Справа № 4-2231/05/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2007 року
м. Київ

Колегія суддів
Вищого адміністративного суду
України у складі :

Головуючого - судді Бутенка В. І.,

Суддів : Лиски Т. О.,

Панченка О. І.,

Сороки М. О.,

Штульмана І. В.,

розглянувши
в порядку письмового провадження адміністративну справу за скаргою
ОСОБА_1 на неправомірні дії начальника Берегівської райелектромережі, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Берегівського районного суду
Закарпатської області від 23 квітня 2003 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 17 липня 2002 року, -

В С
Т А Н
О В И
Л А :

У квітні 2002 року ОСОБА_1 звернувся до Берегівського районного суду
Закарпатської області із скаргою на неправомірні дії начальника Берегівської
РЕМ, мотивуючи тим, що 09.01.2002р. без будь-яких підстав як споживач був
відключений від електропостачання. 12.02.2002р. Берегівська РЕМ звернулася до
суду із позовом, а тому питання про наявність заборгованості по сплаті за
електроенергію та законність відключення розглядається в судовому порядку.
Оскільки відповідно до п. 36 Правил користування електричною енергією для
населення у разі розгляду спірних питань у судовому порядку термін відключення
не повинен перевищувати один місяць за умови відсутності у споживача
заборгованості за спожиту електроенергію, а заборгованості у нього немає, він
11.03.2002 р. звернувся до начальника Берегівської РЕМ із заявою про
відновлення енергопостачання. Відповіді на заяву не отримав. Посилаючись на
вказані обставини, просив визнати неправомірними дії начальника Берегівської
РЕМ по розгляду його заяви та невідновлення енергопостачання. Зобов'язати
начальника Берегівської РЕМ надати йому письмову інформацію по викладеним в
заяві питанням та відновити йому енергопостачання.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 23 квітня
2003 року провадження в даній справі зупинено до вирішення іншої справи, що
розглядається в цивільному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду
Закарпатської області від 17
липня 2002 року апеляційна скарга ОСОБА_1 відхилена, а ухвала Берегівського районного
суду Закарпатської області від 23 квітня 2003 року залишена без змін.

В касаційній скарзі на ухвалу
Берегівського районного суду Закарпатської області від 23 квітня 2003 року та
ухвалу Апеляційного суду Закарпатської
області від 17 липня 2002 року ОСОБА_1
ставить питання про скасування судових
рішень в зв'язку з неправильним застосуванням норм процесуального права та
направлення справи до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Зупиняючи провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії
начальника Берегівської РЕМ, суди виходили з того, що дана справа пов'язана та
не може бути розглянута до вирішення цивільної справи за позовом Берегівської РЕМ до ОСОБА_1про відшкодування
шкоди в сумі 1124,93 грн. за порушення Правил користування електричною енергією
для населення: зрив пломби енергонагляду, відпущення гвинта напруги з метою
заниження показників приладу обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_1до Берегівської РЕМ про визнання
недійсним акта НОМЕР_1 від 26.08.2000 р., відновлення енергопостачання та відшкодування
моральної шкоди в сумі 10 000 грн.

Однак, з таким висновком судів погодитись не можна.

Як вбачається з матеріалів даної
справи, предметом оскарження є дії начальника Берегівської РЕМ щодо
ненадання відповіді на заяву від 11.03.2002 р., зобов'язання надати таку
відповідь та невідновлення
енергопостачання в місячний строк після відключення відповідно до п. 36
Правил користування електричною енергією для населення.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України суд першої інстанції при розгляді
справи повинен безпосередньо дослідити докази в справі: заслухати пояснення
осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, висновки експертів,
ознайомитися з письмовими доказами, оглянути речові докази.

Суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку щодо
зупинення провадження у справі, оскільки не дослідили докази в справі, що
призвело до постановлення незаконної ухвали.

Згідно з ч. 1 ст.. 227 Кодексу адміністративного
судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та
(або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є
порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до
постановлення незаконної ухвали, якою провадження у справі не закінчується.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, оскільки ухвали судів
першої та апеляційної інстанцій постановлені з порушенням норм процесуального права, а висновки судів
спростовуються доводами касаційної скарги.

Керуючись ст.ст.
222, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного
судочинства України, колегія
суддів ,-

У Х
В А Л
И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 23 квітня
2003 року та ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від 17
липня 2002 року скасувати.

Справу направити до Берегівського районного суду Закарпатської області для
продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає,
крім випадків, передбачених ст. 237 КАС України.

Судді :

(підпис) В. І. Бутенко

(підпис) Т. О. Лиска

(підпис) О. І. Панченко

(підпис) М. О. Сорока

(підпис) І. В. Штульман

З оригіналом згідно суддя Т.
О. Лиска