Справа № 22-а-128\2007
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2007-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Справа № 22-а-1282007
Головуючий 1 інстанції: Гончар В.О.
Доповідач: Шевцова Н.В.
Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:
Головуючого судді - Філатова Ю.М.
Суддів
Шевцової Н.В., Водолажської Н.С.
секретаря Хоміцької О.О.
ОСОБА_1представника позивача:
представника відповідача: Дзюбенка О.М.
відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного
адміністративного суду в м.Харкові адміністративну справу за апеляційною
частини А 0785 на рішення Московського районного суду м .Харкова від
23.03.2007 року по справі №
до військової
про стягнення заборгованості по
грошовому забезпеченню та компенсації
ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з
позовною заявою про стягнення з
військової частини А 0785 (надалі по тексту ВЧ А 0785, відповідач) заборгованості по грошовому
забезпеченню, яка виникла у період проходження ним військової служби у зв"язку з
недоплатою надбавки за безперервну службі у Збройних силах України, введеної Указом Президента України від
05.05.2003 року № 389 „Про надбавки військовослужбовцям Збройних сил України,
Міністерства внутрішніх справ України, Державного
комітету в справах
охорони державного кордону
України й Управління
державною охороною України за безперервну
службу" (далі по тексту - Указ). В обґрунтування своїх вимог
позивач, посилався на те, що на час введення зазначеного Указу, у
нього вислуга років у календарному обчисленні складала понад 20 років,
тому з 01.05.2003 року його надбавка повинна
складати 70%, а з 05.08.2003 року в
розмірі 90% від грошового забезпечення , але згідно з Наказом Міністра
оборони України від 30.07.2004 року, щомісячна надбавка за безперервну
військову службу у Збройних силах України в повному обсязі виплачувалась тільки
військовослужбовцям структурних підрозділів центрального апарату Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил
України та їх функціональних органів
військового управління, що утримуються на окремих штатах. Він же отримував надбавку в заниженому розмірі, в зв"язку з
чим недоплата надбавки за безперервну військову
у зв"язку з порушенням термінів
Представник відповідача
позов не визнав,
мотивуючи тим, що
згідно Указу, виплата розміру надбавки залежить від розміру
асигнувань, які затверджуються Законом України „Про Державний бюджет
України" , тому 26.05.2003 р. Міністром
Оборони України був виданий Наказ „Про затвердження Інструкції про порядок
щомісячної надбавки за
безперервну військову службу в Збройних Силах
України" (надалі по тексту Наказ), яким встановлено, що розмір
надбавки щорічно встановлюються
виходячи з наявного
фонду грошового забезпечення за
рішенням Міністра Оборони
України. Виділені Міністерством Оборони України на 2003-2004 р.р. кошти в розмірі 82 проценти від потреби дозволяли
виплачувати військовослужбовцям зазначену
надбавку у відсотках до грошового забезпечення, тому представник відповідача
вважає, що з їхньої сторони порушень
у виплаті надбавки не було.

Рішенням Московського районного суду
м.Харкова від 23.03.2007 року позов задоволено. Стягнуто з військової частини А0785, код казначейства у
відділенні Держказначейства в Ленінському
районі м. Харкова - 24134120, розрахунковий рахунок 0432 в УДК у Харківській області, МФО 851011, код банку -
23911595 на користь ОСОБА_1 надбавку з
компенсацією за безперервну військову службу в розмірі 20575 грн. 46
коп. Стягнуто з військової частини А0785
держмито на користь держави у розмірі 205 грн.
75 коп.

Відповідач, не погоджуючись із
зазначеним рішенням подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення
суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального права
щодо неправильного застосування положень Указу.

Позивач в своїх запереченнях на апеляційну скаргу вважав, рішення суду
першої інстанції законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги
безпідставними.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення позивача, представників
позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої
інстанції встановлено, що згідно
довідки від 21.02.2006 року ОСОБА_1 дійсно проходив військову службу з
12.03.1996 року (а.с. 10). і

Відповідно до витягу з послужного списку, ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_2
навчався Харківському вищому
воєнному командному училищі, після закінчення якого на час розгляду справи в
суді проходив військову службу в різних
військових частинах (а.с.12-14).

З довідки від 10.02.2006 року, судом першої інстанції встановлено,
що ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_1 за безперервну службу
виплачувалось 15% від грошового
забезпечення, у вересні та жовтні 2003 року у зв'язку з досягненням позивачем
25 річного стажу військової служби - 20%, в
листопаді та грудні 2003 року і в грудні 2005 року - 90% від грошового
забезпечення, а з січня 2004 року
йому було встановлено та
виплачувались 20, 70 та 85% від грошового забезпечення. (а.с. 11).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідно
до Указу військовослужбовцям за
високі результати у
службовій діяльності, залежно від стажу служби були встановлені щомісячні надбавки за безперервну військову
службу у Збройних Силах України у відсотках до грошового забезпечення, відповідно при стажі роботи понад
20 років - до 70%, понад 25 років - до 90%,
але позивачу фактично було виплачено надбавку у меншому відсотковому відношенню
до грошового утримання, ніж це передбачено Указом.

