Справа № 2а-4/2007
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2007-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№2a-4/2007
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Хотин 13.02.2007
року

Хотинський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді -
Ватаманюк Р.В. при секретарі - Скрипник C.M. сторін: представник позивача - ОСОБА_1

відповідач -
Кельменецька селищна рада,
Чернівецької області, третя особа,
на стороні відповідача, без самостійних вимог - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин,
адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Кельменецької селищної ради, Чернівецької області, третя особа на стороні
відповідача, без самостійних вимог
- ОСОБА_2, про визнання незаконним та скасування рішення IV сесії V скликання Кельменецької селищної ради від 29 вересня
2006 року «Про затвердження схеми організації
розподілу земельної ділянкиАДРЕСА_1 для житлового
будівництва»

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до
Кельменецької селищної ради, Чернівецької
області, третя особа на стороні відповідача, без самостійних вимог - ОСОБА_2 (залучена судом), про
визнання незаконним та скасування рішення IV сесії V скликання Кельменецької селищної ради від 29 вересня 2006 року «Про затвердження
схеми організації розподілу земельної
ділянкиАДРЕСА_1 для
житлового будівництва»

В обґрунтування свої вимог позивач
зазначила наступне.

29.09.2006
року IV сесією
V скликання Кельменецької селищної ради Кельменецького району Чернівецької області було
прийняте рішення „Про затвердження
схеми організації розподілу земельної ділянки АДРЕСА_1 для житлового будівництва", відповідно до якого:

1. Затверджена наступна схема організації розподілу земельної ділянки в АДРЕСА_1:

· землі ОСОБА_3 -
площею 0,0356
та.;

· землі ОСОБА_2 -
площею 0,0356
га.;

·
землі
загального користування - площею
0,0109 га.

1. Наданий
дозвіл ОСОБА_2 на
виготовлення технічної
документації на земельну ділянку для передачі її
безоплатно у власність площею 0,0356 га.;

2. Рекомендовано ОСОБА_2 звернутися в суд для усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою загального
користування для заїзду.

Позивач вважає, що дане рішення Кельменецької селищної
ради суперечить вимогам чинного законодавства
України і є таким, що прийняте з перевищенням повноважень, встановлених
Конституцією, Законом „Про місцеве самоврядування в Україні", Земельним Кодексом, а тому підлягає
скасуванню з наступних підстав.

Пунктом першим оспорюваного рішення Кельменецька селищна
рада при розподілі земельної ділянки, яка
закріплена за будинком АДРЕСА_1,
встановила серед іншого землі загального користування площею 0,0109
га.

Проте, визначення як таке „земель загального
користування" містилось в Тимчасовому порядку
розмежування земель права
державної і комунальної власності, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 1100 від 01.08.2002 року, який втратив чинність на підставі Постанови
Кабінету Міністрів України № 1332 від 08.10.2004
року.

Згідно з цим Порядком до земель загального користування
були віднесені майдани, вулиці, проїзди, шляхи тощо.

На частині земельної ділянки закріпленої за будинком №
5 по вул. Південній, що була визначена як «землі загального
користування», не було і не існує ні майданів, ні
вулиць, ні проїздів, ні шляхів.

Діюче на момент прийняття оспорюваного рішення
законодавство України, не містить
в собі такого визначення, як „землі загального користування". Перелік категорій земель України на сьогоднішній день
передбачений статтею 19 Земельного
Кодексу і включає :
землі сільськогосподарського
призначення; землі житлової та громадської
забудови; землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; землі оздоровчого призначення; землі
рекреаційного призначення;

землі історико-культурного призначення; землі
лісового фонду; землі водного фонду;

землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення; Отже,
такої категорії земель як „землі загального користування"

Земельним
Кодексом України не передбачено. А тому рішення Кельменецької селищної ради
„Про затвердження схеми організації розподілу земельної ділянки АДРЕСА_1 для житлового будівництва", в якому вказана
така категорія, як землі загального
користування, суперечить вимогам діючого законодавства
України.

Рішенням Кельменецької селищної ради від 29.09.06
р. була затверджена схема організації розподілу земельної ділянки
АДРЕСА_1, згідно
якого частина земельної ділянки, а саме площею 0,0109 га, була передана в загальне користування в якості дороги (саме так ця земля позначена
на схемі - як
земля Кельменецької селищної ради - дорога).

