Справа № 22а-15/07
Суддя: Колесніков Г.Я.
Дата ухвалення: 2007-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 лютого 2007
р. колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Колеснікова Т.Я.

суддів - Фадєєнко А.Ф.,
Вадовської Л.М.,

при секретарі - Банніковій Н.В.,
розглянувши у вікритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу
Управління праці та соціального захисту населення Балтської районної державної
адміністрації Одеської області на рішення Балтського районного суду Одеської
області від ІНФОРМАЦІЯ_1
р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Балтської районної державної адміністрації
Одеської області про стягнення недоплаченої одноразової щорічної допомоги
інвалідам війни, -

встановила:

У ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати противоправною бездіяльність
Управління праці та соціального захисту населення Балтської районної державної
адміністрації Одеської області (далі УПСЗН) щодо відмови в сплаті в повному
обсязі грошової допомоги у ІНФОРМАЦІЯ_3
pp. відповідно
до ст. 13 Закону
України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та
стягнути на його користь несплачену грошову допомогу у розмірі 1898,75 грн.

Постановою
Балтського районного суду Одеської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 р. адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

У апеляційній
скарзі відповідач посилаючись на порушення судом норм матеріального права,
просить скасувати постанову місцевого суду та прийняти нове рішення про відмову
в задоволенні позову.

Розглянувши
матеріали справи заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість постанови суду в межах позову і доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що постанова суду підлягає зміні з
наступних підстав.

Матеріалами
справи встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом війни III гр. і
має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни
(посвідчення серії НОМЕР_1
від ІНФОРМАЦІЯ_4 р.).

Згідно ч.5 ст. 12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від
22.10.1993р.№3551-Х11 зі
змінами, щорічно, до 5 травня
учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі 5 мінімальних
пенсій за віком.

Справа № 22а-15/07 Категорія:
АП

Головуючий у
першій інстанції: Наумчак Л.І. Доповідач: Колесніков Г.Я

Відповідно до
ст. 13 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від
22.10.1993р.№3551-Х11 зі змінами, щорічно, до 5 травня інвалідам війни III групи
виплачується разова грошова допомога у розмірі семи мінімальних пенсій
за віком.

У 2003 році Кабінет Міністрів України своєю постановою
від 13.03.2002р .

№ 279 визначив
мінімальну пенсію у сумі 47,3
грн., у 2004 році
розмір мінімальної пенсії

за віком становив 50
грн. (постанова КМУ №544 від
15.04.2003р.).

У 2005 році розмір
мінімальної пенсії за віком встановлений ст.28 ч. 1 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від
09.07.2003р. у розмірі прожиткового мінімуму і відповідно до ст.1 Закону
України «Про затвердження прожиткового мінімуму на 2005 рік» від
19.10.2004р. № 2089 становив
332 грн. на
місяць на одну особу, яка втратила працездатність.

Таким чином позивач, як учаснику бойових дій, повинні
бути сплачені:

- у ІНФОРМАЦІЯ_5
році - 236,50 грн.
(47,3 *5);

як інваліду війни III групи,
повинні бути сплачені:

·у ІНФОРМАЦІЯ_6 році - 350 грн. (50 грн. * 7);

·у ІНФОРМАЦІЯ_7 році -2324 грн. (332 грн. * 7), всього 2910 грн. 50 коп.

Однак
виплати були здійснені на підставі Законів України «Про державний бюджет»:

·на ІНФОРМАЦІЯ_5 рік від 26.12.2002р. № 380-1V (ст. 28 Закону) у сумі 90 грн.;

·на ІНФОРМАЦІЯ_6 рік від 27.11.2003р. № 1344 -1 V'(cm. 44 Закону) у сумі 130 грн.;

·на ІНФОРМАЦІЯ_7 рік від 23.12.2004р. № 2285-1V (ст. 34 Закону) у сумі 270 грн., всього позивач
отримав 490 грн.

