Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України у складі:
Головуючого - судді
суддів: Амєліна С.Є., Гуріна М.І., Кобилянського
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1на постанову
Апеляційного суду Миколаївської області від 11 травня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі
міста Миколаєва (далі Управління ПФУ), третя особа ВАТ «Миколаївводпроект» про
визнання недійсним рішення щодо призначення пенсії, -
В С Т А Н О В И Л А :
жовтні 2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Управління ПФУ, в якому, не погодившись з рішенням комісії від 02
вересня 2005 року про припинення йому виплати пенсії за ст. 24 Закону України
«Про наукову та науково-технічну діяльність» (далі - Закон України), просив
визнати його протиправним та поновити виплату такої пенсії.
Постановою Апеляційного суду Миколаївської
області від 11 травня 2006 року рішення Ленінського районного суду міста
Миколаєва від 28 лютого 2006 року скасоване і постановлене нове судове рішення
про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_1
погоджуючись з судовим рішенням апеляційної інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його у
касаційному порядку. Просить скасувати постанову Апеляційного суду Миколаївської
області від 11 травня 2006 року, а рішення Ленінського районного суду міста
Миколаєва від 28 лютого 2006 року залишити в силі, оскільки суд апеляційної
інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Вважає, що відсутні
докази, які б спростували науково-технічний характер роботи державних
проектно-дослідницьких інститутів «Укрпівдендіпроводгосп» та
«Миколаївдіпроводгосп», а посилання на Постанову КМУ від 07 квітня 1998 року та
на Постанову Уряду від 13 серпня 1999 року необґрунтованим.
Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду
України, перевіривши доводи касаційної
скарги за матеріалами справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Скасовуючи рішення Ленінського районного
суду міста Миколаєва від 28 лютого 2006 року та постановляючи нове судове
рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, Апеляційний суд
Миколаївської області дійшов правильного висновку, що відповідно до статтей 1,
24 Закону підставами для призначення наукової пенсії, крім інших, є науковий
статус державної установи та підрозділу, де працював робітник, а також науковий
(науково-технічний) характер діяльності самої особи.

За змістом цих норм наукова-технічна
діяльність може здійснюватися в різних формах, пов'язаних з
доведенням науково-технічних знань до стадії їх практичного використання, але
результат такої діяльності повинен мати елемент наукової новизни і бути
зафіксованим на носіях науково-технічної інформації чи у відповідній
документації. Діяльність проектної організації, результатом якої є інженерне чи
інше рішення (розробка та технічне керівництво проектами, проектно-кошторисної
документації тощо), якщо воно не має наукової новизни не відноситься до
наукової діяльності (Лист Міністерства освіти та науки України від 04 березня
2003 року № 15/05-152).

Окремому підтвердженню підлягає і
інформація про науковий характер роботи самої особи, яка звертається за
призначенням наукової пенсії.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 працював
на посадах старшого інженера-геолога, керівника групи та головного спеціаліста
відділу Миколаївського філіалу інституту «Укрпівденгіпроводгоспу»,
перетвореному у Державний проектно-винахідницький інститут по меліоративному та
водогосподарському будівництву «Миколаївгіпроводхоз», а потім у ВАТ
«Миколаївводпроект».

Попередники товариства були
підпорядковані Міністерству меліорації та водного господарства Української РСР.
Ні вони, ні товариство не мали статусу наукової установи, не проходили обов'язкової
державної атестації науково-дослідних (науково-технічних) установ відповідно до
Постанови КМУ від 07 квітня 1998 року № 469. Як наукові установи вони не
зареєстровані в органах державної статистики та не звітували як такі. У статутних
документах товариства також відсутні вказівки щодо такого напрямку його
діяльності як науковий.

Суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що підставою для
призначення позивачу наукової пенсії у 2002 році була лише довідка ВАТ «Миколаївводпроект» про науково-технічний
характер діяльності позивача та відділу, де він працював, Але наступними
листами, надісланими до пенсійних органів протягом 2003-2005 років, інформацію
щодо наукового характеру роботи позивача було спростовано. З урахуванням цього
та при відсутності будь-яких інших даних про науковий характер роботи
підприємства, його структурного підрозділу, а також самої особи, Управління ПФУ
відповідно до ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року обґрунтовано
припинило виплату ОСОБА_1 наукової пенсії.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не допустив
порушень норм матеріального права при ухваленні судового рішення.

Керуючись ст.ст. 210, 211, 230, 231, ч. 5
ст. 254 КАС України, колегія суддів -

У Х В
А Л И Л А
:

Касаційну скаргу ОСОБА_1залишити без
задоволення, а постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 11 травня
2006 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ
:
Цуркан М.І.

СУДДІ : Амєлін
С.Є.

Гурін М.І.

Кобилянський М.Г.

Юрченко
В.В.