Справа № К-75/06/К-14346/06
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2007-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2007

№ К-75/06, № К-14346/06

Вищий адміністративний суд України у складі колегії
суддів:

Карася О.В. (головуючого),

Штульмана
І.В., Федорова М.О., Рибченко А.О., Голубєвої Г.К.

при
секретарі: Міненко О.М.

представники сторін в судове засідання не з'явився,
про час і місце розгляду скарги повідомлені належним чином

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду
Донецької області від 27.10.2005 по справі № 2-542/2005

за
скаргою ОСОБА_1

до 1. Будьонівської міжрайонної державної
податкової інспекції м. Донецька

2.
Заступника начальника Будьонівської міжрайонної державної податкової інспекції
м. Донецька

про неправомірні
дії посадової особи

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду із скаргою на неправомірне рішення та дії заступника
начальника Будьонівської міжрайонної державної податкової інспекції м.
Донецька.

Рішенням
Будьонівського місцевого районного суду м. Донецька від 10.03.2005 скаргу
задоволено. Визнано неправомірними дії Будьонівської міжрайонної державної
податкової інспекції м. Донецька, пов'язані із відмовою переведення приватного
нотаріуса Донецького міського нотаріального округа ОСОБА_1 на спеціальну
(спрощену) систему оподаткування.

Зобов'язано
Будьонівську міжрайонну державну податкову інспекції м. Донецька перевести із
01.01.2005 ОСОБА_1 на спеціальну (спрощену) систему оподаткування.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 27.10.2005, рішення Будьонівського
місцевого районного суду м. Донецька від 10.03.2005 скасовано та відмовлено в
задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії.

Не погоджуючись із ухвалою Апеляційного суду
Донецької області від 27.10.2005 ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Вищого
адміністративного суду України. Касаційна скарга обґрунтована тим, що із
01.01.2004 набрав чинності Закон України від 22.05.2003 № 889«Про оподаткування
доходів фізичних осіб», відповідно до ст. 1 якого - діяльність приватних нотаріусів
визначена як незалежна професійна діяльність. І зазначає, що поняття «само
зайняті особи» включає в себе таких платників податків як суб'єкти
підприємницької діяльності та приватних нотаріусів.

При цьому Скаржник посилається на ст. 4 зазначеного
Закону та лист ДПА України від 17.06.2005 № 6770/5/23-4116, яким стверджує свою
позицію щодо прирівняння послуг, що надаються приватними нотаріусами за своєю
суттю та характером як діяльність приватних підприємців.

І враховуючи все зазначене в касаційній скарзі,
ОСОБА_1 просить ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 27.10.2005
скасувати, а рішення Будьонівського місцевого районного суду м. Донецька від
10.03.2005 залишити без змін.

Будьонівська міжрайонна державна податкова інспекція
м. Донецька (далі - ДПІ) надала заперечення на касаційну скаргу, в якому
зазначила, що правомірність винесеного судового рішення у відповідності до ст.
3 Закону України «Про нотаріат», де визначено, що діяльність приватних
нотаріусів не є підприємницькою. І враховуючи зазначене в запереченні
обґрунтування, просить ухвалу Апеляційного суду Донецької області від
27.10.2005 залишити без змін, касаційну скаргу без задоволення.

Розгляд
справи 19.12.2006 відкладено у судове засідання 25.01.2007.

Перевіривши
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, доводи
касаційної скарги, заперечення на неї, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу ч. 2
ст. 3 Закону України від 02.09.1993 № 3425-XII «Про нотаріат» (зі змінами) -
нотаріус не може перебувати в штаті інших державних, приватних та громадських
підприємств і організацій, займатися підприємницькою і посередницькою
діяльністю, а також виконувати іншу оплачувану роботу, крім тієї, яка
передбачена абзацом другим статті 4 цього Закону, а також викладацької і
наукової у вільний від роботи час.

