Справа № 4-2619/05/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною скаргою Гайсинської міжрайонної
державної податкової інспекції Вінницької області на рішення Гайсинського
районного суду Вінницької області від 30 січня 2004 року та ухвалу апеляційного
суду Вінницької області від 26 травня 2004 року у справі за скаргою
ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність Гайсинської міжрайонної державної
податкової інспекції, -

встановила:

В грудні 2003 року ОСОБА_1
звернулася до суду із зазначеною скаргою, в якій вказувала, що визначений їй
податковими органами ідентифікаційний код платника податків вона не сприймає
через релігійні переконання, але її прохання про застосування до неї
альтернативної форми обліку платника податків Гайсинська МДПІ залишила без
задоволення. У зв'язку з цим скаржниця просила суд визнати незаконною відмову
податкового органу щодо внесення відмітки до її паспорту про право здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного номеру та зобов'язати суб'єкта
оскарження поставити таку відмітку.

Рішенням Гайсинського районного суду від 30 січня 2004
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Вінницької області від 26 травня 2004 року, скаргу
ОСОБА_1 було задоволено - визнано неправомірною бездіяльність суб'єкта
оскарження та зобов'язано його здійснити відмітку у паспорті скаржниці про
наявність права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

В касаційній скарзі Гайсинська
МДПІ, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права,
просить вказані судові рішення скасувати, а провадження по справі закрити.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 211 КАС України,
підставами касаційного оскарження судового
рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст. 2201
КАС України, суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 1
Закону України «Про єдиний державний реєстр фізичних осіб - платників податків
та інших обов'язкових платежів» для осіб, які через релігійні та інші
переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номеру та офіційно
повідомляють про це відповідні державні органи, зберігають раніше встановлені
форми обліку платників податку та інших обов'язкових платежів. У паспортах
зазначених осіб робиться відмітка про
наявність в них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного
номеру.

За таких обставин, суди першої та
апеляційної інстанцій вірно виходили з того, що скаржниця вправі, як платник
податків, обліковуватись не за ідентифікаційним номером.

Посилання податкової інспекції в
касаційній скарзі на те, що до участі у справі в якості належного відповідача
не було притягнуто ДПА України спростовується положенням ст. 5 вище названого
Закону, згідно якої реєстрація фізичних осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів проводиться державними податковими інспекціями по
районах, районах у містах і містах без районного поділу за місцем постійного
проживання платників, а для осіб які не мають постійного місця проживання в
Україні - за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта
оподаткування.

Таким чином, прийняті по справі
рішення відповідають нормам матеріального і процесуального права. Доводи
касаційної скарги зазначені висновки суду не спростовують.

Враховуючи наведене та керуючись
ст.ст. 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу Гайсинської
міжрайонної державної податкової інспекції Вінницької області - залишити без
задоволення, а рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 30
січня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 26 травня
2004 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її підписання та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених
ст. 237 КАС України.

Судді: