Справа № К-20248/06
Суддя: Брайко А.І.
Дата ухвалення: 2007-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№№
ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2007р.

Вищий адміністративний суд України
у складі:

головуючого-судді Брайка А. І.,

суддів Голубєвої
Г. К.,

Карася
О. В.,

Рибченка
А. О.,

Федорова
М. О.,

секретар судового засідання -
Міненко О. М.,

розглянувши касаційні скарги
Відкритого акціонерного товариства “Державна енергогенеруюча компанія
“Центренерго” та Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по
роботі з великими платниками податків

на постанову Господарського суду
міста Києва від 24.11.2005р. та ухвалу Київського апеляційного господарського
суду від 14.04.2006р. у справі № 11/307

за позовом Відкритого акціонерного
товариства “Державна енергогенеруюча компанія “Центренерго”

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

за участю представників:

позивача - Безручко Я. Л. (дов. №
1028/08 від 06.11.2006р.), Кроль М. Б. (дов. № 1026/08 від 06.11.2006р.),

відповідача - Аргат Т. В. (дов. №
137/9/10-110 від 01.02.2007р.),

встановив:

Відкритим акціонерним товариством
“Державна енергогенеруюча компанія “Центренерго” подано позов про скасування податкових повідомлень-рішень
Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків № /0 від
29.03.2005р., № /1 від 25.04.2005р. та № /2 від
07.07.2005р. якими позивачу визначено суму податкового зобов'язання за
платежем: податок з доходів фізичних осіб у розмірі 703 467 грн. 33 коп., в т.
ч. 234 489 грн. 11 коп. - основний платіж та 468 978 грн. 22 коп. - штрафні
(фінансові) санкції.

Постановою Господарського суду міста
Києва від 24.11.2005р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.04.2006р., у справі № 11/307 позов задоволено
частково; скасовано податкові
повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками
податків № /0 від 29.03.2005р., № /1 від 25.04.2005р., №
/2 від 07.07.2005р. в частині застосування до Відкритого акціонерного
товариства “Державна енергогенеруюча компанія “Центренерго” штрафних
(фінансових) санкцій у розмірі 468 978 грн. 22 коп.; стягнуто з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства
“Державна енергогенеруюча компанія “Центренерго” судовий збір у розмірі 1 грн.
70 коп.

При цьому резолютивна частина постанови
від 24.11.2005р. не містить висновку про задоволення чи відмову в задоволенні
позовних вимог про скасування зазначених податкових повідомлень-рішень в
частині визначення позивачу суми основного платежу по податку з доходів
фізичних осіб в розмірі 234 489 грн. 11 коп.

Судові рішення мотивовані тим, що
фактичні матеріали справи та аналіз норм чинного законодавства, які підлягають
застосуванню до даних правовідносин, свідчать про правомірне донарахування
відповідачем позивачу суму податкового зобов'язання по податку з доходів
фізичних осіб за основним платежем у розмірі 234 489 грн. 11 коп. та
безпідставне, в порушення ст. 1, ч. 4 ст. 12 Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, застосування до
позивача штрафних санкцій в розмірі 468 978 грн. 22 коп.

Спеціалізована державна податкова
інспекція у м. Києві по роботі з великими платниками податків, не погоджуючись
з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подала касаційну скаргу в
якій просить їх скасувати в частині скасування застосованих до позивача
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 468 978 грн. 22 коп. з податку на
доходи фізичних осіб оспорюваними податковими повідомленнями-рішеннями та
прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову повністю посилаючись
на порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових
рішень.

В запереченнях на касаційну скаргу
позивач просить залишити її без задоволення, а рішення та постанову без змін у
зв'язку з хибними та такими, що базуються на помилковому та довільному
тлумаченні норм чинного законодавства, посилання відповідача на непоширення
норм Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом” на дані правовідносини.

Відкрите акціонерне товариство “Державна
енергогенеруюча компанія “Центренерго”, не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій, подало касаційну скаргу та доповнення до неї в
яких просить їх змінити; позов задовольнити повністю; скасувати податкові повідомлення-рішення №
/0 від 29.03.2005р., № /1 від 25.04.2005р. та № /2 від
07.07.2005р. щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій про визначення
податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб в сумі 234 489 грн.
11 коп.; в іншій частині судові рішення залишити без змін, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та процесуального права.

В запереченнях
на касаційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а судові
рішення в частині відмови в скасуванні донарахованої суми основного платежу з
податку на доходи фізичних осіб в розмірі 234 489 грн. 11 коп. без змін як
таких, що прийняті у відповідності до норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин справи, заслухавши пояснення представників
сторін, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку про
необхідність залишення без задоволення касаційної скарги позивача та
задоволення касаційної скарги відповідача по слідуючим доводам і мотивам.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, в результаті проведеної з 24.01 по 22.03.2005р. позапланової документальної
перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства, взаємовідносин з суб'єктами господарювання при
проведенні операцій з продажу та придбання
товарів, робіт (послуг), відчуження майна, руху коштів по розрахункових рахунках, дотримання вимог податкового
законодавства при нарахуванні та сплаті податку з доходів фізичних осіб, податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів Виконавчою дирекцією ВАТ “Державна енергогенеруюча компанія
“Центренерго” за період з 01.04.2004р. по 31.12.2004р. встановлено порушення
позивачем п. п. 1.1, 1.2, 1.17 ст. 1, п. 3.4 ст. 3, абз. “є” пп. 4.2.9 п. 4.2
ст. 4 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб” та складено акт від
28.03.2005р. № 126/16-4/22927045.

На підставі зазначеного акту відповідачем
прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 29.03.2005р., яким
позивачу згідно з пп. 16.3.4 п. 16.3 ст. 16 Закону України “Про податок з
доходів фізичних осіб” та відповідно до п. п. 1.1, п. 1.2, п. 1.17 ст. 1, п.
3.4 ст. 3, абз. “є” пп. 4.2.9 п. 4.2 ст. 4 Закону України “Про податок з
доходів фізичних осіб”, пп. 17.1.9 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” визначено суму податкового
зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб у розмірі 703 467 грн.
33 коп., в т. ч. 234 489 грн. 11 коп. основного платежу та 468 978 грн. 22 коп.
штрафних (фінансових) санкцій.

В подальшому в ході процедури
адміністративного оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення
відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення
№ /1 від 25.04.2005р. та № /2 від 07.07.2005р. про
визначення позивачу податкового зобов'язання, аналогічного зазначеному в
податковому повідомленні-рішенні від 29.03.2005р. № /0.

Матеріалами справи, а також виходячи з
норм чинного законодавства підтверджується, як вірно зазначено в оскаржуваних
постанові та ухвалі: фінансування позивачем будівництва об'єкту - квартири
АДРЕСА_1; безоплатну передачу позивачем
майнових прав на неї своєму працівнику ОСОБА_1; статус позивача як
податкового агента при нарахуванні та подальшому перерахуванні до бюджету
суми податку з доходів фізичної особи ОСОБА_1; оплата позивачем вартості
квартири в сумі 1 569 309 грн. 60 коп. та не нарахування і несплата до бюджету
останнім податку з доходів фізичних осіб в розмірі 234 489 грн. 11 коп.;
визнання позивачем факту заниження у грудні 2004
року податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб на вказану
суму; безпідставні доводи позивача про самостійне
виправлення помилки минулих податкових періодів до початку перевірки.

Таким чином зважаючи на вимоги п. п. 1.1,
1.2, 1.17 ст. 1, п. 3.4 ст. 3, абз. “є” пп. 4.2.9 п. 4.2 ст. 4, пп. 8.1.1, пп.
8.1.2, пп. 8.1.4 п. 8.1 ст. 8 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб”,
п. 17.2. ст. 17 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”
Вищий адміністративний суд України погоджується з висновком судів першої та
апеляційної інстанцій про правомірне визначення відповідачем суми податкового зобов'язання позивача по
податку з доходів фізичних осіб у розмірі 234 489 грн. 11 коп. основного
платежу.

Судами попередніх інстанцій встановлено,
що ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2004р. порушено
провадження у справі № 15/76-б про банкрутство позивача та одночасно введено
мораторій на задоволення вимог кредиторів, а тому відповідачем в порушення
вимог ст. 1, ч. 4 ст. 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом” при прийнятті оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень застосовані штрафні санкції передбачені пп. 17.1.9. п. 17.1.
ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Такий висновок Вищий адміністративний суд
України вважає безпідставним, оскільки відповідно до ст. 1 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” мораторій
на задоволення вимог кредиторів є зупиненням виконання боржником грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і
припиненням заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих
до прийняття рішення про введення мораторію.

Отже прийняте відповідачем рішення про
застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 468 978 грн. 22 коп. є вірним та таким, що прийняте відповідно до вимог
чинного законодавства.

Необхідно зазначити, що додатковою
постановою Господарського суду міста Києва від 05.06.2006р., залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2006р., по даній
справі відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог щодо скасування
податкових повідомлень-рішень №
/0 від 29.03.2005р., № /1 від 25.04.2005р. та № /2 від
07.07.2005р. в частині визначення суми основного платежу по податку з доходів
фізичних осіб в розмірі 234 489 грн. 11 коп.

За вказаних обставин, зважаючи на повне і
правильне встановлення судами першої та апеляційної інстанцій обставин справи,
порушення норм матеріального права при визначені скасування податкових
повідомлень-рішень про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 468 978 грн. 22 коп. з податку на
доходи фізичних осіб, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку
про необхідність скасування зазначених судових рішень та стягнення судового
збору в цій частині та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні
позову в цій частині повністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
220, 221, 223, 229, 230, 232, 254 КАС України, суд, -

постановив:

1. Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства “Державна енергогенеруюча компанія “Центренерго”
залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками
податків задовольнити.

Скасувати постанову Господарського суду
міста Києва від 24.11.2005р. та ухвалу Київського апеляційного господарського
суду від 14.04.2006р. у справі №
11/307 в частині скасування податкових повідомлень-рішень № /0 від
29.03.2005р., № /1 від 25.04.2005р., № /2 від 07.07.2005р.
про застосування до Відкритого акціонерного товариства “Державна
енергогенеруюча компанія “Центренерго” штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
468 978 грн. 22 коп. та стягнення судового збору. В задоволені позову в цій
частині відмовити повністю.

3. Постанова набирає законної сили з
моменту постановлення та може бути оскаржена відповідно до вимог ст. ст. 235 -
237, ч. 1 ст. 238 КАС України.

Головуючий-суддя (підпис)
Брайко А. І.

Судді (підпис) Голубєва Г. К.

(підпис) Карась О. В.

(підпис) Рибченко А. О.

(підпис) Федоров М. О.

З оригіналом згідно

Суддя Вищого адміністративного

суду України Брайко А. І.