Справа № 22А-0295\2007р.
Суддя: Червінко К.С.
Дата ухвалення: 2007-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 22A-0295Y2007 р. Головуючий у
суді 1 інстанції Чірков Г.Є.
Категорія 38 Доповідач
у суді 2 інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2007 року колегія
суддів судової палати
в цивільних справах Апеляційного суду Київської області
в складі:

головуючого судді
Лащенка В.Д. суддів: Червінко К.С, Корзаченко І.Ф. при секретарі Левочко
І.Я.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від
23 листопада 2006 року в
адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вишгородської
міської ради Київської області про зобов'язання суб'єкта владних повноважень
надати дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки та про безоплатну передачу земельної ділянки у
власність ,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2006
року ОСОБА_1 пред'явив у суд позов до Вишгородської міської ради Київської
області, в якому зазначав, що є особою, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорії 1
та інвалідом третьої групи і відповідно до пункту 20 статті 20 Закону України
„Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" має право на обов'язкове (протягом року після
подання заяви) відведення місцевою радою земельної ділянки для індивідуального
житлового будівництва, оскільки потребує поліпшення житлових умов та перебуває
на квартирному обліку.

Позивач посилався на те, що 27 січня 2006 року, як
постраждалий категорії 1.
подав заяву на ім'я Вишгородському міського голови про надання йому у
приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і споруд розміром 0,10 га.

На свою заяву одержав відповідь Вишгородського міського
голови від 23 лютого 2006 року, в якій
вказано, що Вишгородська міська рада Київської області немає земель для надання
земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, а також земель
запасу чи резерву. Інформація ж щодо наявності вільних земель, які могли б бути
використані для будівництва і обслуговування житлового будинку йому надана не
була, не дивлячись на його прохання.

Просив задовольнити задовольнити позов.

Постановою Вишгородського районного суду від 23 листопада 2006 року ОСОБА_1 у
задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про
скасування постанови суду першої інстанції і ухвалення нової постанови про
задоволення його позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача
та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи
та перевіривши доводи
апеляційної скарги,

колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1
не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 200
КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову -
без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Згідно ст. 116
ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права
користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності
за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у
користування.

Відповідно до п. 34
ч. 1 ст. 26 Закону України
„Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад віднесено питання регулювання земельних відносин.

Рішення ради приймаються на її пленарних засіданнях.

Частиною 11
статті 118 ЗК
України передбачено, що у разі відмови органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення
заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Відмовляючи в позові, суд обгрунтовано виходив з того, що
чинним законодавством встановлено умови і порядок розгляду заяв про надання
громадянам земельних ділянок у власність, який не було дотримано, оскільки
заява позивача, щодо передачі йому земельної ділянки у власність компетентним
органом, рішення якого позивач вправі оскаржити, не була розглянута.

Бездіяльність же посадової особи чи органу місцевого
самоврядування повивачем не оскаржувалась і предметом судового розгляду не
була.

Вирішуючи спір, районний суд повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спору.

Колегія суддів вважає, що постанова суду постановлена
відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для її
скасування не встановлено.

Доводи апеляційної не спростовують висновків суду,
викладених у його постанові.

Керуючись ст. 195.
196, п. 1 ст. 198, 200, 206 КАС України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2006 року -без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця, починаючи з 23 лютого 2007 року.

Головуючий