Справа № 2"а"-3/07
Суддя: Денисюк Р.С.
Дата ухвалення: 2007-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 «а» -3/07
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 22 січня 2007 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: колегії суддів під головуванням судді Денисюка Р.С.

суддів Агєєвої Є.О.

Луньової Т.М.

при секретарі Зиковій М.В.

за участю позивача ОСОБА_1представника відповідача Драгана
ПЛ.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Ковелі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головної
державної інспекції на автомобільному транспорті про скасування постанови про
накладення фінансових санкцій, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
адміністративним позовом про скасування постанови про накладення
фінансових санкцій.

Вказаний позов мотивовано тим, що
постановою в.о. начальника територіального управління головної інспекції на автомобільному транспорті у Волинській
області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2. на підставі абз. З ч.
1 ст. 60 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про автомобільний транспорт»
застосовано відносно позивача фінансові санкції в сумі 1700 гривень.

Вважає вказану постанову незаконною із наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2
року на власному автомобілі ІВЕКО 35.12, державний номер НОМЕР_1, перебував по своїх справах на ринку у місті Любомль. Від'їжджаючи від ринку
до нього підійшли люди похилого віку та
попросили підвезти їх до автостанції. Зважаючи на похилий вік він не зміг їм відмовити. Ніякої плати за проїзд з цих пасажирів він не
брав.

Коли позивач під'їхав до автостанції, до нього
підійшов незнайомий чоловік, показав посвідчення та
запитав, чого він заїхав на автостанцію і чому перевозить пасажирів. Позивач пояснив, що підвіз даних пасажирів зважаючи на їх похилий
вік. Пізніше до нього підійшов ще один чоловік. Вказані особи
вимагали у позивача список осіб, які знаходяться у мікроавтобусі, звернули увагу на непройдений квартальний огляд. ОСОБА_1
пояснив, що вказаний мікроавтобус використовує
для власних потреб, а не для перевезення пасажирів і для цього непотрібно проходження квартального огляду. Один із цих осіб щось
занотовував, однак, ніяких документів позивач не підписував.

ІНФОРМАЦІЯ_3
року на адресу позивача надійшла постанова,
відповідно до якої він повинен сплатити штраф в сумі 1700 гривень.

Постанову про накладення фінансових санкцій рахує
незаконною, оскільки автомобіль належить родині позивача
і використовується для власних потреб, будь-яких оголошень, пропозицій на перевезення пасажирів він не подавав і нічого
підтверджуючого про належність мікроавтобуса до
маршрутного таксі не було. Будь-яких документів на місці працівники територіального управління Головатоінспекції у Волинській
області не складали і не давали
підписуватиОСОБА_1. Позивача притягнуто
до відповідальності за ст. 60

Закону
України «Про автомобільний транспорт»,
яка передбачає експлуатацію транспортного
засобу як таксі, без ліцензійної картки, однак, він перебував на мікроавтобусі і будь-якого таксі взагалі не було. У
відповідності до абзацу третього частини першої ст. 60 вказаного закону покарання передбачено у виді штрафу на
суму 510
гривень, а не 1700 гривень. Про час і місце розгляду
постанови позивача ніхто не повідомляв, тому не мав можливості захистити свої інтереси. Також незаконним є те, що у постанові
вказано, що позивач перевозив пасажирів для власних потреб, хоча такого виду
відповідальності дана стаття не передбачає.

Просить суд скасувати постанову в.о начальника
територіального управління Головавтотрансіспекції у Волинській
області Лейбика від ІНФОРМАЦІЯ_1 року про
застосування відносно нього фінансових санкцій на суму 1700 гривень.

Ухвалою суду від ІНФОРМАЦІЯ_4 року проведено заміну відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 про скасування фінансових санкцій із
територіального управління на автомобільному транспорті у
Волинській області на Головну державну інспекцію на автомобільному
транспорті.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та
просить його задовольнити. В судовому засіданні пояснив, що
протокол про адміністративне правопорушення не підписував, на
розгляд не викликався.

Представник відповідача Драган П.І.
позов не визнав та пояснив суду, що у відповідності
до завдання на перевірку НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року посадовим особам територіального управління було здійснити рейдову
перевірку роботи легкових таксі в м. Любомль та
смт. Шацьк на транспортних засобах перевізників на маршрутах, з питань дотримання вимог нормативно-правових актів автомобільного
транспорту під час надання послуг по перевезенню пасажирів.

В процесі перевірки автобуса марки ІВЕКО-35.12,
номерний знак НОМЕР_1, водієм якого був ОСОБА_1 на автостанції м.
Любомль було виявлено факт відсутності у нього дорожнього листа, списку пасажирів, яких перевозить, завіреного підписом та
печаткою перевізника, наявність яких
передбачена ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та факт порушення водієм вимог дорожнього
знака «В'їзд заборонено», а також відсутності відміток про проходження
передрейсового медичного обстеження водія та щоденного технічного огляду транспортного засобу під час виконання
перевезень пасажирів для власних потреб.

Відповідно до виявлених порушень посадовими особами
Територіального управління Головавтотрансінспекції складено акт від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, з яким
позивача було ознайомлено та роз'яснено, коли відбудеться розгляд акту.