Загальновідомим є факт, що дорога - це така частина
території, яка призначена для пересування по
ній транспортних засобів, людей тощо. Як було зазначено раніше, не існувало і не існує ні
майданів, ні вулиць, ні проїздів, ні доріг на земельній ділянці. Більше того, зрозумілим є факт, що дорога не може
знаходитись на присадибній ділянці
громадянина. А тому, встановлення будь-якої дороги на земельній ділянці Позивачки є протиправним
втручанням в здійснення нею права користування її присадибною ділянкою.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ" № 7 від 16.04.2004 р. передбачено, що орган місцевого самоврядування має
право прийняти рішення про припинення
права власності або права користування земельною ділянкою тільки в порядку, з підстав і за умов, передбачених
статтями 140-49
Земельного Кодексу України.

Оспорюваним рішенням фактично з користування позивачки
було вилучено 0,0109 га,
якими вона володіла на підставі рішення виконкому Кельменецької селищної ради НОМЕР_1 та рішення сесії Кельменецької селищної ради „Про виділення земельної ділянки під будівництво
житлового будинку" від 22.10.93 р. Ця земельна ділянка ( в складі 0,04
га )
їй була виділена в натурі, що підтверджується відповідним актом зі схемою виносу земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового будинку в натурі.

У Кельменецької селищної ради не було жодної з підстав і
умов для припинення права
землекористування Позивачки, наведених в статтях Земельного кодексу, які стосуються припинення права землекористування, а
саме, в статтях 141,142,143,144.

Не було
дотримано і порядок,
встановлений чинним законодавством для вилучення земельних ділянок, а саме, статтею 149 Земельного кодексу України.

Таким чином, вищевказаним рішенням Кельменецької селищної
ради фактично було протиправно і безпідставно припинено право користування
шляхом вилучення частини земельної ділянки, що
знаходиться в користуванні позивачки на законних підставах ще з 1993
року. Про те, що Позивачка є належним землекористувачем
вилученої у неї оспорюваним рішенням земельної ділянки свідчить наступне. Так, в 1993 році рішенням
Кельменецької селищної ради народних депутатів
„Про виділення земельної ділянки під будівництво житлового будинку" від 22.10.93 р. Позивачці була виділена земельна
ділянка розміром 0,04 га АДРЕСА_1/2, в смт. Кельменці.

Рішенням виконавчого комітету Кельменецької селищної ради
народних депутатів НОМЕР_1 позивачка і її
сусід - ОСОБА_4 були визнані забудовниками
2-х квартирного житлового будинку АДРЕСА_1.

За цією ж адресою за позивачкою та її сусідом ОСОБА_4, як за забудовниками, були
закріплені земельні ділянки розміром по 0,04 га кожному.

На підставі вищевказаних рішень були складені Акти виносу
в натуру земельної ділянки індивідуального
забудовника від 27.10.93 р.
Згідно цих актів і у відповідності
з планом забудови границі двох присадибних ділянок були встановлені і закріплені на місцевості. На схемах земельних
ділянок, що є складовою частиною Акту
виносу в натуру земельної ділянки, крім розташування житлового будинку і господарських будівель, чітко визначені межі і
розміри цих земельних ділянок.

Таким чином, на момент виділення в 1993 році земельних
ділянок під забудову, їх площа становила по 0,04
га кожному. Границі цих ділянок були
встановлені і закріплені на місцевості, а факт
встановлення границь був затверджений
відповідними актами, які ніким не оспорювались.

Рішенням XXXI
сесії IV скликання
Кельменецької селищної ради «Про дозвіл на виготовлення технічної документації земельних ділянок для
передачі безоплатно у власність
громадянам смт. Кельменці" від 23.12.2005 року Позивачці був наданий дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну
ділянку для передачі її безоплатно
у власність площею 0,04 га
для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1. Тобто, був наданий дозвіл саме щодо тої земельної
ділянки, яка знаходилась і знаходиться в користуванні Позивачки з 1993
року.

Відповідно до частини першої статті 22
Земельного кодексу України (в
редакції від 13.03.1992 р.) право користування
земельною ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі і одержання
документа, що посвідчує це право.

Таким чином позивачка була належним титульним
землекористувачем, а тому стосовно
її права користування земельною ділянкою, виділеною їй відповідно до чинного законодавства, діє механізм захисту,
гарантований статтями 13, 14, 41, 55 Конституції
України.

Не заперечуючи право Кельменецької селищної ради приймати
рішення про вилучення земельних ділянок,
переданих у користування, для суспільних і інших потреб (ст.149 Земельного кодексу України), ці рішення повинні бути
обґрунтованими, з врахуванням усіх обставин справи, безсторонніми (неупередженими), прийнятими з дотриманням
принципу рівності всіх перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

Як вбачається зі змісту оспорюваного рішення, вилучення
земельної ділянки у позивачки
здійснено не для суспільних потреб територіальної громади, а виключно в інтересах однієї родини (Чебан), за рахунок прав Позивачки.

Крім того законодавець встановив
чіткий порядок такого вилучення.

Так частина друга статті 149 Земельного кодексу
України передбачає обов'язок органу
місцевого самоврядування перед прийняттям рішення про вилучення отримати згоду від землекористувача на
вилучення у нього тієї чи іншої земельної ділянки. У разі незгоди
землекористувача з вилученням земельної ділянки, питання вирішується в судовому
порядку.

Таким чином, не отримавши згоди від Позивачки, всупереч
частині 10 статті
149 Земельного
кодексу України, Кельменецька селищна рада, приймаючи оспорюване рішення, перейняла на себе повноваження,
віднесені до виключної компетенції суду.
Рішенням сесії Кельменецької селищної ради від 29.09.06
р. була затверджена
схема розподілу земельних ділянок
і був наданий
дозвіл на виготовлення технічної документації на земельну
ділянку площею 0,0356 га. Згідно рішення дозвіл був наданий ОСОБА_2.

Однак, рішенням Кельменецької селищної ради від 26.10.05
р. ОСОБА_(чоловікові заявниці), вже був наданий дозвіл на
виготовлення технічної документації на
земельну ділянку для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 площею 0,04 га. Це рішення, як і рішення про
закріплення за ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,04
га ще в 1993
році ніким не оспорювалось і є чинним на сьогоднішній день. Проти цього не може
заперечувати Відповідач, так як ці рішення виносилися ним. Отже, прийняття
рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації на земельну
ділянку ще й ОСОБА_2, вже в розмірі 0,0356
га, означає фактичне надання родині
ОСОБА_2, що проживає в кв. 1, дозволу на виготовлення документації практично на всю
земельну ділянку АДРЕСА_1 - розміром
0,0756 га,
з раніше закріпленої за двома квартирами ділянки розміром 0,08 га. Все це
беззаперечно свідчить про
порушення Кельменецькою
селищною радою при прийнятті оспорюваного рішення, статті 24 Конституції України, яка гарантує рівність прав і
свобод кожного громадянина і встановлює неможливість будь-яких привілеїв
та обмежень.

Рішення Кельменецької селищної ради від 29.09.2006 р.
було прийняте з посиланням на пункт 34 частини
першої статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" та на статті 12 Земельного
Кодексу України.

Вищевказаними правовими нормами до повноважень селищних
рад віднесені: розпорядження землями
територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних
осіб, надання земельних ділянок
у користування із земель комунальної власності, виділення земельних ділянок із земель комунальної власності, викуп
земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл,
селищ, міст, вирішення земельних спорів тощо.

Як вбачається з наведених вище правових норм (ст. 26
Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні", ст.12 Земельного Кодексу України, на які посилається Кельменецька селищна рада), до
переліку повноважень, що надані органам
місцевого самоврядування діючим законодавством України, не входить затвердження схем організації розподілу земельних ділянок.

Тим самим, Кельменецькою селищною радою було порушено
основні принципи місцевого самоврядування,
передбачені статтею 4 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні", в тому числі принцип
поєднання місцевих і державних інтересів
і принцип законності, який полягає в дотриманні положень чинного законодавства, провадженні їх у життя, забезпеченні
реалізації прав і свобод громадян.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просить

1. Визнати нечинним та скасувати рішення ІУ сесії У
скликання Кельменецької селищної
ради від 29 вересня 2006 року „Про затвердження схеми організації розподілу земельної ділянки АДРЕСА_1
для житлового будівництва".

2. Стягнути
з Відповідача судові витрати.

Представник відповідача - Кельменецької селищної ради смт. Кельменці, Чернівецької області, подала заперечення на
адміністративний позов, наступного змісту.

Згідно ст.ст.38,39
гл.6 Земельного кодексу України, земельна ділянка по вул.Південній,5
на якій розташований 2-х
квартирний житловий будинок
відноситься до земель житлової та громадської
забудови, використання якої здійснюється відповідно до
генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського
устрою з дотриманням державних стандартів
і норм, регіональних та місцевих правил забудови. Відповідно до копії плану зовнішніх
інженерних мереж від _ лютого 1990 року передбачалось будівництво
2-х квартирного
житлового будинку з двома автотранспортними під'їздами Але у при копці котловану, було виявлено проходження на даній земельній ділянці центральної каналізаційної
мережі центральної районної лікарні по осях
А,Б,5. 20 жовтня
1992 року
виконуючим обов'язки головного архітектора районної державної адміністрації В.М. Боштаном було
погоджено зміщення житлового
будинку, а саме на 1 м 75
см у бік ОСОБА_4. Внаслідок придбання легкового автомобіля сім'єю ОСОБА_4
виник спір щодо влаштування під'їзду до квартири №1. Дане питання неодноразово
розглядалось представниками селищної
ради та інших районних служб. Згоди між співвласниками житлового будинку не було досягнуто по фактично встановлених
межах, а тому їм було рекомендовано
виготовити проект схеми розподілу даної земельної ділянки із виділенням земельної ділянки для спільного заїзду,
який і затверджено рішенням IV сесії селищної ради від 29 вересня 2006 року.

Відповідно до п.п.2.,4 ст.2 ДБН В 2.2-9-99 земельна ділянка біля громадського будинку повинна відповідати вимогам
забезпечення їх оптимальної орієнтації
і нормативної інсоляції приміщень будинків, влаштування зручних підходів, під'їздів
і автостоянок.

Визнання рішення незаконним в частині вилучення земельної
ділянки ОСОБА_3 є безпідставним, так як дана земельна ділянка не вилучалась у позивачки, а відокремилась у спільно-сумісне
користування з ОСОБА_4 Власнику кв.№1
запропоновано на дану спірну частину земельної ділянки укласти договір земельного сервітуту з ОСОБА_3,
так як вони не можуть дійти згоди -звернутись для вирішення даного питання до суду.

П. 2 рішення
ІУ сесії селищної ради «Про затвердження схеми організації розподілу земельної ділянки АДРЕСА_1 для житлового будівництва» щодо надання дозволу ОСОБА_2 на
виготовлення технічної документації на земельну
ділянку для передачі її безоплатно у власність на черговому засіданні сесії селищної ради буде відмінено,
так як даний дозвіл вже наданий
забудовнику - її чоловіку ОСОБА_4 (рішення XXX
сесії селищної ради ІУ скликання від 26.10.05 р.)

На підставі викладеного відповідач
просить не скасовувати рішення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 вимоги
позивача підтримала посилаючись на обставини
викладені в позові. Також пояснила щодо заперечення
відповідача.

В своїх запереченнях відповідач вказує на те, що між
співвласниками житлового будинку не було досягнуто
згоди по фактичних межах земельної ділянки, а тому їм було рекомендовано
виготовити проект схеми розподілу земельної ділянки із виділенням земельної ділянки для спільного заїзду, цей проект потім був затверджений оспорюваним рішенням. Для
виготовлення технічної документації на земельну
ділянку ще в грудні 2005 року ОСОБА_3 звернулась в ПП «Аршин». Але, до серпня 2006 року технічна документація за її заявою виготовлена
не була, а тому Позивач уклала договір на її
виготовлення з іншою організацією. В той час, ПП «Аршин» був виготовлений
варіант розподілу земельних ділянок за заявою сусідів Позивача - родини Чебан, який Позивач заперечувала, але ж, не
дивлячись на це, він був винесений для
затвердження на розгляд сесії Кельменецької селищної ради. 28.08.2006 р. Позивач подала заяву в Кельменецьку
селищну раду, в якій просила зняти
з розгляду чергової сесії селищної ради питання щодо затвердження проекту відведення земельної ділянки, який був
розроблений ПП «Аршин», і надати їй можливість
отримати технічну документацію, яку вона замовила. Більше того, сама Позивач та її представник були присутні на сесії,
коли затверджувалось оспорюване рішення,
і заперечували проти його прийняття. Не зважаючи на наведені вище обставини, і на те, що на момент затвердження
проекту Відповідачу було відомо про те, що між Позивачем та
її сусідами немає згоди щодо використання земельних ділянок, тобто існує
цивільно-правовий спір, проект відведення земельної ділянки, виготовлений ПП „Аршин", був затверджений сесією
Кельменецької селищної ради.

Відповідач також не заперечує той факт, що пропонував
власникам кв. № 1, тобто сусідам позивача, укласти
договір земельного сервітуту.

Враховуючи наведені вище обставини, позивач вважає, що
відповідачем було допущено
упередженість при прийнятті оспорюваного рішення, воно було прийняте без урахування усіх обставин, що мають значення для
його прийняття.

Відповідач в своїх запереченнях
робить посилку на Державні Будівельні

Норми України, а саме, на ДБН В
2.2-9-99, відповідно до н.п.2,4 ст.2 якої, земельна ділянка біля громадського будинку повинна відповідати
вимогам влаштування зручних
підходів, під'їздів, автостоянок. По-перше,
як вбачається з преамбули ДБН В 2.2-9-99 "Будівлі і споруди, Громадські будинки та
споруди.", дія цієї норми поширюється
на проектування нових і реконструкцію існуючих будинків, споруд та комплексів громадського призначення (далі -
громадських будинків), а також вбудовано-прибудованих
приміщень громадського призначення.

Однак, по суті заявленого позивачем адміністративного
позову, мова не йде про
проектування нового будинку, мова не йде про реконструкцію існуючого будинку, а також мова не йде про вбудовано-прибудовані
приміщення громадського призначення.

Крім того з аналізу даної будівельної норми вбачається,
що вона підлягає застосуванню, коли мова йде про
будинки і споруди громадського призначення, тобто громадські будинки.

По суті позову, заявленого Позивачем, мова йде про
житловий, а не про громадський
будинок. А тому, позивач вважає, що норми ДБН В 2.2-9-99, на які посилається
відповідач, не можуть застосовуватися для обґрунтування його позиції по справі.

Відповідач також вважає безпідставним визнання винесеного
рішення незаконним в частині вилучення
земельної ділянки з користування позивача, мотивуючи свою позицію тим, що дана земельна ділянка не
вилучалась у позивача, а
відокремилась у спільне сумісне користування з ОСОБА_4

Але ж відповідач не визначає яким нормативним актом
чинного законодавства України передбачена така категорія як «відокремлення
земельної ділянки» і в якому порядку і на яких умовах проводилось її
відокремлення зі складу земельної ділянки позивача.

Насправді, як було зазначено раніше, оспорюваним рішенням
фактично з користування позивачки було
вилучено 0,0109 га
з складу її земельної ділянки, якою вона
правомірно володіє і у відповідача не було жодної з підстав для припинення права землекористування позивачки, оскільки не
існує для цього жодної умови, передбаченої чинним законодавством, а також не
дотримано порядку припинення землекористування,
передбаченого Земельним кодексом України. Тобто, фактично було протиправно припинено право користування позивача
шляхом вилучення частини земельної ділянки.

Обґрунтовуючи свою позицію, відповідач посилається на
статті 118,123 Земельного
кодексу України. Статтею 118 Земельного
кодексу передбачений порядок
безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, а статтею 123
Земельного кодексу передбачається
порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам. Тобто, цими нормами регулюються питання
прийняття органами місцевого
самоврядування рішень щодо передачі земельних ділянок у власність і користування громадянам і юридичним
особам. Оскільки оспорюваним рішенням не
вирішувалось жодне з цих питань, тому позивач вважає, що в даному випадку ці норми законодавства не можуть бути застосовані і
посилання на них є безпідставним.

Представник відповідача Кельменецької селищної
ради смт.

Кельменці, Чернівецької області, - Ротар А.А. в судове засідання не з'явився. Суду надано клопотання про розгляд справи без його
участі та про невизнання позову на підставі наданих
заперечень.

Третя особа на стороні відповідача -
ОСОБА_2 позов не визнала, пояснивши,
що вважає рішення Кельменецької селищної ради законним.
Без надання можливості проїзду до своєї
земельної ділянки, буде обмежено її право.

З пояснень землевпорядника Кельменецької селищної ради
смт. Кельменці, Чернівецької області - Рябий В.М.
пояснив, що при прийнятті рішення IV сесії селищної ради V скликання від 29.09.2006 року
селищна рада, виходила з того, що кожний
має право доступу до житла. Іншим чином забезпечити проїзд до будинку ОСОБА_2 не можливо.

Судом дослідженні письмові докази
надані сторонами:

рішення IV сесії V скликання
Кельменецької селищної ради від 29 вересня

2006
року «Про затвердження схеми
організації розподілу земельної ділянки

АДРЕСА_1» (а.с. 9),

відповідно до якого:

1. Затверджена
наступна схема організації розподілу земельної ділянки в

АДРЕСА_1:

·
землі
ОСОБА_3 -
площею 0,0356
та.;

·
землі
ОСОБА_2

·
- площею
0,0356 га.;

·
землі
загального користування - площею
0,0109 га.

2. Наданий
дозвіл ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації на

земельну ділянку для передачі її безоплатно у власність
площею 0,0356 га.

(даний пункт скасовано)

3. Рекомендовано ОСОБА_2
звернутися в суд для усунення перешкод в

користуванні земельною ділянкою
загального користування для заїзду.

·
Схема
організації розподілу земельної ділянки в смт. Кельменці вул. Південна 5 для житлового будівництва (а.с. 10)

·
Експлікація
двохквартирного будинку АДРЕСА_1, з резолюцією
головного архітектора району В. Баштана про погодження зміщення житлового будинку в з тим, що на земельній
ділянці знаходяться інженерні мережі.

Таким чином
судом встановлені наступні обставини.

29.09.2006
року IV сесією
V скликання Кельменецької селищної ради Кельменецького району Чернівецької області прийняте
рішення „Про затвердження схеми
організації розподілу земельної ділянки АДРЕСА_1
для житлового будівництва", відповідно до якого:

1. Затверджена
наступна схема організації розподілу земельної ділянки в АДРЕСА_1:

·
землі
ОСОБА_3 -
площею 0,0356
та.;

·
землі
ОСОБА_2 -
площею 0,0356
га.;

·
землі
загального користування - площею
0,0109 га.

Пункт 2 даного рішення , про надання дозволу ОСОБА_2 на виготовлення технічної документації на земельну ділянку для
передачі її безоплатно у власність площею 0,0356 га. відмінено ;

Пункт 3 даного рішення має рекомендований характер і не
обов'язковий до виконання.

До вказаних правових відносин
застосувати наступні правові норми. Відповідно до ст.
11 ЗК України
«Повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин» До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст належить:

а) розпорядження землями
територіальних громад;

г) вилучення
земельних ділянок із
земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу;

й) вирішення земельних спорів;

Відповідно до ст. 39 ЗК України «Використання земель житлової та громадської забудови» - Використання земель
житлової та громадської забудови
здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої
містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням державних стандартів і норм, регіональних та
місцевих правил забудови.

Відповідно
до ст. 83 ЗК України «Право власності
на землю

територіальних
громад» 1. Землі,
які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. 2.
У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів,
крім земель приватної та державної
власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. 3. До земель
комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність,
належать: а) землі загального користування
населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця
знешкодження та утилізації відходів тощо);

Таким чином, виходячи з пояснень сторін, досліджених
доказів, суд приходить до висновку, що рішення IV сесії
V скликання Кельменецької селищної ради від 29
вересня 2006
року «Про затвердження схеми
організації розподілу земельної ділянкиАДРЕСА_1 для житлового будівництва», являється законним,
оскільки прийнято в межах компетенції і у відповідності до вимог ЗК України, що
в повній мірі підтверджено дослідженими судом доказами, тому в задоволені даного адміністративного позову слід
відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 161, 162,
163, 167 КАС України

ПОСТАНОВИВ

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Кельменецької селищної ради, Чернівецької області,
третя особа: ОСОБА_2 про визнання
незаконним та скасування рішення IV
сесії V скликання
Кельменецької селищної ради від 29
вересня 2006
року відмовити повністю.

Дана постанова може бути оскаржена в порядку ст. 186
КАС України до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження до Хотинського районного суду протягом десяти днів з дня її оголошення, з подальшою подачею апеляційної скарги протягом
двадцяти днів, або в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186
КАС України.