Справа № 22а-111/2007р.
Суддя: Кочеткова І.В.
Дата ухвалення: 2007-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22а-111 / 2007р. Головуючий у 1 інстанції: Дуда Т.М.
Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25"
січня 2007 року м. Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого:
Кочеткової І.В.,

Суддів: Полякова О.З.,

Давискиби
Н.Ф. При секретарі: Вертелецькій І.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці, соціального захисту та житлових
субсидій Мелітопольської міської ради на
постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16
листопада 2006 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління
праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради про стягнення недоплаченої одноразової щорічної
допомоги учаснику бойових дій та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці,
соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради про
стягнення недоплаченої одноразової щорічної
допомоги учаснику бойових дій та моральної шкоди.

. В позовній заяві зазначав, що він є учасником бойових дій. Відповідно до
ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів
війни і гарантії їх соціального захисту" йому, як учаснику бойових дій щорічно до 05 травня повинна надаватися
разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.
Але всупереч вимогам ст. 2 Закону України "Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту"
та п. З ст. 2 Конституції України, призначена
грошова допомога за 1999-2006 роки виплачувалась не в повному обсязі. Загальна
сума недоплати становить 9004 грн. 60 коп.

Посилаючись на порушення його права на виплату, просив суд стягнути з
відповідачів щорічну разову допомогу за період
1999-2006 p.p. як учаснику бойових дій та 2000 грн. у відшкодування
моральної шкоди

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 листопада
2006 року адміністративний позов задоволено частково.

2

Стягнуто з Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради на користь позивача разову
грошову допомогу у розмірі 4123 грн. за 2004-2006 p.p. В іншій
частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління праці, соціального захисту та житлових
субсидій Мелітопольської міської ради, посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і процесуального
права, просить скасувати постанову суду та ухвалити нову про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої інстанції суд
апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно ст. 200 КАС України підставами для цього є визнання судом
апеляційної інстанції того, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

В частині незадоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача
на його користь сум грошової допомоги, які він вважає недоплаченими за
1999-2004 роки рішення суду першої інстанції є
таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального
права з наступних підстав.

Право позивача на передбачені законодавством пільги зазначено безпосередньо
в його посвідчені серії ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.5). Позивач не заперечує, що він щорічно отримував грошову допомогу до 5 травня в розмірах згідно Законів України про
державний бюджет на поточні роки і, відповідно весь цей
час достовірно знав, які саме суми він отримує. Проте, позивач до 2006 року не заявляв про порушення його прав на отримання
грошової допомоги.

Про поновлення строку для звернення
до суду позивач не просив.

Відповідач просив застосувати правові наслідки пропущення строку звернення
до суду і відмовити в задоволенні вимог за
період 1999-2006 років з цих підстав.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування ч. 1 ст. 100 КАС України і відмовив в цій
частиш позовних вимог в зв'язку з пропущенням строку звернення до суду.

Відносно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 4123
грн. 45 коп. разовій грошовій допомоги за 2004-2006 рік як учаснику бойових дій
суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про
їх задоволення.

В цій частині позовних вимог апеляційний суд приходить до висновку про їх невідповідність діючому законодавству, а тому постанова
суду першої інстанції в цій частині має бути скасована і
постановлена нова про відмову в задоволенні позову.

Так, згідно п. З ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно ст. 202 КАС України підставами для скасування судового рішення
та ухвалення нового рішення є невідповідність
висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Розглядаючи цю частину позову суд першої інстанції не дотримався вимог ст.
2 КАС України, яка вказує, що у справах щодо оскарження
дій та бездіяльності суб'єктів владних повноважень
суд перевіряє, чи вчинені вони на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України, з використанням
повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обгрунтовано,
неупереджено, добросовісно, розсудливо, з дотриманням
принципу рівності перед законом, своєчасно.

3

Необхідно зазначити, що ст. 17-1 Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
передбачає, що щорічну грошову виплату разової грошової допомоги до 5 травня, в розмірах, передбачених ст.ст. 12 - 16 цього Закону,
здійснюють органи праці та соціального захисту населення.

Одночасно Законом України від 25 грудня 1998 року „Про внесення змін до
Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту" визначено, що порядок виплати разової грошової допомоги ветеранам війни
визначається Кабінетом Міністрів України, який має щорічно
у проекті Державного бюджету України передбачати цільові кошти, необхідні для
виплати разової грошової допомоги ветеранам війни.

18 лютого 2004 року Кабінетом Міністрів України за № 177 прийнято Постанову
„Про забезпечення щорічної виплати разової грошової
допомоги, передбаченої Законом України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у якій, зокрема,
зазначено, що з метою реалізації положень ст. 17-1
вказаного Закону Міністерство фінансів і Державне казначейство забезпечують щороку до 10 квітня виділення коштів Міністерству
праці та соціальної політики для виплати цієї
разової грошової допомоги у розмірах, установлених законом про державний бюджет
на відповідний рік, і для подальшого перерахування їх місцевим органам
праці та соціального захисту населення.

За змістом ст. 21 Бюджетного Кодексу України органи соціального захисту не
мають власних коштів, а є лише розпорядниками бюджетних
коштів. Кошти бюджету, які отримують фізичні особи, надаються
їм лише через розпорядника бюджетних коштів

Відповідно ст.ст. 87, 89 Бюджетного Кодексу України до видатків, які
здійснюють з Державного бюджету України належать
державні програми соціальної допомоги, зокрема, щорічна разова грошова допомога
ветеранам війни (ст. 87 БК України).

Окрім викладеного необхідно взяти до уваги, що відповідно до п. 18 ст. 77
Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" на цей рік
зупинено дію ч. 5 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" в частині визначення розміру виплат щорічної разової грошової допомоги учасникам
бойових дій.

Таким чином, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що органи соціального
захисту при виплаті вищезазначених коштів діяли відповідно до законодавства, а тому немає передбачених законом
підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 167,198,
200,202,205,206 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці, соціального
захисту та житлових субсидій

Мелітопольської міської ради задовольнити частково.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 листопада 2006 року по цій справі в частині задоволення
позовних вимог скасувати та постановити нову наступного змісту:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської
міської ради про стягнення недоплаченої одноразової
щорічної допомоги учаснику бойових дій та моральної шкоди за 2004 -
2006 ріку сумі 4123 грн. 45 коп.

В решті постанову суду залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути

оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду протягом одного

місяця.