У відповідності до п. 24-28 «Порядку здійснення контролю на автомобільному транспорті загального користування», затвердженого
Постановою КМУ № 143 від ІНФОРМАЦІЯ_6року (надалі порядку) у разі коли керівник або уповноважений представник
суб'єкта підприємницької діяльності на
підставі акта був складений протокол від ІНФОРМАЦІЯ_7 року НОМЕР_3 про виявлене під час перевірки автотранспортного засобу
порушення законодавства про автомобільний
транспорт і винесена постанова від ІНФОРМАЦІЯ_1 року НОМЕР_4 про застосування до ОСОБА_1 фінансових санкцій,
визначених абз. З ст. 60 Закону України «Про автомобільний
транспорт» та направлено рекомендованим листом адресату. Тобто накладення фінансової санкції на позивача зі сторони
територіального управління Головавтотрансінспекції
проведено у відповідності до чинних нормативно-правових актів,
а тому просить в позові відмовити.

Суд заслухавши пояснення позивача, представника
відповідача, свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає,
що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає із наступних
підстав.

Статтею 6 ч. 1 КАС України визначено, що кожному гарантується право на захист його
прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Як вбачається із ст. 17 КАС України
компетенція адміністративних судів поширюється
на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про автомобільний
транспорт» визначено перелік документів, на підставі
яких виконуються пасажирські перевезення, зокрема документи для перевезення пасажирів автобусами для власних потреб:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання
автобуса на законних підставах, список
пасажирів, яких перевозять, завірений підписом перевізника та печаткою,
інші документи, передбачені законодавством України;

для водія - посвідчення водія відповідної
категорії, реєстраційні документи на автобус, дорожній лист, список пасажирів, яких перевозять, завірений підписом
перевізника та печаткою, інші документи, передбачені законодавством
України.

Згідно ст. 60 ч. 1 абз. З даного закону встановлено відповідальність за порушення
законодавства про автомобільний транспорт за надання послуг з перевезень
пасажирів та вантажів без оформлення документів,
перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян;

Від імені
центрального органу виконавчої влади з питань автомобільного транспорту розглядати справи про стягнення у
вигляді штрафів за порушення, викладені у цій статті, мають право посадові особи урядового органу державного
управління з питань контролю на автомобільному транспорті.

Пунктами 23-29 «Порядку здійснення контролю на
автомобільному транспорті загального користування»,
затвердженого Постановою КМУ № 143 від ІНФОРМАЦІЯ_6року (надалі порядку) визначені дії, які проводять працівники інспекції та
порядку розгляду та застосування фінансових санкцій до перевізників.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до завдання на перевірку НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року
працівниками територіального управління проводилась перевірка по дотриманню
законодавства про автомобільний транспорт.

В ході перевірки виявленні порушення законодавства про автомобільний
транспорт зі сторони ОСОБА_1 і відповідно до
п. 23
Порядку складено відповідний акт на місці виявлення правопорушення та зазначено, які саме порушення
виявлено та те, що позивач був ознайомлений із актом та відмовився
від підпису та пояснень, про що зроблено відповідні відмітки в акті, що відповідає вимогам Порядку. Даний акт передали на
розгляд керівнику. На підставі виявлених правопорушень
ІНФОРМАЦІЯ_7
року було складено протокол про виявленні правопорушення та на підставі протоколу
винесено постанову та накладено фінансову санкцію на ОСОБА_1 в межах визначених ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Всудовому засіданні інспектори ОСОБА_3. та ОСОБА_4., допитані як свідки,
повністю підтвердили вказане.

Відповідно до п . 28 Порядку копія постанови не пізніше
ніж через 3 дні після її ухвалення вручається під розписку керівникові або уповноваженому
представникові суб'єкта підприємницької діяльності
чи надсилається суб'єкту підприємницької діяльності, про що робиться запис у справі. Друга копія постанови надсилається для
виконання органу державної виконавчої служби
за місцезнаходженням цього суб'єкта.

У справі є відповідний реєстр про направлення постанови ОСОБА_1. Суд
вважає, що вимоги чинного законодавства щодо застосуванні фінансових санкцій до ОСОБА_1 були дотримані, тому підстав для скасування
постанови про накладення фінансових санкцій не має.

Суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що на нього наклали фінансову санкцію не в тому розмірі як передбачено
абзацом 3 Закону, оскільки відповідно до
роз'яснення Головної державної інспекції на автомобільному транспорті
відІНФОРМАЦІЯ_8року НОМЕР_5 «Про структуру ст.60 ЗУ «Про автомобільний транспорт»,
дана

фінансова санкція на позивача накладена в розмірах визначених абзацом 3 частини 1 названої статті.

Із матеріалів справи, зокрема, акта перевірки, свідчень
свідків вбачається, щоОСОБА_1 було відомо про час і місце слухання
справи, однак, на розгляд акта він не явився, а тому
посилання позивача, що під час розгляду справи були порушенні його права до уваги
не приймається.

Суд вважає, що вимоги чинного
законодавства щодо застосування фінансових санкцій до ОСОБА_1 зі сторони територіальної інспекції на автомобільному транспорті
були дотримані, тому підстав для задоволення позову щодо
скасування постанови про накладення фінансових санкцій немає.

На підставі вищевказаного, ст.ст. 39, 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.п. 23-29 «Порядку здійснення контролю на
автомобільному транспорті загального користування»,
затвердженого Постановою КМУ № 143 від ІНФОРМАЦІЯ_6року, та керуючись ст.ст. З, 6,
17, 71, 158-163, 167 КАС України, суд,-

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головної державної
інспекції на автомобільному транспорті про
скасування постанови про накладення фінансових санкцій відмовити.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду
Волинської області через Ковельський міськрайонний суд в наступному порядку:

·
заява про апеляційне оскарження
може бути подана протягом десяти днів з дня складання повного тексту
постанови;

·
апеляційна скарга подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.