Справа № 4-2478/05/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня
2007 року м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

суддів : Бутенка В.І.(доповідач),

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.,

Сороки М.О.,

Штульмана
І.В.

розглянувши
в порядку касаційного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової адміністрації
України, Державної податкової інспекції у Білопільському районі Сумської
області, третя особа - відділ паспортної та імміграційної служби Білопільського
РВ УМВС України в Сумській області, про скасування ідентифікаційного номеру, -

в с т а н о
в и л а :

У січні 2004 року ОСОБА_1.
звернулась до суду із вказаним позовом.

У позові
посилалася на те, що у листопаді 2003 року звернулась до податкової інспекції з
заявою про скасування ідентифікаційного номеру та проханням зробити їй у
паспорті відмітку про право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного
номеру, як це передбачено ч.2 ст.1 Закону України "Про внесення змін в
Закон України "Про державний реєстр фізичних осіб-платників податків та
інших обов'язкових платежів" від 16 липня 1999 року, проте ДПІ у Білопільському районі Сумської області їй у
цьому відмовила.

Враховуючи викладене, просила визнати бездіяльність
відповідачів неправомірною, виключити відомості
відносно неї з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових
платежів та зобов'язати їх вчинити у її паспорті відповідний запис.

Рішенням Білопільського місцевого суду
Сумської області від 16 березня 2004 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області від 30 червня 2004 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями ДПІ у
Білопільському районі Сумської області подала касаційну скаргу, в якій просить
їх скасувати та постановити нове рішення про відмову ОСОБА_1. у задоволенні її позову.

При
цьому в скарзі вказується на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1, суди першої та апеляційної інстанцій
обґрунтовано виходили з того, що за змістом ч. 2 ст. 1 Закону України "Про
Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших платежів" (
зі змінами внесеними Законом України від 16 липня 1999 року №1003 ) для осіб,
які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номеру та офіційно повідомляють про це відповідні державні
органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та
інших обов'язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про
наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного
номеру, а відповідно із ч. 2 ст. 5 цього Закону до Державного реєстру не
вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання
відмовляються від прийняття ідентифікаційного номеру та офіційно повідомляють
про це відповідні державні органи.

Законом
не передбачено обмежень застосування згаданих норм щодо осіб, яким
ідентифікаційний номер вже було присвоєно.

Посилання
про відсутність, на час розгляду справи, механізму внесення відповідного запису
в паспорт громадянина за умови врегулювання питання обліку платників податків
та інших обов'язкових платежів наведеними правовими нормами не могли бути
підставою для невиконання вимог Закону податковими органами.

Доводи
касаційної скарги зроблених судами висновків не спростовують, а тому підстав
для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень не вбачається.

За правилами
ч.1 ст.222, ч.1 ст.224 КАС України, якщо суди не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень
то суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові
рішення без змін.

Керуючись
ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230 КАС України, колегія суддів -

у х в а л и
л а :

Касаційну
скаргу Державної податкової інспекції у
Білопільському районі Сумської області
залишити без задоволення, а рішення Білопільського
місцевого суду Сумської області від 16 березня 2004 року та ухвалу апеляційного
суду Сумської області від 30 червня 2004 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає.

Згідно ст. ст. 236, 237 КАС України рішення суду
касаційної інстанції може бути оскаржено до Верховного Суду України лише за
винятковими обставинами протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :