Справа № К-21705/06
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2007-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

07 березня 2007 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у
складі:

головуючого Ліпського
Д.В.

судді-доповідача Гуріна
М.І.

суддів Амєліна
С.Є.

Кобилянського
М.Г.

Юрченка
В.В.

розглянувши в порядку попереднього розгляду касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Зарічного районного суду міста Суми від 15.03.2004 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від 12.05.2004 року у справі за скаргою
ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій управління Пенсійного фонду України в
Зарічному районі міста Суми щодо перерахунку призначеної пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2003 року
ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання неправомірними дій управління
Пенсійного фонду України в Зарічному районі міста Суми щодо перерахунку
призначеної пенсії.

Рішенням Зарічного районного суду міста Суми від
15.03.2004 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 12.05.2004
року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовані
тим, що пенсія позивачу призначена відповідно до статті 53 Закону України “Про
пенсійне забезпечення”.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями,
заявник подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Зарічного
районного суду міста Суми від 15.03.2004 року та ухвалу апеляційного суду
Сумської області від 12.05.2004 року, а у справі ухвалити нове рішення, яким
задовольнити скаргу, посилаючись на неправильне застосування судами норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши застосування судом норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі в межах, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що з 23.10.1990 року позивач отримує
пенсію за вислугу років, як працівник льотного складу цивільної авіації згідно
статті 53 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.

Стаття 54 закону України “Про пенсійне забезпечення”
визначає окремі категорії працівників авіації і льотно-випробного складу, які
мають право на пенсію за вислугу років.

Відповідно до частини першої статті 53 цього Закону
пенсії за вислугу років (крім пенсій працівникам льотно-випробного складу
авіації та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам,
штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і
бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах) призначаються в
розмірах, встановлених статтями 19 і 21 цього Закону для пенсій за віком.

Частина третя статті 53 Закону України “Про пенсійне
забезпечення” визначає, що працівникам льотно-випробного складу та особам
льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам,
бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і
бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються
з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу
років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням,
і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою - третьою, шостою
статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть
перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та
75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної
авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів,
льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в
польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден
цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків,
бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні
роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої
заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за
календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.

Збільшення розміру пенсій пілотам цивільної авіації з
урахуванням коефіцієнтів підвищення середньомісячної заробітної плати, з якої
призначається пенсія на підставі підпунктів а), б) пункту сьомого Постанови
Кабінету Міністрів України від 21.07.1997 року № 418 “Про порядок призначення і
виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної
авіації” проводиться лише за рішенням Уряду.

Постановою від 28.03.2002 року № 374 “Про підвищення
розмірів пенсій, призначених відповідно до статті 54 Закону України “Про статус
і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи”, а також пенсій, призначених відповідно до інших законів України,
які раніше не підвищувались” збільшено з 01.04.2002 року непрацюючим
пенсіонерам на 12% пенсії (без урахування надбавок, підвищень, додаткових
пенсій, цільової грошової допомоги та сум індексації), призначені працівникам
льотно-випробного складу авіації та особам льотних екіпажів повітряних суден
цивільної авіації відповідно до частини третьої статті 53 Закону України “Про
пенсійне забезпечення”. Інших рішень Уряду щодо підвищення розміру пенсій
працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації на момент вирішення
спору не ухвалювалось.

Отже, суди дійшли правильного висновку про те, що у
управління Пенсійного фонду України в Зарічному районі міста Суми не було
підстав для збільшення пенсії ОСОБА_1 на коефіцієнт зростання середньої
заробітної плати працівників народного господарства відповідно до пункту сьомого Постанови Кабінету Міністрів
України “Про порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам
льотно-випробного складу цивільної авіації”.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства
України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального
чи процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку
про те, що при розгляді справи судами було допущено неправильне застосування
норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія вважає, що підстави для скасування рішень
та призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні, а тому
відхиляє касаційну скаргу і залишає судові рішення без змін при попередньому
розгляді справи.

Керуючись статтями 220, 220¹,
223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду міста Суми від
15.03.2004 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 12.05.2004
року у справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій управління
Пенсійного фонду України в Зарічному районі міста Суми щодо перерахунку
призначеної пенсії залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

(підпис)

Д.В. Ліпський

Судді

(підпис)

С.Є. Амєлін

(підпис)

М.І. Гурін

(підпис)

М.Г. Кобилянський

(підпис)

В.В. Юрченко

З оригіналом згідно

Суддя М.І.
Гурін