Справа № 22-а-109-Ф/07
Суддя: Притуленко О.В.
Дата ухвалення: 2007-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________ АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ__
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого -
судді Притуленко О.В.,

суддів: Іщенка
В.І., Полянської В.О.,

при секретарі Піцик Н.В.

за участю
позивача та його представника, представника відповідача, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Феодосії справу адміністративної юрисдикції
за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Керчі, третя
особа - ТОВ
„Південна мануфактура „Пролив", про визнання неправомірним рішення про
відмову в призначенні пенсії, за апеляційною скаргою Управління Пенсійного
фонду України у м. Керчі на постанову Керченського міського суду АР Крим від 11 жовтня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м.
Керчі про визнання неправомірним рішення Управління ПФУ у м. Керчі від 07.06.2006 року про відмову
в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Зазначене
рішення вважає незаконним, тому що при вирішенні питання відповідач не взяв до
уваги стаж його роботи -
з 20.12.1994 року по 16.02.1998 року - на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_1 Керченського рибоконсервного заводу, внаслідок чого зробив
необгрунтований висновок про відсутність необхідного для призначення вказаної
пенсії пільгового стажу.

ОСОБА_1 просив визнати
неправомірним відмову відповідача в призначенні пенсії, скасувати зазначене рішення
та зобов'язати Управління ПФУ у м.Керчі вирішити питання про призначення йому
пенсії на пільгових умовах.

Постановою
Керченського міського суду АР Крим від 11
жовтня 2006 року
позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені в повному обсязі.

В апеляційній
скарзі Управління Пенсійного фонду України у м. Керчі ставить питання про
скасування вказаної постанови із закриттям провадження у справі, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин справи.

Апелянт
зазначає, що відповідно до п.З Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників, затвердженого наказом Міністерства праці
та соціальної політики України №383
від 18.11.05р. при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, які діяли на час роботи особи. Посада, яку займав
позивач, не відповідає чинним на той час Спискам, а відповідно підстави для
включення до пільгового стажу зазначеного періоду роботивідсутні.

Обговоривши
наведені у скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1, суд
першої інстанції виходив із того, що шкідливі умови праці позивача на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджуються наданими доказами.

Головуючий суду першої інстанції Кіт М.В.

Справа № 22-а-109-Ф/07 Суддя-доповідач суду апеляційної
інстанції Притуленко О.В.

З таким висновком погоджується колегія суддів.

Так, з
матеріалів справи вбачається, що 05.01.2006
року ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ у м.Керч з заявою про призначення
пенсії на підставі п."б" ст.13
Закону України „Про пенсійне забезпечення".

Рішенням
Управління ПФУ у м.Керчі від 27.06.2006
року ОСОБА_1 в призначенні пенсії відмовлено за відсутністю необхідного
стажу.

Відповідно до
ст.15 Прикінцевих
положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", якій набрав чинності з 01.01.2004
року, пенсійне забезпечення осіб, які працювали на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, в тому числі за Списком №2, мали або матимуть право на пенсію відповідно до ст. 100 Закону України
„Про пенсійне забезпечення", пенсії призначаються за нормами Закону „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виходячи з вимог віку
і стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Так, стаття 13 Закону „Про
пенсійне забезпечення" передбачає право на пенсію за віком на пільгових
умовах, в тому числі працівників, які зайняті повний робочий день на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників,
затвердженим КМУ, і за результатами атестації робочих місць. Стаття 55 вказаного Закону
передбачає право на пенсію за вислугу років, в тому числі чоловіків після
досягнення 55 років і
при загальному стажі роботи не менше 25
років, з них не менше 12
років 6 місяців
на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2.

Вирішуючи
питання про можливість призначення позивачу пенсії, з наданих ОСОБА_1
документів Управлінням ПФУ у м.Керчі встановлено наявність у нього стажу роботи
зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 - 9 років 5
місяців 28 днів.
Період роботи позивача на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 Керченського рибоконсервного
заводу „Пролив" з 20.12.1994
року до 16.02.1998 року
відповідачем не був визнаний частиною стажу, який надає право на отримання
пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 за тих обставин, що вказана посада не передбачалась
Списком №2, чинним
на той час. Крім того не проводилася атестація робочих місць.

Також не
зарахував відповідач до зазначеного стажу і період роботи позивача на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 в
жерстяно-баночному цеху ТОВ „Південна мануфактура „Пролив" з 07.11.2003 року з тих
підстав, що в карті умов праці №4
ТОВ „Південна мануфактура „Пролив" посада ІНФОРМАЦІЯ_1 вказано чинники
по 2 класу
небезпеки, про те як відповідно до позиції 14.12а-3а пункту 12 розділу 14 постанови КМУ №36 від 16.01.2003 року вказані
лакувальники, зайняті лакуванням шкідливих речовин не нижче 3 класу небезпеки.

Вирішуючи спір,
суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, дослідив
докази, на які посилалися сторони, дав їм належну правову оцінку і обгрунтовано
дійшов висновку про порушення відповідачем прав позивача.

На підставі
сукупності наведених доказів (зокрема карт умови праці, акту обстеження умов
праці робочого міста, довідок та наказів Керченського рибоконсервного заводу
„Пролив" та ТОВ „Південна мануфактура „Пролив" та інших), суд дійшов
обґрунтованого висновку про те, що у період з грудня 1994 року по лютий 1998 року позивач мав
шкідливі умови праці. При цьому обґрунтовано звернув увагу на те, що професія
ІНФОРМАЦІЯ_1 визначена у Списку №2,
затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994
року, у розділі 14 „Металообробка", підрозділі 12 „Інші професії
металообробки".

Посилку апелянта
на підрозділ 12 розділу 15 Списку №2 не можна визнати обґрунтованою, оскільки
вказаний розділ стосується Електротехнічного виробництва і ремонту
електротехнічного устаткування.

Також не можна
визнати обґрунтованими доводи апелянта про те, що робота позивача на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_1 ТОВ „Південна мануфактура „Пролив" в період з 07.11.2003 року по 13.01.2006 року не
зараховується до стажу, який надає право на отримання пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком №2
з тих підстав, що відповідно до карти умов праці №4 в оцінці
факторів виробничого середовища і характеру праці (графа 2) вказані фактори
за 2 класом
безпеки, оскільки зі змісту вказаної карти випливає, що при атестації робочого
міста встановлено 5 шкідливих
факторів виробничого середовища у вимірах, що перевищують гігієнічні нормативи,
і психофізіологічні фактори трудової діяльності, що викликають зміни в
організмі. В обгрунтуванні віднесення робочого міста до категорії із шкідливими
умовами праці (арк.спр.21) вказано, що умови і характер праці відносяться до 3 класу 1 ступеня, що
відповідає позиції 14.12а-3а пункту 12
розділу 14 постанови
КМУ №36 від 16.01.2003 року.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не містять
правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

З урахуванням
наведеного, керуючись ст.ст. 195,
198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
судців судової палати у цивільних справах,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України у м. Керч залишити без задоволення.

Постанову
Керченського міського суду АР Крим від 11
жовтня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,
однак

може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом

одного місяця після набрання законної сили.