Справа № 4-2390/06
Суддя: Гурін М.І.
Дата ухвалення: 2007-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

28 лютого 2007 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у
складі:

головуючого Ліпського
Д.В.

судді-доповідача Гуріна
М.І.

суддів Амєліна
С.Є.

Кобилянського
М.Г.

Юрченка
В.В.

розглянувши в порядку попереднього розгляду касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 01.12.2004 року та
ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 25.02.2005 року у справі за
скаргою ОСОБА_1 про оскарження бездіяльності Чернігівського обласного
військового комісаріату щодо перерахунку призначеної пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2004 року
ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про оскарження
бездіяльності Чернігівського обласного військового комісаріату щодо перерахунку
призначеної пенсії з врахуванням надбавки за безперервну службу, передбаченої
Указом Президента України від 05.05.2003 року № 389, щомісячної премії,
встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 року № 829 та
100% надбавки, введеної Указом Президента України від 23.02.2002 року № 173.
Крім того заявник просив зобов'язати військкомат нарахувати йому одноразову
грошову допомогу передбачену статтею 13 Закону України “Про статус ветеранів
війни”.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від
01.12.2004 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від
25.02.2005 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення судів першої та апеляційної інстанції мотивовані
тим, що позивачу була призначена і виплачувалась пенсія у розмірі,
передбаченому пенсійним законодавством.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями,
позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Деснянського
районного суду міста Чернігова від 01.12.2004 року та ухвалу апеляційного суду
Чернігівської області від 25.02.2005 року, а справу направити на новий розгляд,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши застосування судом норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі в межах, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що
позивачу, після звільнення з військової служби у 1996 році в запас, призначена
пенсія за вислугу років.

Відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх
справ” та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 “Про
порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової
допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та членам їх сімей” при обчисленні
пенсій враховуються відповідні оклади за посадою, військовим чи спеціальним
званням, процентна надбавка за вислугу років, надбавки за вчене звання і вчену
ступінь, кваліфікацію і умови служби, розмір яких визначається (за вибором тих,
хто звернувся за пенсією) за 24 останні календарні місяці служби підряд перед
зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарні місяці служби підряд
протягом усієї служби перед зверненням за пенсією.

Заявник під час проходження служби не отримував надбавок,
введених Указами Президента України від 05.05.2003 року № 389 та від 23.02.2002
року № 173, а щомісячна премія у розмірі 33,3 % до 01.01.2005 року
законодавством не була віднесена до додаткових видів грошового забезпечення,
які враховуються при обчисленні пенсій військовослужбовцям, а тому підстав для
їх включення в грошове забезпечення при обчисленні пенсії немає.

Крім того, згідно з вимогами статті 63 Закону України
“Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового
складу органів внутрішніх справ” призначені військовослужбовцям пенсії
перераховуються з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій
військовослужбовців. Перерахунки пенсії проводяться з підвищенням тих видів
грошового забезпечення, що передбачені статтею 43 вказаного Закону.

Суди дійшли правильного висновку про те, що, оскільки
разова грошова допомога, передбачена статтею 13 Закону України “Про статус
ветеранів війни” виплачувалась скаржнику у розмірах, передбачених Законом
України “Про Державний бюджет” відповідно на 2000 - 2004 роки, то підстави для
задоволення скарги в цій частині відсутні.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства
України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального
чи процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку
про те, що при розгляді справи судами було допущено неправильне застосування
норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія прийшла до висновку, що підстави для
скасування рішень та призначення справи до розгляду в судовому засіданні
відсутні, а тому відхиляє касаційну скаргу і залишає судові рішення без змін
при попередньому розгляді справи.

Керуючись статтями 220, 220¹,
223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від
01.12.2004 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від
25.02.2005 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про оскарження бездіяльності
Чернігівського обласного військового комісаріату щодо перерахунку призначеної
пенсії залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

(підпис)

Д.В. Ліпський

Судді

(підпис)

С.Є. Амєлін

(підпис)

М.І. Гурін

(підпис)

М.Г. Кобилянський

(підпис)

В.В. Юрченко

З оригіналом згідно

Суддя М.І.
Гурін