Колегія суддів,
проаналізувавши діюче національне законодавство, та оцінивши зміст Закону
України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» № 1058 - IV від
09.07.2003р. з точки зору його відповідності Конституції України, яка згідно
ст. 8 має
найвищу юридичну силу, приходить до висновку про те, що, виходячи із вимог ст. 22 Конституції
України при прийнятті нових Законів або внесенні змін до чинних законів держава
не вправі допускати звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, у тому
числі і для ветеранів війни, Закон відносно яких (№ 3551 -XII) встановив, що
нормативні акти органів державної влади і органів місцевого самоврядування, які
обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є
недійсними.

При цьому слід
виходити з правової позиції Конституційного Суду України, який неодноразово
розглядав питання щодо конституційності положень законів України

про Державний бюджет України у
частині обмеження пільг, компенсацій і гарантій, на які відповідно до чинного
законодавства мають право окремі категорії громадян.

Для значної
кількості громадян України пільги, компенсації і гарантії, право на які
передбачено чинним законодавством, є додатком до основних джерел існування,
необхідною складовою конституційного права на забезпечення достатнього
життєвого рівня (ст. 48 Конституції
України (254к/96-ВР), який принаймні не може бути нижчим від прожиткового
мінімуму, встановленого законом (
частина третя статті 46
Конституції України), тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом
прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22
Конституції України не допускається. Зупинення його дії можливе за умови
введення відповідно до пункту 31 частини першої статті 85, пункту 19 частини
першої статті 92 Конституції України (254к/ 96-ВР) надзвичайного стану (стаття
64 Конституції України) (Рішення Конституційного Суду України від 20 березня
2002 року № 5 - pп/2002(v005p710-02) у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Судом дана
правильна правова оцінка обставин по справі та правильно застосовані норми матеріального права.

Однак,
зобов'язуючи відповідача нарахувати і виплатити позивачу разову щорічну
допомогу у сумі 2717
грн. 65 коп., суд першої інстанції, помилково виходив з того, що
у 2004р. розмір мінімальної пенсії складав - 92 грн. 45 коп.

Згідно постанови
КМУ №544 від
15.04.2003р. (п. 1»а») з 01.07.03р. мінімальний розмір пенсій збільшено лише до
50 грн.

Зважаючи на
викладене, розрахунок разової грошової допомоги повинен становити 2910 грн. 50 коп.
(ІНФОРМАЦІЯ_5,р. -
47,3*5 = 236,5 ; ІНФОРМАЦІЯ_6р. -50*7=350;
ІНФОРМАЦІЯ_7р. -
332*7-2324). Позивачу виплачено у ІНФОРМАЦІЯ_3р.-490грн., тому
заборгованість по разовій щорічній допомозі станове -2420 грн. 50 коп. (2910,5 -490).

У зв'язку з цим, постанова суду
підлягає зміні із викладенням її резолютивної частини у новій редакції.

Керуючись ст.ст. 195,198
ч.І п. 2, 201 ч. 1 п. 1, 205, 207 КАС України,
коллегія

суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту
населення Балтської районної державної адміністрації Одеської області - задовольнити
частково.

Постанову
Балтського районного суду Одеської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року -змінити, виклавши її резолютивну частину у новій
редакції:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати
незаконною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення
Балтської районної державної адміністрації Одеської області по недонарахуванню
й невиплаті у ІНФОРМАЦІЯ_3р.р. разової щорічної грошової допомоги ОСОБА_1 як
учаснику бойових дій і інваліду війни III
групи.

Зобов'язати
Управління праці та соціального захисту населення Балтської районної державної
адміністрації Одеської області провести нарахування й виплату ОСОБА_1
недоплаченої разової щорічної грошової допомоги як інваліду війни III групи у
сумі 2420 грн. 05 коп. (дві тисячі чотириста двадцять грн. 10 копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з
моменту її проголошення.

Постанова
апеляційного суду суддів може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України протягом місяця, з моменту її проголошення.