При цьому судом не прийнято до уваги, що
відповідно до Указу, порядок та умови зазначених надбавок визначаються
Міністром оборони України, виплата надбавок здійснюється за рахунок коштів,
передбачених на утримання Збройних сил України.

Крім того, суд першої інстанції приймаючи
рішення не взяв до уваги Наказ, яким Міністр оборони України на виконання Указу
затвердив Інструкцію про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за
безперервну військову службу (надалі по тексту Інструкція) та у відповідності
до цієї Інструкції виходячи з наявного фонду грошового забезпечення та
відсотків встановлених Указом, встановлював розміри щомісячної надбавки.

Суд першої інстанції не звернув увагу, також
на факт встановлення Указом граничного розміру надбавки, а не його точного
фіксованого відсоткового встановлення.

У зв'язку з неправильним застосуванням
положень Указу та неврахування судом першої інстанції Наказу та Інструкції,
судом ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Так, відповідно до ч.3 Наказу розміри
щомісячної надбавки за безперервну службу в Збройних Силах України щорічно
встановлюються, виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, за рішенням
Міністра оборони України.

На виконання вимог зазначеного Наказу
Міністром оборони України приймались
рішення щодо встановлення розміру щомісячної надбавки за безперервну службу в
Збройних Силах України, які телеграмою доводилися до відома військ.

Позивач отримував надбавки за безперервну
службу у Збройних Силах України відповідно до наявного стажу, граничного
розміру таких надбавок та їх відсоткової ставки, встановлених рішеннями
Міністерства оборони України, які маються в матеріалах справи. (а.с.50-52).

Отже, колегія суддів вважає, що позивачеві надбавки та грошове
забезпечення виплачувались у відповідності із законодавством, а тому підстав
для задоволення позову не вбачається.

Відповідно до ч.3 ст.198 Кодексу адміністративного судочинства України
за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову
суду.

Відповідно до ч.4 ст.202 Кодексу адміністративного судочинства України
підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України суд
апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги може своєю
постановою змінити постанову суду першої інстанції або прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи зазначені положення Кодексу адміністративного судочинства
України та встановлені колегією суддів порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, колегія суддів
вважає за необхідне скасувати постанову суду та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені
судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових
експертиз.

Відповідачем по справі не надано
документально підтверджених витрат, понесених по справі, стягнення, яких
передбачено ч.2 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись
ст.ст. 195, 196, ч. 3 ст. 198, ч. 4 ст.202, ч.2 ст.205, ст. 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П
О С Т
А Н О
В И Л А:

Апеляційну
скаргу Військової частин А 0785 на рішення Московського районного суду
м.Харкова від 23.03.2007 року по справі №2-49807 - задовольнити.

Скасувати рішення Московського районного
суду м.Харкова від 23.03.2007 року по справі №2-49807.

Прийняти
постанову, якою відмовити в позові ОСОБА_1 до військової частини А 0785 про
стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню та компенсації.

Постанова набирає чинності негайно з моменту
її проголошення.

Постанова може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом місяця з моменту її складання у повному обсязі,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий Ю.М.Філатов

Судді: Н.В.
Шевцова

Н.С.Водолажська

ХАРКІВСЬКИЙ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

61064, м.Харків,
вул.Володарського, 46 (1 корпус)

Справа № 22-а-1282007
Головуючий 1 інстанції: Гончар В.О.

Доповідач:
Шевцова Н.В.

П О С Т А Н О
В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та
резолютивна частини)

22.05.2007 року

м.Харків

Колегія суддів
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого
судді - Філатова Ю.М.

Суддів
Шевцової Н.В., Водолажської Н.С.

за участю

секретаря Хоміцької О.О.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2.

представника відповідача: Дзюбенка О.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного
адміністративного суду в м.Харкові адміністративну справу за апеляційною
скаргою Військової
частини А 0785 на рішення Московського районного суду м .Харкова від
23.03.2007 року по справі №
2-498/07

за
позовом ОСОБА_1

до військової
частини А 0785

про стягнення заборгованості по
грошовому забезпеченню та компенсації

ВСТАНОВИЛА:

У зв'язку зі
складністю справи у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного
судочинства України, оголосити вступну та резолютивну частини постанову, а
повний текст постанови виготовити 23.05.2007 року.

Керуючись
ст.ст. 160, 195, 196, ч. 3 ст. 198, ч. 4 ст.202, ч.2 ст.205, ст. 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О
С Т А
Н О В
И Л А:

Апеляційну
скаргу Військової частин А 0785 на рішення Московського районного суду
м.Харкова від 23.03.2007 року по справі №2-49807 - задовольнити.

Скасувати рішення Московського районного
суду м.Харкова від 23.03.2007 року по справі №2-49807.

Прийняти постанову,
якою відмовити в позові ОСОБА_1 до військової частини А 0785 про стягнення
заборгованості по грошовому забезпеченню та компенсації.

Постанова набирає чинності негайно з моменту
її проголошення.

Постанова може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом місяця з моменту її складання у повному обсязі,
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий Ю.М.Філатов

Судді: Н.В.
Шевцова

Н.С.Водолажська