Справа № К-15782/06
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

24 січня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді Цуркана М.І.

суддів: Гуріна М.І., Кобилянського М.Г.,
Юрченка В.В., Ліпського Д.В.

розглянувши
у попередньому розгляді справу за позовом ОСОБА_1 до МВС України, УМВС України в
Черкаській області, Міністерства праці та соціальної політики України і
управління Державного казначейства України в Черкаській області про стягнення
пенсії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову апеляційного суду Черкаської області від 8 грудня 2005 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2005 року ОСОБА_1 ( далі позивач ) звернувся до суду з позовом до
МВС України, УМВС України в Черкаській області, Міністерства праці та
соціальної політики України і управління Державного казначейства України в Черкаській
області посилаючись на те, що йому безпідставно, не дивлячись на його
неодноразові звернення до МВС України та інших державних органів, не виплачена
пенсія за період з 1 квітня 2003 року по вересень 2005 року, вважає, що в
зв'язку з цими діями йому заподіяна матеріальна та моральна шкода. В своїй
позовній заяві позивач просив стягнути на його користь з МВС України та УМВС
України в Черкаській області невиплачену пенсію в розмірі 17222,33 грн. та за
вересень 1084,86 грн., компенсацію за затримку її виплати в розмірі 1765,67
грн. та моральну шкоду в сумі 500000 грн.

Ухвалою Смілянського міськрайонного
суду від 3 жовтня 2005 року вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди
виділені в окреме провадження.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду від 3 жовтня 2005 року,
позов задоволено частково. Стягнуто з УМВС України в Черкаській області на
користь ОСОБА_1 18307, 19 грн. пенсії і 1417,35 грн. компенсації втрати частини
пенсії у зв'язку з затримкою її виплати з 1 квітня 2003 року по 1 серпня 2005
року, а всього 19724, 54 грн.

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 8 грудня 2005 року
рішення суду першої інстанції скасовано, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями позивач звернувся з
касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, а справу направити на новий апеляційний розгляд, оскільки вважає, що
суд апеляційної інстанції неправильно
застосовані норми матеріального та процесуального права, а саме : ст.ст. 24, 46 Конституції
України та п.7 Перехідних та прикінцевих положень КАС України.

Заслухавши
доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши за матеріалами
справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального закону, правової оцінки обставин
у справі у межах, визначених ч.2 ст.220 КАС України, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та
скасування ухваленого по справі судового рішення.

Відповідно
до ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсійне забезпечення
громадян України, які проживають за її межами, проводиться на основі договорів
( угод ) з іншими державами.

Згідно зі ст.
92 цього Закону, пенсії, призначені в Україні до виїзду на постійне проживання
за кордон, виплачуються за 6 місяців наперед перед виїздом за кордон. За час
перебування цих громадян за кордоном виплачуються тільки пенсії, призначені
внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання. Порядок переведення
пенсії, призначених внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання,
в інші країни визначається Кабінетом міністрів України.

Відповідно до
Договору між Україною та Чеською Республікою про соціальне забезпечення,
передбачено виплати, в тому числі і пенсії за віком. але цей договір не
поширюється на військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких інших осіб, яким пенсія призначається за
вислугу років, а тому відсутні законодавчо визначені підстави для задоволення
позову ОСОБА_1 Закон передбачає можливість виплати пенсії особі під час
перебування за кордоном лише в тому разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою
України.

Суд
апеляційної інстанції правильно зазначив в мотивувальній частині постанови про
те, що суд першої інстанції повинен був розглядати справу за правилами КАС
України, при цьому обгрунтовано скасував це рішення суду та постановив нове судове рішення.

Посилання
позивача на порушення його конституційних прав є безпідставними оскільки спірні
правовідносини врегульовані спеціальним Законом України «Про пенсійне
забезпечення».

Оскільки оскаржуване судове рішення
постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, колегія
суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судове
рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 224, 230 , ч.5 ст.254 КАС
України, колегія суддів -

У Х В
А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу апеляційного суду Черкаської
області від 8 грудня 2005 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до МВС України, УМВС України в Черкаській області,
Міністерства праці та соціальної політики України і управління Державного
казначейства України в Черкаській області про стягнення пенсії - залишити без
змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ :

СУДДІ
: