Справа № 22-а-502007р.
Суддя: Батюк А.В.
Дата ухвалення: 2007-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №22-а-50
2007 р. Головуючий у 1 інстанції - Роступицький
Категорія 19 Суддя-доповідач - Батюк А.В.
УХВАЛА

іменем України

14 лютого 2007 року м. Суми

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської
області в складі:

головуючого -БатюкаА.В.,

суддів - Лузан Л.В., Шевченка В.А.,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

та осіб, які беруть участь у справі - представника Державної виконавчої
служби у Липоводолинському районі Руденко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної
виконавчої служби у Липоводолинському районі

на постанову
Липоводолинського районного суду Сумської області від 14 грудня 2006 року

у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Державної виконавчої служби у
Липоводолинському районі про бездіяльність посадових осіб по виконанню судового рішення, скасування постанови про звільнення
майна з-під арешту як незаконної,

встановила:

В апеляційній скарзі ДВС у Липоводолинському районі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального права,
просить постанову суду скасувати та ухвалити нову постанову про
відмову в задоволенні позову.

Постановою Липоводолинського районного суду Сумської області від 14 грудня 2006 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність посадових осіб ДВС у Липоводолинському районі по примусовому виконанню рішення суду від 26 лютого 2004 року та зобов'язано ДВС у Липоводолинському районі шляхом додаткового
виявлення та опису майна боржника та іншими, передбаченими
законодавством нормативними актами діями виконати рішення

суду.

Скасовано постанову начальника ДВС у Липоводолинському районі від 2 серпня 2006 року про звільнення майна з-під арешту
як незаконну та продовжено провадження по виконанню
рішення суду від 26 лютого 2004 року.

Постановлено стягнути з ДВС у Липоводолинському районі на користь ОСОБА_1 З
грн.
40 коп. судового збору і 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгядду
справи.

В решті
позовних вимог відмовлено.

Вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в межах
вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів

2

вважає, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без зміни.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Липоводолинського районного суду
Сумської області від 26 лютого 2004 року затверджено мирову угоду, яку уклали
представник позивача ОСОБА_2 від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від імені СФГ "Нива", згідно якої ОСОБА_3 зобов'язався погасити
заборгованість по зарплаті в сумі 5000 грн. до 1
вересня 2004 року, а представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 погодилась
прийняти 5000 грн. в указаний строк (а. с. 82-83).

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 2 вересня 2004 року надано строк СФГ
"Нива" для добровільного виконання вказаного вище ріщення до 12 вересня 2004 року (а. с. 20).

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на
кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в
тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших
кредиторських організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях
цінних паперів.

Суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку, що посадові особи
ДВС при проведенні роботи по примусовому виконанню
рішення суду вимоги Закону виконували не у повному
обсязі. Так, судом встановлено, що не всі рахунки боржника було виявлено і не по всіх
рахунках проконтрольовано рух коштів.

Як вбачається з повідомлення Роменського відділення №147 ВАТ "Державний ощадний банк України", 11 січня 2005 року на рахунок СФГ "Нива" надійшла часткова компенсація за посіви ярих зернових у сумі 4027 грн. 33 коп. Вказана сума того ж дня була зарахована на поточний
рахунок ІНФОРМАЦІЯ_1 СФГ "Нива" ОСОБА_3, як фізичної особи, яку він одразу зняв з рахунка. Ця операція ДВС не була
проконтрольована, а про існування ще одного
рахунку за НОМЕР_1 посадовим особам ДВС взагалі не
було відомо.

У відповідності до ч. 5 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності у
боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше
майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення.

Згідно акту опису й арешту майна 6 травня 2005 року державним виконавцем ДВС у Липоводолинському районі при примусовому виконанні виконавчого листа №2-11 від 26 лютого 2004 року виданого Липоводолинським місцевим судом описано і
накладено арешт на трактор ДТ-75 у
розукомплектованому вигляді, оприскувач ПОМ-630, плоскоріз, кормороздатчик
КТУ-1,7 (а. с. 16-17).

Листом СДП "Укрспец'юст" від 24 травня 2006 року повідомлено начальника ДВС у Липоводолинському районі, що арештоване майно на аукціоні
реалізоване не було у зв'язку з відсутністю покупців та
запропоновано провести уцінку майна (а. с. 23).

29 травня 2006 року було проведено переоцінку
арештованого майна на 10% (а. с. 113).

Відповідно до п.п. 8.4. "Порядку реалізації
арештованого майна" затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року якщо аукціон не відбувся, то організатор
аукціону в триденний термін повідомляє про це державного виконавця.

Листом ДВС у Липоводолинському районі було повідомлено ОСОБА_1, що повторні прилюдні торги по реалізації арештованого майна
металобрухту в кількості 4,7 т, що належить СФГ "Нива", не відбулися у зв'язку з відсутністю
покупців,-що стало підставою для зняття зазначеного
об'єкта з реалізації. Позивача повідомлено, що він має право залишити за собою непродане майно в рахунок погашення заборгованості
по зарплаті

З

та попереджено, що у разі відмови
від залишення за собою непроданого майна арешт із нього буде знятий (а.
с. 115).

Постановою про звільнення майна з-під арешту від 2 серпня 2006 року звільнено з-під арешту майно СФГ "Нива", арештоване актом опису
й арешту майна (а. с. 116).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" якщо стягувач у 15-денний строк письмово не заявить
про своє бажання залишити за собою непродане
майно, арешт з майна знімається, воно повертається боржникові, а виконавчий документ у разі відсутності у боржника іншого майна, на
яке може бути звернено стягнення, повертається стягувачеві без виконання.

Позивачем було направлено ДВС листа про неналежне виконання ними своїх обов'язків, відмови від прийняти описаного майна у даному
листі висловлено не було.

Виходячи з викладеного вище, суд першої інстанції належним чином дослідив
докази в даній справі, дав вірну оцінку
обставинам справи і дійшов вірного висновку про часткове задоволення
позову.

Крім цього, місцевим судом встановлено, що державним виконавцем допущена
бездіяльність по виконанню рішення суду від 26 лютого 2004 року і цей висновок суду не спростований.

Судом було встановлено, що посадовими особами ДВС своєчасно не були
виявлені всі рахунки боржника в бануівських
установах, не був накладений арешт на ці рахунки.

Рішення суду
по цей час не виконане.

Доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

При таких обставинах, з урахуванням наведеного постанова суду є такою, що ухвалена з дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 195, п. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206 КАС України, колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу Державної виконавчої служби у Липоводолинському районі залишити без задоволення, а постанову Липоводолинського
районного суду Сумської області від 14
грудня 2006 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця.