Справа № 22-а-522007р.
Суддя: Лузан Л.В.
Дата ухвалення: 2007-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №22-а-52
2007 р. Головуючий у 1 -й інстанції Костенко О.А.
Категорія 38 Суддя-доповідач
ПОСТАНОВА іменем України

2007 року
лютого «21 » дня колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого -
Шевченко В.А.

суддів -
Батюка А.В., Лузан Л.В.,

з участю
секретаря судового засідання -
Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні
апеляційного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами представників
позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
ОСОБА_3

на постанову Ковпаківського районного суду м. Суми Сумської області від 04 грудня 2006 року

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Територіальної державної інспекції праці у Сумській області, третя особа:
ОСОБА_4, за участю помічника прокурора Сумської області, про визнання частково
недійсним і часткове скасування акту перевірки НОМЕР_1

встановила:

Постановою суду від 04
грудня 2006 року
ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2, ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просять
постанову суду скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Звертаючись 06.07.2006
р. до суду з позовом ОСОБА_1 просив визнати незаконним акт перевірки НОМЕР_1 витяг з якого
він отримав 03.07.2006 р. від
Територіальної державної інспекції праці у Сумській області, посилаючись на те,
що відомості, які містяться в цьому акті, зокрема, щодо виконання ним
обов'язків директора та порушення з його боку трудового законодавства, як
директора, не відповідають дійсності.

Вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції
позивач уточнив свої позовні вимоги і просив визнати незаконним акт перевірки НОМЕР_1 в частині
встановленого перевіркою факту допущення порушень законодавства про працю з
боку директора кафе ОСОБА_1.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з
того, що відносно працівників підприємця ОСОБА_4. ОСОБА_1 виступав як
уповноважена особа підприємця, директор підприємця ОСОБА_4.., який керував
діяльністю кафе і як директор зобов'язаний був дотримуватись норм трудового
законодавства. Суд також прийшов до висновку про те, що зазначення в акті
перевірки, що

ОСОБА_1
був директором не підприємця ОСОБА_4., а директором кафе швидкого
обслуговування, не змінює суті встановлених правовідносин, які склалися між
ОСОБА_1 і ОСОБА_4 на підставі виданої довіреності та укладених трудових
договорів, як у формі фактичного допуску до роботи, так і укладеного і
зареєстрованого в службі зайнятості трудового договору. Судом також
встановлено, що відносно працівників підприємця ОСОБА_4. ОСОБА_1 виконував
обов'язки директора, тому в акті перевірки було правомірно зазначено про
порушення трудового законодавства ОСОБА_1, який здійснював підприємницьку
діяльність від імені ОСОБА_4. та перебував з нею у трудових відносинах як
директор.

Колегія суддів вважає, що з такими висновками суду
погодитись не можна, оскільки вони зроблені з порушенням норм процесуального і
матеріального права.

Зокрема. Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно
до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

В той же час з постанови суду вбачається, що поряд з розглядом заявлених у
справі позовних вимог, суд першої інстанції вирішив спірні питання, які
знаходяться поза межами адміністративного позову у даній справі. А саме, щодо
наявності трудових відносин між ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_4 у певних
періодах часу, щодо відповідності діючому законодавству Контракту с директором
кафе...від 17.09.2004 р. та
трудового договору від 19.01.2005
р. та ін. Вбачається, що перелічені вище спірні питання є трудовими спорами
і не могли розглядатись в даній адміністративній справі, хоча б тому, що в
даній справі ОСОБА_4 приймає участь лише в якості третьої особи, в той час як
ці трудові спори мають розглядатись в порядку цивільного судочинства та
відповідачем в них має бути роботодавець.

З наведених обставин постанова суду підлягає скасуванню з ухваленням нової
постанови.

Вбачається, що в межах розгляду адміністративного
позову, заявленого в даній справі, необхідно дати оцінку правомірності
дій суб'єкту владних повноважень щодо викладення ним окремих фактів у
складеному акті перевірки НОМЕР_1.

Колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу
доводи позивача про те, що у державного інспектора праці не було достатніх
підстав для висновку про те, що ОСОБА_1 працював директором кафе швидкого
обслуговування «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідно до п.3.3.1 Порядку проведення перевірки стану
додержання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування,
що проводиться посадовими особами Державного департаменту нагляду за
додержанням законодавства про працю та його територіальних органів, затв. наказ
Міністерства праці та соціальної політики України від 21.03.2003 №72, перевірку
об'єкту інспенктор праці має розпочати з «ознайомлення із статутом підприємства
для встановлення легітимності підприємства і повноважень його керівника. Для
підтвердження повноважень керівника необхідно подивитись контракт, наказ про
його призначення».

З акту перевірки від 23
березня 2006 року
вбачається, що ознайомившись з наданими документами державний інспектор праці,
зокрема, зазначив : «Щодо
трудових відносин ПП ОСОБА_4. з гр. ОСОБА_1 встановлено наступне. Відповідно до
письмових пояснень приватного підприємця та наданих документів встановлено, що
з 17.19.2004 року
ОСОБА_1 працював директором у кафе швидкого обслуговування
"ІНФОРМАЦІЯ_1". Між ним

і ПП
ОСОБА_4 укладений контракт, термін дії якого скінчився 17 вересня 2005 року».

Проте колегія суддів вважає, що достатніх підстав для
такого висновку у державного інспектора праці не було.

В акті перевірки від 23
березня 2006 року
зазначено про те, що об'єктом перевірки є суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа
ОСОБА_4, організаційно-правова форма діяльності якої «фізична
особа-підприємець». В той же час зазначаючи у акті про те, що ОСОБА_1 працював
директором у кафе швидкого обслуговування "ІНФОРМАЦІЯ_1", державний
інспектор праці не переконався у тому, а чи є така юридична особа. Між тим за
даними Головного управління статистики у Сумській області від 31.10.2006 р. заклад
громадського харчування кафе швидкого обслуговування "ІНФОРМАЦІЯ_1" в
базі ЄДРПОУ по Сумській області ніколи не значився / асі 12/.

Крім того. Відповідно до п. 2.20-1. Інструкції про
порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993р. N
58 фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності без створення юридичної особи укладають з
працівниками письмові трудові договори, які мають бути зареєстровані в
установленому порядку в державній службі зайнятості.

Вбачається, що той Контракт від 17
вересня 2004 р., на який
державний інспектор праці послався, як на підставу для своїх висновків,
викладених в акті щодо того, що з 17.19.2004
року ОСОБА_1 працював директором у кафе швидкого обслуговування
"ІНФОРМАЦІЯ_1", -
не був зареєстрований в установленому порядку в державній службі
зайнятості. Тому, і з цих підстав, названі висновки державного інспектору праці
були передчасними, зробленими на сумнівних доказах, а питання щодо виконання
ОСОБА_1 обов'язків директора кафе потребувало додаткової перевірки, в тому
числі, і з точки зору вимог діючого законодавства щодо того, чи має працівник
фізичної особи-підприємця, посада якого називається «директор», той же правовий
статус, який має директор на підприємствах, в установах чи організаціях.

З наведених підстав колегія суддів вважає, що позов
ОСОБА_1. підлягає частковому задоволенню.

З акту перевірки НОМЕР_1
необхідно виключити вказівку про те, що з 17.09.2004
р. ОСОБА_1 працював директором кафе швидкого обслуговування «ІНФОРМАЦІЯ_1».

В задоволенні іншої частини позовних вимог - щодо визнання недійсним акту в частині встановленого
перевіркою факту допущення порушень законодавства про працю саме з боку
ОСОБА_1. - необхідно
відмовити. Питання про те, ким були допущені порушення трудового законодавства,
зафіксовані у акті, може бути вирішене тільки після вирішення в установленому
порядку питання про те, хто є відповідальною особою за дотриманням трудового
законодавства щодо працівників, які працюють у фізичної особи-підприємця.
Вирішення такого питання знаходиться поза межами заявлених у даній справі
позовних вимог щодо правомірності дій суб'єкта владних повноважень.

Керуючись ст.195, п.3 ч.1 ст.198, пп.3, 4 ч.1 ст.202, ст.ст.205, 207 КАС України колегія суддів -

постановила :

Апеляційну скаргу представників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити частково.

Постанову Ковпаківського
районного суду м.Суми від 04 грудня 2006 року скасувати і
ухвалити нову постанову.

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Виключити з акту перевірки НОМЕР_1 вказівку про те, що з 17.09.2004 р. ОСОБА_1 працював директором кафе швидкого
обслуговування «ІНФОРМАЦІЯ_1».

В задоволенні
інших позовних вимог відмовити у зв'язку з їх необґрунтованістю .

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і з дня складення
постанови в повному обсязі може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця .