Справа № 4-1503/05/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21
березня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

суддів : Бутенка В.І.
(доповідач),

Лиски
Т.О.,

Сороки
М.О.,

Панченка
О.І.,

Штульмана
І.В.,

розглянувши в порядку письмового касаційного провадження адміністративну
справу за скаргою ОСОБА_1 на дії уповноваженої особи Канівської міської ради
Шишки Руслана Івановича, -

в с т а
н о в и л а :

У грудні 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій
просив визнати незаконними дії уповноваженої особи Канівської міської ради
Шишки Р.І. по притягненню його до адміністративної відповідальності за ст. 150
КУпАП та визнати незаконним і скасувати
протокол про адміністративне правопорушення від 28.11.2003 року, складений
відповідачем.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що відповідач, не пред'явивши
доказів щодо своїх повноважень, склав протокол про адміністративне
правопорушення, яке полягало у самовільному від'єднанні ОСОБА_1 регістрів
опалення від внутрішньобудинкової системи.

Рішенням Канівського міського суду Черкаської області від 13 січня 2004
року скаргу задоволено.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 7 квітня 2004 року
рішення районного суду скасовано та в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням апеляційного суду, ОСОБА_1 подав
касаційну скаргу, в якій просить його скасувати та залишити в силі рішення
районного суду.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню
з наступних підстав.

Скасовуючи рішення міського суду, суд апеляційної інстанції в частині
визнання Шишки Р.І. суб'єктом, повноважним складати протоколи про
адміністративні правопорушення, обґрунтовано виходив з того, що суб'єкт
оскарження при складанні такого протоколу діяв в межах повноважень, наданих
йому рішенням Канівської міської ради від 23.10.2003 року відповідно до п.2 ч.1
ст. 255 КУпАП, а самий оскаржений протокол відповідає вимогам ст. 256 цього ж
Кодексу, оскільки в ньому зазначені всі передбачені цією статтею реквізити.

В той же час апеляційним судом не надано жодної правової оцінки висновку
суду першої інстанції про задоволення вимог скарги в зв'язку з відсутністю
договору між скаржником та теплопостачальною організацією, а також щодо доводів
апеляційної скарги та заперечень на неї з цього приводу, як і не встановлено,
чи був наявний в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 202 ЦПК України (в редакції 1963 року), який діяв на час
розгляду справи, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Суд
обґрунтовує рішення лише на тих доказах, які були досліджені у судовому
засіданні.

Загальні вимоги щодо форми і змісту судових рішень і, зокрема, рішень суду
апеляційної інстанції, викладені у ст.ст. 2021, 203, 314 ЦПК України
(в редакції 1963 року).

Аналогічні вимоги до судового рішення містяться і в чинному процесуальному законодавстві.
Так, згідно із ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм
процесуального права. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Однак, судом апеляційної інстанції
нічим не обґрунтовано його ж твердження про те, що відсутність договору щодо постачання тепла до приватної
квартири ОСОБА_1 не впливає на законність дій
суб'єкта оскарження.

Як видно з матеріалів справи, це питання не було предметом судового
дослідження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції
під час розгляду справи були допущені порушення норм матеріального чи
процесуального права, які ставлять під сумнів законність і обґрунтованість
ухваленого ним рішення.

За таких обставин, відповідно до положень ст. 227 КАС України, оскаржене
рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню на новий апеляційний
розгляд, під час якого суду слід врахувати викладене і у відповідності із
вимогами закону вирішити цей спір.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 222, 223, 227, 230 КАС України, колегія суддів,
-

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 7 квітня 2004 року
скасувати, а справу направити до того ж суду на новий апеляційний розгляд.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Згідно ст.ст. 236, 237 КАС України рішення суду касаційної інстанції може
бути оскаржено до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами
протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :