Справа № 22-а-211/2007р.
Суддя: Коваленко І.П.
Дата ухвалення: 2007-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
22-а-211/2007 р. Головуючий 1 ін.- Щербань С.Г.
Категорія: скасування рішення та Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 січня 2007 року судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Коваленко І.П.

суддів - ОвсянніковоїА.І., Бездітко В.М.

при секретарі - Голікової О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові
адміністративну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1
на постанову Червонозаводського районного суду
м.Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_1 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ДПІ у Червонозаводському районі м.Харкова про скасування рішення та відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним
позовом до ДПІ у Червонозаводському районі м.Харкова про скасування
рішення та відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтування своїх вимог він посилався на те, що він
працює адвокатом, іншого джерела заробітку не має.
Відповідач провів йому нарахування без застосування податкової пільги як
інваліду 2-ї групи, встановленого Законом
України "Про податок з фізичних осіб". В з'вязку з цим просив визнати недійсним податкове
повідомлення-рішення НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року та стягти на його користь моральну шкоду в розмірі 2000 грн.

Представник відповідача проти позову заперечував і
пояснив, що нарахування позивачу проводились
відповідно до діючого законодавства.

Постановою Червонозаводського районного суду м.Харкова
від ІНФОРМАЦІЯ_1 року в задоволені позову ОСОБА_1. відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що судом при
постановлені рішення не були враховані його пояснення по справі, наданим ним
доказам суд належної оцінки не дав.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволені позову ОСОБА_1. суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що підстав для задоволення його позову немає.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів вважає правильними і зробленими у
відповідності із зібраними по справі доказами.

2

Так, із
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1. знаходиться на обліку в податковій інспекції Червонозаводського району м.Харкова з
ІНФОРМАЦІЯ_4 року, вид діяльності - адвокатська.

ДПІ на
підставі декларації від ІНФОРМАЦІЯ_5 року про
майновий стан та доходи, одержані в ІНФОРМАЦІЯ_6 році позивачем було проведено нарахування податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб. Згідно
вказаної декларації сума валового доходу ОСОБА_1. від здійснення адвокатської діяльності за ІНФОРМАЦІЯ_6 рік склала 1310 грн.

Повідомленням-рішенням
від ІНФОРМАЦІЯ_3
р.НОМЕР_2 визначена сума податкового зобов'язання по податку
з доходів фізичних осіб у розмірі 170 гр.30 коп.

При цьому ДПІ виходила з того, що
відповідно до п.1.9 ст.1 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" термін
"належна професійна діяльність" -це діяльність, що полягає в участі
фізичних осіб у науковій, літературній, артистичній,
художній, освітній або викладацькій діяльності, так само як діяльність лікарів (у тому числі стоматологів, зубних техніків),
адвокатів, приватних нотаріусів, аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів
чи архітекторів та помічників зазначених осіб або
осіб, зайнятих релігійною (місіонерською) діяльністю, іншій подібний
діяльності, за умови якщо такі особи не є найманими працівниками чи суб'єктами підприємницької діяльності, які згідно з абзацом
2 пункту 1.8 цієї статті прирівнюються до найманої особи.

Порядок оподаткування доходів
адвокатів регулюється п.7.1 ст.7, п.22.3 ст.22 вищевказаного Закону, згідно
яких оподаткування доходів при здійсненні адвокатської діяльності (незалежної професійної діяльності) здійснюється за
ставкою податку у розмірі 13 відсотків від об'єкта
оподаткування.

Підпунктом 6.3 п.6 цього Закону передбачено, що податкова пільга не
застосовується до доходів самозайнятої особи від незалежної професійної
діяльності. Отже, позивач, як особа, що займається незалежною професійною діяльністю, не має права на застосування до нього
податкової соціальної пільги.

Крім того, ст.6 зазначеного Закону
передбачено, що податкова соціальна пільга не застосовується до доходу,
нарахованого на користь платника податку як заробітна плата (інші прирівняні до
неї відповідно до законодавства виплати, компенсації та
відшкодування), якщо його розмір не перевищує суми, яка дорівнює сумі місячного прожиткового мінімуму, діючого для
працездатної особи на перше січня звітного податкового року, помноженої на 1,4 та округленої до найближчі 10 грн.

Листом ДПА
України відІНФОРМАЦІЯ_7 р.НОМЕР_3 "Про прожитковий мінімум на 2004р." прожитковий мінімум
визначено у розмірі 365 грн, відповідно до Закону України від 11.05.2005 р. "Про затвердження прожиткового мінімуму" прожитковий
мінімум встановлено в розмірі 362,23
грн.

Згідно наданої позивачем декларації
за перші три квартали звітного ІНФОРМАЦІЯ_6 року його
дохід становив 163,3 грн. щомісячно, що при помноженні
на 1,4
становить 228,2 грн., що менше встановленого
законодавством прожиткового мінімуму. За останній квартал його
дохід помножений на 1,4 становив 154 грн, що також менше встановленого
прожиткового мінімуму майже в двічі.

3

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов обгрунтованого висновку, що підстав
для скасування податкового повідомлення-рішення НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року немає.

Обгрунтовано суд першої інстанції дійшов і висновку про
відмову позивачу і в позові в часині відшкодування
моральної шкоди, оскільки ним не надано доказів на підтвердження
своїх вимог і в цій частині.

Отже, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і
обгрунтоване, постановлено з дотриманням вимог
матеріального і процесуального права і підстав для його
скасування чи зміни не вбачається.

Доводи, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі,
були предметом ретельного дослідження суду першої
інстанції і свого підтвердження не знайшли.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1ст.198,
п.1 ст.205, ст.206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Червонозаводського районного суду м.Харкова від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого адміністративного Суду
України «протягом одного місяця з дня її проголошення.

Головуючий

судді