Справа № 22-а-297/07
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2007-05-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий по 1-й інстанції: Швець О.Д.
Справа №
22-а-297/07 Камянець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області
ряд.ст.зв. № 31
Доповідач: Олендер І.Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И

25
травня 2007 року
м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду

в складі:

головуючого-судді Олендера І.Я.,

суддів Кушнерика
М.П.,

Пліша
М.А.,

при секретарі Поворознику Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого
2007 року по справі № 2-а-37/07 за адміністративним позовом
Камянець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по податку з доходів фізичних осіб, -

в с т а н о в и л а :

09 лютого 2007 року Камянець-Подільським міськрайонним
судом Хмельницької області прийнято
постанову по справі № 2-а-37/07 за адміністративним позовом
Камянець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по податку з доходів фізичних осіб, якою позов задоволено та стягнуто з
відповідачки суму податкового боргу з податку з доходів фізичних осіб в
розмірі 314 грн. 08 коп..

Вказану постанову суду в апеляційному порядку оскаржила відповідачка, яка в
поданій апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана постанова суду
першої інстанції прийнята з порушенням як процесуального, так і матеріального
права, в зв'язку з чим просить постанову скасувати та постановити нову, якою
повністю відмовити в задоволені позову.

Як на доводи в своїй апеляційній скарзі
відповідачка покликається на те, що в силу вимог п.п. “в” п. 13.1 ст. 13 Закону
України “Про податок з доходів фізичних осіб” майновий пай, який вона
успадкувала, не є об'єктом спадщини, що оподатковується, оскільки його не можна
віднести до об'єктів комерційної власності. Крім того відповідачка не
отримувала спадкове майно в 2005 році, а отримала таке в грудні 2004 року. Також судом не взято до
уваги, що майновий пай не є корпоративним правом, тим більше, що саме
сільськогосподарське підприємство, майновий пай в якому належить відповідачці,
ліквідовано в 2006 році.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти
доводів апеляційної скарги та вважає, що постанова суду прийнята на підставі
норм чинного законодавства без порушення норм процесуального та матеріального
права, а тому підстав для її скасування не вбачає.

Відповідачка чи її представник в судове засідання не
явились без поважних причин, тому справу розглянуто за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача на
заперечення проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Розглядаючи спір та приймаючи постанову про задоволення позову, суд першої
інстанції підставно і обґрунтовано виходив із вимог п.7.1, п.7.2 ст. 7, п.п.”в”
п.13.1, п.п.”б” п.13.2.1 ст. 13, п.22.3 ст. 22 Закону України “Про податок з
доходів фізичних осіб” від 22.05.2003 р. в редакції, що діяла до 19.01.2006
року.

При цьому суд першої інстанції правильно, на підставі наявних документів, а
саме свідоцтва про спадщину за законом від 10 червня 2005 року встановив, що
відповідачка успадкувала після смерті матері ОСОБА_2 майновий пай у загальному
майновому фонді колективного сільськогосподарського підприємства ІНФОРМАЦІЯ_1
загальною вартістю 2416 грн., та що, з врахуванням поданої нею Декларації про
доходи, позивач нарахував податок з доходів фізичних осіб на отриманий нею
майновий пай в розмірі 314 грн. 08 коп., надіславши відповідачці податкове
повідомлення про сплату такого.

Судом зроблено правильний висновок про те, що успадкований відповідачкою
майновий пай є об'єктом оподаткування, оскільки відповідно до п. 1.8 ст. 1
Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1998 року та
в силу вимог п.п.”в” п.13.1 ст. 13 Закону України “Про податок з доходів
фізичних осіб” в редакції, що діяла до 19.01.2006 року, є об'єктом комерційної власності, а саме корпоративним
правом, оскільки підтверджує право вимоги відповідачки на виділ частини майна
сільськогосподарського підприємства.

Крім того правильний є висновок суду про те, що в силу Закону України “Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” від 21.12.2000 року, саме на платника податку, в даному
випадку відповідачку, покладено обов'язок доведення того, що нарахування,
здійснене контролюючим органом в даному конкретному випадку, є помилковим і такий
висновок відповідає встановленим обставинам справи, а саме тому, що
відповідачка добровільно сплатила суму податку в розмірі 43,43 грн. та з
позовом про скасування податкового зобов'язання в решті податкових нарахувань,
на суму 314 грн. 08 коп., що оспорюється, не зверталась.

Судом першої інстанції також правильно взято до уваги і те, що відповідно
до ст. 1268 ЦК України відповідачка мала право прийняти спадщину або
відмовитись від прийняття такої, та що сама позивачка у поданій декларації про
доходи вказала, що отримала спадкове майно в 2005 році.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного
висновку про те, що сума податкового боргу з податку з доходу фізичної особи
позивачки ОСОБА_1 в розмірі 314,08 гривень підлягає стягненню в дохід держави.

Постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно
з'ясованих обставинах, відповідає вимогам ст.ст. 2, 10, 11, 71, 72, 138, 143,
159, 161-163 КАС України, п.7.1, п.7.2 ст. 7, п.п.”в” п.13.1, п.п.”б” п.13.2.1
ст. 13, п.22.3 ст. 22 Закону України “Про податок з доходів фізичних осіб” від
22.05.2003 р. в редакції, що діяла до 19.01.2006 року, п.1.8 ст. 1 Закону
України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1998 року, доводи
апеляційної скарги її не спростовують, тому підстав для скасування постанови
суду першої інстанції не має.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198,
200, 205, 206 КАС України, колегія
суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого
2007 року по справі № 2-а-37/07 залишити без задоволення, а постанову суду -
без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після проголошення.

Головуючий
суддя : І.Я.Олендер

Судді: М.П.Кушнерик

М.А.Пліш