Справа № 22-а-42007р.
Суддя: Попруга С.В.
Дата ухвалення: 2007-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 22-а-4 2007 р. Головуючий
Категорія 38 Суддя-доповідач
УХВАЛА іменем України

2007 року січня 09
дня колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:

Головуючого - Попруги С.В.

Суддів - Маслова В.О., Білецького О.М.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.

та осіб, які приймають участь у справі - ОСОБА_1,
представників відповідачів Чуприни М.М., Єсепчука Г.Д., Єрмоленка В.А., розглянула
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Липоводолинського районного
суду Сумської області від 31 жовтня 2006 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ветеринарної
медицини у Липоводолинському районі, Липоводолинської районної
санітарно-епідеміологічної станції про визнання дій незаконними та
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Липоводолинського районного суду від 31 жовтня 2006
року відмовлено в задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 до Управління ветеринарної медицини у Липоводолинському районі про
визнання протиправними дій працівників
даної державної установи, стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до
Липоводолинської районної санітарно-епідеміологічної станції про визнання
дій протиправними та стягнення матеріальної та моральної шкоди закрито у
зв'язку з відмовою позивачки від позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої
інстанції і ухвалити нову постанову про задоволення позову в частині вимог до
Управління ветеринарної медицини у Липоводолинському районі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги: неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для
справи, невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального
права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, а
представники відповідачів заперечували проти задоволення скарги, посилаючись на
те, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2003
році вона утримувала в своєму господарстві корову. 07 липня 2003
року розпорядженням голови Липоводолинської РДА територію
Подільківської сільської ради оголошено неблагополучною щодо сказу.

02 липня 2003
року, за викликом позивачки, лікар ветеринарної медицини
районної лікарні Молошний В.О. та представник районної
санітарно-епідеміологічної станції прибули в її господарство, де ветлікар
обстежив корову, в зв'язку з підозрою її захворювання на сказ. Після цього,
ветлікар запропонував позивачці та членам її сім'ї спостерігати за коровою не
контактуючи з нею, для остаточного виявлення результату хвороби тварини.
Обов'язкового для виконання розпорядження
про здійснення забою (вимушеного забою) корови, що належала позивачці,
посадові особи Управління ветеринарної медицини у Липоводолинському районі не
видавали.

Фактично зразу після того, як вищезгадані особи покинули господарство
позивачки, ОСОБА_1 та її чоловік, діючи на власний розсуд, вивели корову за
межі господарства, де корову було застрелено, що унеможливило подальший контроль
з боку фахівців ветеринарної медицини за перебігом хвороби.

08 серпня 2003
року на підставі інформації компетентного органу стало
відомо, що названа корова не була хвора на сказ.

Оскільки в даному випадку службова особа підпорядкована
Управлінню ветеринарної медицини у Липоводолинському районі діяла на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством про
ветеринарну медицину, не допустила незаконної бездіяльності, прав позивачки, в
тому числі майнових, не порушила, то підстави для покладання обов'язку на
Управління ветеринарної медицини у Липоводолинському районі по відшкодуванню
матеріальної та моральної шкоди позивачці - відсутні.

Судом першої інстанції залучено до участі у справі як другого відповідача
Липоводолинську районну санітарно-епідеміологічну станцію.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши новий доказ наданий позивачкою - лист лікаря-рабіолога Липоводолинської ЦРЛ від 21 грудня 2006
року, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, згідно ст. 200
КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої
інстанції правильно встановивши обставини справи та давши належну
оцінку всім зібраним по справі доказам,
дійшов обґрунтованого висновку про те, що посадова особа підпорядкована
Управлінню ветеринарної медицини у Липоводолинському районі в липні 2003 року, під час виконання своїх обов'язків, передбачених законодавством про
ветеринарну медицину діяла правомірно, прав та законних інтересів позивачки не
порушила, отже підстави для покладення обов'язку на Управління ветеринарної
медицини у Липоводолинському районі по відшкодуванню матеріальної та моральної
шкоди позивачці відсутні. Забій корови, що належала позивачці, відбувся 02 липня 2003
року лише в результаті самостійних,
свідомих дій власників корови, зокрема ОСОБА_1

Провадження у справі щодо другого відповідача закрито в зв'язку з відмовою
ОСОБА_1 від позову, і судове рішення в цій частині не оскаржено.

Постанова суду першої інстанції відповідає положенням ст.ст. 1166, 1167, 1172, 1173 ЦК України, ст.13 Закону України "Про ветеринарну
медицину", в редакції Закону від 15 листопада 2001 року, п.п.4,7 Положення про Управління ветеринарної медицини в районах, затвердженого
наказом Державного департаменту ветеринарної медицини 21 листопада 2002
року № 66, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 28 листопада 2002 р. за №
930/7218, які підлягають застосуванню при вирішенні справи, тому
доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково не
застосував до спірних правовідносин відповідних положень Інструкції "Про
заходи щодо боротьби зі сказом тварин", затвердженої Головним Управлінням
ветеринарної медицини з Держветінспекцією Мінсільгосппроду України (наказ від 15 березня 1994
р. №5)
є безпідставними.

За таких обставин, коли оскаржувана постанова відповідає нормам
матеріального та процесуального права, підстави для її зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195,
198, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Липоводолинського
районного суду Сумської області від 31 жовтня 2006
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та
може бути оскаржена в касаційному порядку
протягом місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, починаючи з 15 січня 2007 року.