Справа № 22-а-61/2007р.
Суддя: Бойчук І.В.
Дата ухвалення: 2007-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2007
року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Івано-Франківської області
в складі:

головуючого Бойчука І.В.

суддів Мелінишин Г.П., Горблянського Я.Д.

секретаря Шпилик В.В.

з участю: ОСОБА_1 та представника Косівської районної ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Косівського районного суду від 05 грудня 2006 року,-

встановила:

Постановою
Косівського районного суду від 05 грудня 2006 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1.

Змінено формулювання причин його звільнення, зазначене у
трудовій книжці за №26 від 05.05.2006 р. із запису "Звільнений на
підставі абзацу 3 ст. 20 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування",
Постанови Кабінету Міністрів України від 19 травня 1999 р. № 851 "Про
затвердження порядку перебування на державній службі працівників патронатної служби членів
Кабінету Міністрів України та голів місцевих держадміністрацій, п.1 ст. 40 КЗпП
України з посади помічника голови районної ради (патронатної служби) на запис:
"Звільнити ОСОБА_1 з посади помічника голови Косівської районної ради на
підставі ст. 40 п. 1 КЗпП України у зв"язку
зі змінами в організації виробництва і праці".

Стягнуто з Косівської районної
ради на користь ОСОБА_1 759 грн. заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
вказав, що постанова суду є неправильною. Оскільки він підлягає звільненню з роботи на підставі п.1
ст. 40 КЗпП України, то його слід було попередити у двомісячний строк про таке
звільнення (ст. 49-2 КЗпП).

Також відповідачем йому не
пропонувалося іншої роботи. Він є депутатом районної ради, тому відповідач
повинен був за Законом "Про статус депутатів місцевих рад" завчасно повідомити
відповідну раду про його звільненя.

Легітимність голови районної ради
підтвердив апеляційний суд області лише у вересні 2006 року. До цього дня його дії були
неправомірними. Тому звільнення позивача мало пройти з додержанням процедури
такого звільнення за трудовим законодавством.

Відсутні в рішенні й мотиви відмови йому у стягненні моральної шкоди.

Просить постанову суду скасувати,
ухваливши нову, якою задовольнити його позовні
вимоги.

Справа №
22-а-61/2007р. Головуючий у 1 інстанції Туринський І.Є.

Категорія 41 Доповідач Бойчук І.В.

В засіданні апеляційного суду апелянт
підтримав доводи скарги з мотивів, наведених у ній.

Представник Косівської районної ради доводів апеляційної
скарги не визнала і пояснила, що постанова суду є правомірною і скасуванню не
підлягає.

Вислухавши доповідь головуючого, пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював у відповідача
помічником голови Косівської районної ради і був звільнений із займаної посади
05 травня 2006 року на підставі ст. 40 п.1 КЗпП України та інших нормативних
актів, що регулюють порядок проходження державної служби в органах місцевого
самоврядування.

При цьому суд встановив, що при звільненні позивача із
займаної посади не було порушено вимог чинного трудового законодавства.

Зокрема, відповідно до Положення
"Про головне управління державної служби України" передбачено, що про
наступне звільнення працівників патронатної служби можна не попереджати. Дана
теза випливає з вимог ст. 30 ч.2 Закону України "Про державну службу"
та ст. 20 Закону "Про службу в органах місцевого самоврядування",
згідно яких перевибори сільських, міських голів, заміна керівників органів
місцевого самоврядування не є підставою для припинення служби посадовими
особами виконавчих органів рад, їх секретаріатів, крім працівників патронатної
служби. Дана категорія державних службовців крім підстав, передбачених Кодексом
законів про працю, може бути звільнена у разі зміни керівника або складу
державного органу.

Оскільки звільнення ОСОБА_1 проведено правильно на
підставі ст. 40 п.1 КЗпП України, то судом правомірно змінено формулювання
причин його звільнення, тобто виключено посилання на інші нормативні акти
України.

Оскільки у день звільнення ОСОБА_1 отримав трудову
книжку без завірення печаткою ради, то суд цим обставинам у постанові дав
належну правову оцінку, прийшовши до правильного переконання про те, що на його
користь слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за один
місяць.

Відсутні також підстави для задоволення вимог про
моральну шкоду, оскільки вини відповідача у її заподіянні суд не встановив.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції
постановлено рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права,
тому підстав для його скасування не встановлено. Доводи апеляційної скарги не
спростовують законності та обгрунтованості судового рішення.

Керуючись
ст.ст. 198, 200, 206 КАС України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Косівського районного суду від 05 грудня 2006 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу
її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця у касаційному порядку.

Судді: І.В. Бойчук

Г.П. Мелінишин

Я.Д.
Горблянський