Справа № 2а-246/07
Суддя: Дрішлюк А.І.
Дата ухвалення: 2007-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-246/07
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2007 року Малиновський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І.,

за участі секретаря ІскричВ.В.,

розглянувши
адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника фінансово-економічної служби
штабу Південного оперативного командування про визнання дій пов'язаних
з відмовою нарахування
грошового забезпечення в
повному розмірі неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

В Малиновський
районний суд м. Одеси з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1, посилаючись на
те, що внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача - начальника
фінансово-економічної служби штабу Південного оперативного командування, йому
не було нараховане грошове забезпечення у повному обсязі, тому він просив
визнати дії відповідача неправомірними, та зобов'язати фінансово-економічного
відділу штабу Південного оперативного командування провести перерахунок
щомісячної надбавки за безперервну службу в Збройних Силах України з 1 травня
2003 року по 1 січня 2005 року в розмірі 70 % від грошового забезпечення з
урахуванням премії в розмірі 33,3% та матеріальної допомоги на оздоровлення з
доплатою різниці між фактично отриманим грошовим забезпеченням та його розміром
після перерахування з врахуванням вказаних надбавок на час проведення
перерахунку з урахуванням коефіцієнта інфляції та видати позивачу виконавчий
лист про стягнення боргу негайно.

В судовому
засіданні представник позивача адміністративний позов підтримав в повному
обсязі.

Відповідач в
судове засідання не з'явився, про час, місце і дату судового засідання
повідомлявся належним чином. На адресу суду надійшла заява відповідача, в якої
він просить слухати справу без його участі. Крім того, він надав письмові
заперечення на адміністративний позов, в якому просив відмовити в його
задоволенні, оскільки, на його думку, він діяв згідно з вимогами чинного
законодавства.

Заслухавши
пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає задоволенню.

Як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив військову службу у Збройних Силах України на
офіцерських посадах в штабі військ Південного оперативного командування з 1992
року по 1 січня 2005 року. Грошове забезпечення отримував в фінансово -
економічній службі штабу Південного оперативного командування. На час введення
вказаної надбавки, тобто станом на 1.05.2003 року позивач мав вислугу більш 23
років. Разом з тим, за період з 1 травня 2003 року по 1 січня 2005 року,
позивачу не нараховувалось грошове забезпечення у повному розмірі, тобто не
нараховані: надбавка за безперервну службу, яка встановлена Указом Президента
України від 5.03.03 № 389 „Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил
України, Міністерства внутрішніх справ України, Державного
комітету у справах
охорони державного кордону
України та

2

Управління державної охорони України за безперервну
службу", про що свідчить довідка фінансово-економічної службиНОМЕР_1.

Відповідно до
Указу Президента України від 5.05.2003 р. № 389 "Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ
України, Державного комітету у справах охорони державного кордону України та
Управління державної охорони України за безперервну службу" ОСОБА_1 має право на
надбавку за безперервну військову службу в розмірі - 70% з врахуванням вислуги.

Порядок і умови
виплати надбавок визначені "Інструкцією про порядок і умови виплати
щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах
України" затверджену наказом від 26.05.2003 р. № 149 Міністра оборони
України.

Згідно з Законом
України "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців,
які звільняються зі служби у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України, та
членів їх сімей" всі надбавки включаються до розміру грошового
забезпечення.

Відповідно до
ст. 16 Закону України "Про Збройні Сили України" держава забезпечує
соціальний і правовий захист військовослужбовців, членів їх сімей, працівників
Збройних Сил України та осіб, звільнених у запас або у відставку, членів їх
сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли),
пропали безвісти, стали інвалідами під час проходження військової служби або
постраждали в полоні у ході бойових дій (війни) чи під час участі в міжнародних
миротворчих операціях.

Військовослужбовцям
гарантується одержання за рахунок держави житла, фінансового, речового,
продовольчого, медичного (у тому числі санаторно-курортного) та інших видів
забезпечення у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України і
враховують характер та умови службової діяльності, стимулюють заінтересованість
громадян України у військовій службі. Залежно від характеру і умов службової
діяльності військовослужбовцям Збройних Сил України можуть встановлюватися
затверджені Кабінетом Міністрів України надбавки до видів забезпечення,
передбачених цією статтею.

Як вбачається з
матеріалів справи позивач за період з травня 2003 року по січня 2005 року
надбавку за вислугу років в повному обсязі отримував не регулярно.

Згідно зі ст.19
Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами України. Крім того, відсутність коштів у
бюджеті й відповідно неможливості їхнього виділення на проведення виплат
передбачених законом не може виправдати бездіяльність держави, про що зазначив
Європейський суд із прав людини (справа «Войтенко проти України») в рішенні від
29 червня 2004 року.

В
порушення вимог Указу Президента України, відповідач у відповідності до

розпоряджень
Міністра оборони України від 26.05.03 р. і від 16.01.04 №146/1/11 виплачував ОСОБА_1 вказану надбавку
не в повному розмірі на підставі телеграм Міністра оборони, які не є
легітимними, суперечать ст.ст. 22, 24 Конституції України, ст.ст. 2, 9 Закону України "Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей" та не можуть бути
підставою для застосування або не застосування нормативних актів, зокрема
законів України. Разом з тим, військовослужбовцям, що проходили службу в

структурних
підрозділах центрального апарату Міністерства Оборони, Генерального штабу

зазначені
надбавки за безперервну службу виплачувалися в повному обсязі згідно з наказом
Міністра оборони від 19.03.04 № 88 та від 30.07.04 року № 308. Стаття 24
Конституції України гарантує громадянам рівні права перед Законом. Рівність
прав

військовослужбовців
перед Законом полягає в їхньому рівному праві на соціальний

захист,
гарантований ст.ст. 17, 46 Конституції України, ст. 5 Закону України „Про

соціальний захист військовослужбовців і
членів їхніх родин", а
тому військовослужбовці, які займали рівні посади, мають однакове
звання, кваліфікацію, учене звання і науковий ступінь, вислугу років і умови
проходження служби, не мають дисциплінарних стягнень і не відрізняються по
інших ознаках, мають рівні права й на одержання надбавки за безперервну службу.
Тому наявність цієї диспропорції в розмірах

3

виплати надбавок за безперервну
службу військовослужбовцям Збройних Сил України є, по суті, обмеженням у правах
одних військовослужбовців у порівнянні з іншими.

В частині вимог позивача щодо негайного виконання постанови суду, то ст.256
КАС України містить перелік категорій справ, щодо яких може бути допущено
негайне виконання. Відповідно, керуючись п.
1 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 256 КАС України суд вважає можливим задовольнити
цю вимогу позивача.

Керуючись ст.ст. 17, 19, 22, 24, 46 Конституції України, ст.ст. 2,5,9
Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей», ст. 16 Закону України «Про Збройні Сили України», Указом Президента України від
05.05.2003 р. 389/2003 року «Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби
України та Управління державної охорони України
за безперервну службу», Інструкцію про порядок і умови виплати щомісячної
надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України, затв. Наказом Міністерства оборони України від 26.05.03. № 149,
ст.ст. 6, 8, 104, 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати дії
начальника фінансово-економічної служби штабу Південного оперативного
командування, щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної надбавки за безперервну військову службу у
Збройних силах України згідно з Указом Президента
України від 05.05.03. № 389 в заниженому розмірі та невиплату повного грошового
забезпечення за період з 1 травня 2003 по 1 січня 2005 року неправомірними.

Зобов'язати
начальника фінансово-економічної служби штабу Південного оперативного командування провести перерахунок
щомісячної надбавки за безперервну службу
в Збройних Силах України ОСОБА_1 з 1 травня 2003 по 1 січня
2005 року в розмірі 70% від грошового забезпечення з урахуванням премії в розмірі 33,3% та матеріальної допомоги на
оздоровлення з доплатою різниці між фактично отриманним грошовим забезпеченням та його розміром після перерахування
з врахуванням вказаних надбавок на час проведення перерахунку з
урахуванням коефіцієнта інфляції.

Допустити негайне виконання постанови суду з негайною видачею виконавчого листа.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10 - денний строк з дня проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі постанови. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подасться протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження або в порядку ст. 186 КАС України.