Як
встановлено судами - ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на неправомірне
рішення та дії заступника начальника Будьонівської міжрайонної державної
податкової інспекції м. Донецька про відмову у видачі свідоцтва

Посилаючись
на указ Президента України від 03.07.1998 № 727 «Про спрощену систему
оподаткування обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва» суд
першої інстанції дійшов висновку про те, що приватні нотаріуси підпадають
під категорію платників податків як суб'єктів малого підприємництва, які
здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових
відносинах із ним перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки не перевищує 500
000 грн. І з набуттям чинності Законом України «Про податок з доходів фізичних
осіб» приватним нотаріусам надано право обирати спрощену систему оподаткування,
не перебуваючи суб'єктами підприємницької діяльності.

Із
зазначеним не погодився суд апеляційної інстанції. І
скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції обґрунтував
свою позицію наступним:

відповідно
до п. 4.3.25 п. 4.3 ст. 4 Закону України Про податок з доходів фізичних осіб»
до складу загального місячного або річного оподаткованого прибутку не
включається прибуток, одержаний самозайнятою особою від здійснення нею
підприємницької або незалежної професійної діяльності, якщо така особа обрала
спеціальну (спрощену) систему оподаткування такого доходу (прибутку) відповідно
до закону;

відповідно
до ст. 1 Закону України від 19.10.2000 «Про державну підтримку малого
підприємництва» - до суб'єктів малого підприємництва віднесені фізичні особи,
зареєстровані у встановленому законом порядку як суб'єкти підприємницької
діяльності та юридичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності будь-якої
організаційно-правової форми та форми власності.

А
виходячи із норми ч. 2 ст. 3 Закону України «Про нотаріат» суд апеляційної
інстанції зробив висновок, що приватний нотаріус не є суб'єктом підприємницької
діяльності і на нього не поширюється дія указу Президента України «Про спрощену
систему оподаткування обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва».

Окрім
цього, суд апеляційної інстанції встановив, що будь-яких інших законів, що
регулюють порядок переходу на спеціальну (спрощену) систему оподаткування не
існує і відповідно право переходу на таку систему оподаткування у нотаріуса
немає.

Аналізуючи
наведені в судових рішеннях норми права, та норми Закону України «Про
нотаріат», які спростовують доводи касаційної скарги стосовно неправильного
застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, суд
касаційної інстанції звертає увагу на помилковість міркувань Скаржника, оскільки
однакові організаційні ознаки із підприємницькою діяльністю (право вільного
вибору діяльності, вільного найму працівників, встановлення цін за домовленістю
тощо) не відносить діяльність приватного нотаріуса до підприємницької, так як
за тотожністю ознак не може набуватись (виникати) статус суб'єкта
підприємницької діяльності, і тому не відбувається державна реєстрація
нотаріуса як суб'єкта підприємницької діяльності. Тобто висновок суду
апеляційної інстанції повністю підтверджує ст. 3 Закону України «Про нотаріат»,
де визначено, що діяльність приватних нотаріусів не є підприємницькою. А
належність до категорії «самозайняті особи», яка включає і осіб, що здійснюють
«незалежну професійну діяльність», не є підставою для поширення на приватних
нотаріусів норм пп. 4.3.25 п. 4.3 ст. 4 Закону України «Про оподаткування
доходів фізичних осіб». При цьому в ст. 32 Закону України «Про нотаріат»,
визначено, що з доходу приватного нотаріуса справляється прибутковий податок за
ставками, встановленими чинним законодавством. А згідно із п. 22.2 ст. 22
Закону України «Про оподаткування доходів фізичних осіб» та у відповідності до
п. 7.1 ст. 7 зазначеного Закону - ставка оподаткування для приватних нотаріусів
встановлена у розмірі 13 відсотків від об'єкта оподаткування. Таким чином суд
апеляційної інстанції вірно визначився, що позиція ДПІ є правомірною, оскільки
в умовах чинного законодавства приватні нотаріуси не можуть перейти на спрощену
систему оподаткування.

З огляду на вищезазначене, встановлено, що суди
апеляційної інстанцій правильно дослідив обставини справи та виніс ухвалу з
дотриманням норм матеріального і процесуального права яка не підлягає
скасуванню, відповідно касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись
ст. ст. 160, 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 27.10.2005 по справі № 2-542/2005
залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В.
Карась

Судді І.В.
Штульман

М.О.
Федоров

А.О.
Рибченко

Г.К.
Голубєва