Справа № 22-а-13902007р.
Суддя: Зазулинська Т.П.
Дата ухвалення: 2007-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-1390 2007р. Головуючий 1 -ї інст.
Категорія - стягнення Доповідач
грошової компенсації
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
березня 2007 року
судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого - КАРІМОВОЇ Л.В.

суддів - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ
Т.П., КІРСАНОВОЇ
Л.І.

при секретарі- ЗЕЛІНСЬКІЙ І.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на постанову Фрунзенського районного суду міста Харкова від 01 лютого 2007 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1до Харківського обласного військового
комісаріату про стягнення грошової компенсації за речове майно, -

встановила:

У вересні 2006 року ОСОБА_1.
звернувся до Фрунзенського районного суду міста Харкова з адміністративним
позовом до Харківського обласного військового комісаріату про стягнення
грошової компенсації за речове майно.

Позивач
зазначав, що проходив військову службу у 85-му військовому представництві
Міністерства оборони України з ІНФОРМАЦІЯ_1року, а з ІНФОРМАЦІЯ_2року був прикомандировании до Головного
військового представництва Міністерства оборони України.

У запас
звільнений згідно наказу начальника озброєння Збройних Сил України від 17 липня 2002 року з правом
носіння військової форми одягу; зі списків особового складу виключений наказом
від ІНФОРМАЦІЯ_3року.

На
речовому забезпеченні знаходився у Харківському обласному військоматі, який
протягом тривалого часу не виконував відносно нього вимоги ч.2 ст.9 Закону
України від 20.12.1991 року « Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців ...»
стосовно виплати військовослужбовцю, за його бажанням, грошової компенсації
замість належного до видачі речового майна внаслідок чого виникла
заборгованість в сумі 2948,32
грн., яку позивач і просив стягнути на його користь з відповідача, поклавши на
останього судові витрати з розгляду справи.

Постановою
Фрунзенського районного суду міста Харкова від 01 лютого 2007
року позовні вимоги ОСОБА_1до Харківського обласного віськового комісаріату
задоволені частково: стягнуто на його користь з відповідача 1110,06 грн. грошової
компенсації за речове майно. В іншій частині позову відмовлено.

Судові витрати віднесені за рахунок
держави.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати вказану постанову в частині
відмови у стягненні 1838,26
грн. та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі,
посилаючись на неповне з»ясування судом обставин, що мають

значення для справи та не врахування,
що діями відповідача стосовно нього порушені вимоги Конституції України,
державних та відомчих документів, що призвело до неправильного вирішення
справи.

Вказує, що за характером
проходження військової служби на нього не поширюється дія Закону України від 17.02.2000 року стосовно
тимчасового призупинення дії ч.2 ст.9 Закону України « Про соціальний
та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Вважає, що виплата
грошової компенсації замість речового майна, що не отримав військовослужбовець,
який звільнився зі служби та її порядок передбачені у Постанові Кабінету
Міністрів України від 22.07.1998 року № 1135 « Про забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил речовим майном у мирний час» у затвердженому
нею « Положенні...» та у Наказі Міністерства
Оборони України від 01.101998
року № 350, які
діяли до прийняття Постанови Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 р. № 1444.

Заслухавши
доповідь судді; пояснення позивача та представника відповідача; перевіривши
матеріали справи і доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що
підстави для задоволення скарги відсутні.

Судом першої
інстанції були правильно встановлені обставини справи і ухвалене судове рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1. частково, суд виходив з того, що відповідно до п.2 ст.9
Закону України від 20 грудня 1991 року (з подальшими
змінами та доповненнями) «
Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»
військовослужбовцям була передбачена грошова компенсація за речове майно. Але
дія вказаної норми була призупинена Законом України « Про деякі міри по
економії бюджетних коштів» від 17 лютого 2000 року, який набрав чинності з 11
березня 2000 року, тому суд обгрунтовано стягнув на користь позивача
заборгованість, яка утворилася до 11.03.2000 року і складає суму 1110,06
грн.(а.с.5)

Постанова
Кабінету Міністрів України від 22 липня 1998 року № 1135, на яку посилається
позивач у своїй апеляційній скарзі, визнана такою, що втратила чинність постановою
Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1444.

Посилання позивача на те, що за характером проходження
військової служби на нього не поширюється дія Закону України від 17.02.2000
року « Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» матеріалами справи не
підтверджується.

Інші
доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують і не є підставою
для скасування або зміни постанови суду першої інстанції.

Керуючись
ст.ст. 195,196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.200, п. 1 ч. 1 ст.205, ст.ст.206,211,212,254 КАС України,
судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Постанову
Фрунзенського районного суду міста Харкова від 01 лютого 2007
року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку, безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня складення її у повному обсязі.