Справа № 22-а-590/2007р.
Суддя: Даниленко В.М.
Дата ухвалення: 2007-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 22-а- 590 / 2007 p. Головуючий: 1
Категорія: пенсійні Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2007 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Борової С.А.,

суддів -
Даниленка В.М., Пшенічної Л.В.,

при секретарі : Гребенщиковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду адміністративну справу за апеляцій­ною скаргою
начальника Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова
на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_1 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м. Харкова, 3-я особа - Податкова
інспекція в Дзержинському районі м. Харкова про спонукання до виконання певних
дій, перерахунок призначеної та виплату недоотриманої пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

У ІНФОРМАЦІЯ_2 року позивачка
ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом, в якому вказувала на те, що
в період з ІНФОРМАЦІЯ_3 по ІНФОРМАЦІЯ_4 року вона працювала в Харківській районній дирекції
кіномережі Харківського обласного управління кінофікації на посаді
старшого бухгалтера, тобто на посаді, робота на якій відповідно до чинного
законодавства повинна зараховуватися до стажу державної служби.

В подальшому вона також працювала на посадах державного
службовця.

У ІНФОРМАЦІЯ_5 року її було звільнено з державної служби в зв'язку з
досягненням граничного віку.

Однак, при нарахуванні їй пенсії зазначений вище період роботи не був
врахований відповідачем до стажу державної служби.

Неодноразові ж
письмові звернення позивачки до посадових осіб районного управління пенсійного
фонду з проханням зарахувати період її роботи в Харківській дирекції кіномережі
до стажу державної служби та перерахувати призначену їй пенсію залишилися без
задоволення.

Вважаючи такі дії відповідача неправомірними й такими, що порушують її
право на отримання пен­сії в належному розмірі, позивачка просила суд
зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова
зарахувати до стажу державної служби зазначений вище період її роботи в Харківській дирекції районної кіномережі на
посаді старшого бухгалтера, з відповідним перерахунком призначеної їй
пенсії та виплатою недоотриманих нею коштів з дня призначення пенсії.

В судовому
засіданні позивачка підтримала свої вимоги й просила суд задовольнити їх у
повному обсязі.

Представник відповідача заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала, та
заперечуючи про їх задоволення посилалась на те, що остання не надала
необхідних доказів на підтвердження свого права на зарахування її роботи в
період ІНФОРМАЦІЯ_6 років до
стажу державної служби.

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_1 року позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені в повному обсязі.

Не погодившись із прийнятим судом по справі рішенням, начальник Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Харкова в апеляційній
скарзі просить скасувати це судове рішення як необгрунтоване, посилаючись на те,
що позивачкою не доведено факту оплати її праці в оспорюваний період за рахунок коштів державного бюджету, як
однієї з підстав для зарахування цього періоду до ста­жу державної
служби.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови районного суду у відповідності
до ст. 195 КАС України в межах
доводів апеляційної скарги, судова колегія не вбачає підстав для її
задоволення.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи -тa ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті судове рішення з
одних лише формальних міркувань.

Як свідчать
матеріали справи, районний суд, вирішуючи спір, належним чином дослідив
обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин та за­кон їх регулюючий.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 районний суд обгрунтовано виходив із того, що стаж державної служби
останньої в період з ІНФОРМАЦІЯ_3
по ІНФОРМАЦІЯ_4 року на
посаді старшого бухгалтера Ха­рківської дирекції районної кіномережі обласного
управління кінофікації -
структурного підрозділу управління виконавчого комітету Харківської
обласної ради підтверджено наявними в матеріалах спра­ви доказами: копією
трудової книжки позивачки, відповідною довідкою про трудову діяльність, нада­ною
кадровим органом за останнім місцем її роботи, а також архівною довідкою про статус
Харківської дирекції районної кіномережі.

Що ж стосується
доводів апелянта про те, що суду не було надано доказів на підтвердження факту
оплати праці позивачки в зазначений вище період за рахунок коштів державного
бюджету, як однієї із підстав для зарахування його до стажу державної служби
відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про державну службу», то ці його доводи судова колегія знаходить
безпідставними.

Відповідно до
ст. 2 КАС
України одним із завдань адміністративного судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку
органів дер­жавної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Статтею 71 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення.

В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних пов­новажень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Як вбачається з
архівної довідки НОМЕР_1 (а.с. 25), кошториси витрат
на утримання апарату управ­ління Харківської дирекції районної кіномережі на ІНФОРМАЦІЯ_6 p.p. були затверджені
начальником Управління кінофікації Харківського облвиконкому. В цих в
кошторисах визначені суми видатків на утримання управлінського апарату дирекції
районної кіномережі, які лімітуються граничними асигну­ваннями «фонду зарплати»
та «іншими витратами».

При цьому
вказана довідка не містить будь-яких даних про те, що оплата праці
управлінського апа­рату зазначеної установи
здійснювалася за рахунок позабюджетних коштів чи ця установа була госпроз­рахунковою.

Не надано було
таких доказів і відповідачем по справі, а ні в суді першої, а ні в суді
апеляційної ін­станції, а тому колегія суддів вважає, що районний суд в даному
випадку обґрунтовано задовольнив ви­моги позивачки ОСОБА_1 й ухвалив по
справі законне і справедливе судове рішення.

Інші доводи
апеляційної скарги рішення районного суду, прийняте по суті розглянутого
публічно-правового спору, не спростовують і
не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли
призвести до не­правильного вирішення справи.

Таким чином,
на підставі викладеного та керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу ад­міністративного судочинства України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу начальника Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.
Ха­ркова - залишити
без задоволення.

Постанову
Ленінського районного суду м. Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_1
року - залишити
без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в
каса­ ційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня її проголошення.