Справа № 4-2751/05/06
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2007-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2007 року
м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України у складі :

Суддів: Бутенка В. І.,

Лиски Т. О. (доповідач),

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Штульмана І. В.,

провівши
в порядку касаційного провадження попередній розгляд адміністративної справи
за скаргою ОСОБА_1 на неправомірне рішення Донецького обласного центру
медико-соціальних експертиз, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Калінінського районного суду м. Донецька від 05 квітня 2004 року та
ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 07 червня 2004 року,

В С
Т А Н
О В И
Л А :

Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 05 квітня 2004 року в
задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 07 червня 2004 року апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена, а рішення Калінінського районного
суду м. Донецька від 05 квітня 2004 року залишене без змін.

У касаційній скарзі на рішення Калінінського районного суду м. Донецька від
05 квітня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду
Донецької області від 07 червня 2004 року ОСОБА_1 ставить питання про
скасування судових рішень в зв'язку з неправильним застосуванням норм
процесуального права та ухвалення нового рішення про задоволення скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 2201
КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з ст.. 224 Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій
не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є жертвою
політичних репресій, відбував покарання з 1937 р. по 1947 р. у місцях
позбавлення волі, був реабілітований. У зв'язку з наявністю у нього
захворювання туберкульозу кісток він знаходився на стаціонарному лікуванні у
кістно-туберкульозному відділенні Донецької обласної туберкульозної лікарні.
Своє захворювання ОСОБА_1 пов'язує з умовами, в яких він знаходився у період
відбуття покарання.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги, оскільки заявник не
надав жодних доказів щодо початку захворювання, його течії, лікування, а вперше
туберкульоз кісток було виявлено у 1998 р. За таких обставин, у суб'єкта
оскарження не було підстав вважати, що захворювання пов'язано з відбуттям
покарання, тобто з репресією.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що
касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки судові рішення
ухвалені з додержанням норм
матеріального і процесуального права, а доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують.

Керуючись ст.ст.
2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У Х В А Л
И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а рішення Калінінського
районного суду м. Донецька від 05 квітня 2004 року та ухвалу Апеляційного
суду Донецької області від 07 червня
2004 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст.. 237 КАС
України.

Судді :

(підпис) В. І. Бутенко

(підпис) Т. О. Лиска

(підпис) О. І. Панченко

(підпис) М. О. Сорока

(підпис) І. В. Штульман

З
оригіналом згідно суддя Т. О. Лиска