ухвалити у
справі нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши подані
докази та доводи апелянта, колегія су­ддів приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова
місцевого суду частковій зміні із винесенням апеляційним судом нової поста­нови
з таких підстав.

З матеріалів
справи вбачається, що 3 листопада 2005 року ОСОБА_1, яка працю­вала ІНФОРМАЦІЯ_1 Дубровицької МДПІ - начальником
Зарічненського відді­лення Дубровицької МДПІ, була притягнута судом до
адміністративної відповідальності

за вчинення корупційного діяння (а.
с. 48), про що Рівненський міський суд у письмовій формі повідомив відповідача.

Таким чином, з
листопада 2005 року відповідач достовірно знав про вчинене по­зивачкою правопорушення і вправі був вжити до неї
заходів дисциплінарного стягнення аж до звільнення з роботи. Проте таких
заходів стягнення до позивачки він не застосу­вав.
Навпаки, 10 лютого 2006 року відповідач попередив ОСОБА_1 про наступне виві­льнення
з роботи з 10 квітня 2006 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв"язку з
реоргані­зацією Дубровицької МДПІ (а. с. 43). Протягом зазначених двох місяців
відповідач не­одноразово, в т. ч. навіть у день звільнення, настійно пропонував
позивачці, яка є оди­нокою матір"ю, різні посади у новостворюваній ДПІ у
Зарічненському районі, що під­тверджується
відповідними письмовими документами, які є в справі (а. с.44-47, 53). Такі дії
відповідача свідчать про відсутність у нього наміру звільняти ОСОБА_1 з роботи
за раніше вчинене корупційне діяння.

І лише після
того, як позивачка відмовилася від пропонованих їй посад у новост-вореній ДПІ у Зарічненському районі, відповідач
10 квітня 2006 року звільнив її з робо­ти, проте не за п. 1 ст. 40 КЗпП
України, про що заздалегідь попереджував її за два міся­ці, а за
правопорушення, яке позивачка вчинила ще у травні 2005 року, та була притяг­нута
за це судом до адміністративної відповідальності у листопаді 2005 року.

Такі дії
відповідача суд першої інстанції обгрунтовано розцінив як упереджені стосовно
позивачки.

Погоджуючись з
висновком місцевого суду про незаконність такого звільнення ОСОБА_1 з роботи, апеляційний суд враховує також
і значний час, який минув з моме­нту вчинення нею адміністративного
правопорушення до часу звільнення її з роботи за це правопорушення.

Разом з тим, з
наказу ДПА України № 598 від 24 грудня 2005 року видно, що Ду-бровицька МДПІ,
яка мала своє відділення у Зарічненському районі, насправді була не ліквідована, як це помилково рахує апелянт, а
фактично реорганізована шляхом її поділу на дві самостійні юридичні
особи - ДПІ у Дубровицькому та ДПІ у Зарічненському ра­йонах.

Відповідно до роз"яснень Пленуму Верховного Суду України працівник,
який не­законно був звільнений до
реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де залишилася його
попередня робота. Судом безспірно встановлено, що позивачка працю­вала на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1Дубровицької податкової
інспекції, й ця її посада збереглася в ДПІ Дубровицького району, яка стала її
правонаступником. Тому за таких обставин ОСОБА_1 повинна бути поновлена на
посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 не Дуб­ровицької МДПІ, як це помилково зазначив суд першої
інстанції у своїй постанові, а в ДПІ у
Дубровицькому районі, про що позивачка і просила (а. с. 36).

У зв"язку з цим судове рішення
місцевого суду підлягає відповідній зміні.

Крім того, судом
першої інстанції допущена помилка у визначенні розміру заро­бітної плати, яка
підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки за весь час ви­мушеного прогулу, допущеного з 11 квітня по 13
грудня 2006 року. Виходячи з довідки відповідача про заробітну плату
ОСОБА_1 на а. с. 62, кількості днів допущеного нею вимушеного прогулу, на
користь позивачки слід стягнути (2635грн.+4054,19грн.): :40днів х 172дні=;28596,33 грн., а не 26727,08 грн., як це
помилково визначив місцевий суд у своїй постанові.

Через це ухвалене у справі судове рішення суду першої інстанції
у зазначеній час­тині також підлягає відповідній зміні.

Що ж стосується поновлення місцевим
судом позивачці строку звернення до суду, то апеляційний суд погоджується з таким висновком місцевого суду та з його
обгрунту­ваннями із зазначеного приводу.

Зважаючи на викладене доводи поданої
апеляційної скарги на увагу не заслуго­вують.

Керуючись
ст.ст. 11, 138, 195, 198, 200, 201, 205 КАС України, колегія суддів

постановила :

Апеляційну скаргу Державної
податкової адміністрації в Рівненській області за­довольнити
частково.

Постанову Зарічненського районного суду від 13
грудня 2006 року частково змі­нити.

Вважати ОСОБА_1 поновленою на посаді заступника
начальни­ка ДПІ у Дубровицькому районі з 10 квітня 2006 року.

Стягнути з Державної податкової адміністрації в
Рівненській області на користь ОСОБА_1 28596,33 (двадцять вісім тисяч
п"ятсот дев"яносто шість) гривень заробітку за час вимушеного
прогулу.

В решті постанову місцевого суду
залишити без зміни, а подану апеляційну скар­гу - відхилити.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення
і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду Украї­ни протягом одного місяця з дня набрання нею законної
сили.