Справа № 22-а-301-Ф/2006
Суддя: Притуленко О.В.
Дата ухвалення: 2007-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________ АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ___________________________________________________
Справа №
22а-301 -Ф/2006 Головуючий суду
першої інстанції: Латинін Ю.А.
Суддя-доповідач
суду апеляційної інстанції:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого
2006 року колегія
суддів судової палати
у цивільних справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у м. Феодосії у складі:

головуючого
- судді Ломанової Л.О.,

суддів: Притуленко О.В., Мудрової В.В.,

при секретарі ЇДендра О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Феодосії
справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Республіканського військового комісаріату
Автономної Республіки Крим про перерахунок та виплату пенсії за
апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Феодосійського міського суду АРК від 30 листопада 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2006
року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до Військового комісаріату
АРК про перерахунок пенсії у відповідності до вимог закону з урахуванням
щомісячної надбавки у розмірі 40% посадового окладу, встановленої Указом
Президента України №847/99 від 14 липня 1999 року з 01 вересня 1999 року,
щомісячної надбавки у розмірі 100 % грошового забезпечення, встановленої
Указом Президента України №173 від 23
лютого 2002 року з 01 січня 2003 року, 90% щомісячної надбавки за безперервну службу,
встановленої Указом Президента України від 05 травня 2003 року № 389/2003 з 01
травня 2003 року, 33,3 % премії, яка передбачена п.3 постанови Кабінету
Міністрів України від 22 травня 2000 року
№829 і наказом Міністра оборони України від 05.03.2001 року №75, 15%о
надбавки грошового забезпечення, встановленої з 01.01.1994 року Законом України
№ 3855-ХП „Про державну таємницю" і постанови КМУ від 29 листопада 2001 року №1601 „Про затвердження
положень з питань державної таємниці та внесення змін до деяких постанов
Кабінету Міністрів України". Крім того просив суд визнати його право на
доплату пенсії за 2005 рік та зобов'язати відповідача зробити доплату 50%) недорахованої у 2005 році пенсії, а
також визнати за ним право на доплату надбавки за безперервну службу за
2005 рік і зобов'язати відповідача зробити доплату в розмірі 55% недорахованої
надбавки за період з 01.01.2005 року по 22.03.2005 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 03.06.1986 року він є пенсіонером Міністерства
оборони України і йому встановлена пенсія згідно з вимогами Закону України
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців...». Не зважаючи на вказані
збільшення грошового утримання військовослужбовців, відповідач відповідні
перерахунки пенсії не зробив, що суперечить вимогам ст.ст.43, 63 Закону України
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб».

Постановою
Феодосійського міського суду
від 30.11.2006 року
у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення та
ухвалити нове - про зобов'язання Республіканського військового
комісаріату АРК провести
перерахунок раніше
призначеної пенсії та виплату недоплаченої пенсії за минулий час, посилаючись
на

те, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам
справи та вимогам закону.

2

Обговоривши наведені у скарзі доводи та перевіривши
матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не
підлягає, задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що
позивач під час проходження служби не одержував надбавку за
вислугу років та інші додаткові види грошового забезпечення, дії зазначених
указів та постанов на нього не поширюються, тому відсутні підстави для
перерахування раніше призначеної пенсії.

Колегія суддів вважає таки висновки суду обгрунтованими.

Згідно
роз'яснень, які містить п.8 постанови №4 Пленуму Верховного Суду України «Про
окремі питання при застосуванні судами України законодавства про пенсійне
забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ і деяких других осіб» від 15.04.2005 року виходить, що
законодавством з питань пенсійного забезпечення, яке діяло до 01 січня
2005 року, не була передбачена можливість перерахунку раніше призначених пенсій у зв'язку з введенням після
звільнення військовослужбовців і осіб, які мають право на пенсію у
відповідності до Закону України №2262-ХП «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», нових
щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, яких вони не
одержували під час служби, а також премій.

Закон № 1769-ГУ «Про внесення змін до статті 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та
деяких інших осіб", який набрав чинність з 01 січня 2005 року, не має зворотної
сили і тому вимоги про перерахунок пенсії з врахуванням введених після
звільнення зі служби нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і
премій за минулий час, тобто з 1 січня 2005 року, задоволенню не підлягають.

Відповідно до
п.2 розд. 2 Прикінцевих положень Закону України № 1769 «Про внесення змін до
статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб"
особи, яким раніше було призначено пенсії згідно із Законом № 2262, з 1 січня 2005 року мають право на перерахунок цих
пенсій та виплату їм 50% від суми перерахованої пенсії, а з 1 січня 2006
року - 100 % цієї суми. У разі, якщо внаслідок перерахунку за нормами Закону №
1769 розмір пенсії виплачуваної в період з 1 січня 2005р. до 01 січня 2006 року
її частини зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач був звільнений з військової
служби із червня 1986 року отримує пенсію як військовий пенсіонер.

У відповідності
до ст.63 Закону України № 2262-ХП розмір призначеної пенсії підлягає
перерахунку з кожним підвищенням грошового забезпечення відповідної категорії
військовослужбовців.

Підвищення
раніше призначених пенсій особам даної категорії проводиться на підставі
постанов Кабінету Міністрів України від 25.10.2002 року № 1576 «Про заходи
про підвищення рівня
пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ» та від 27.08.2003 року № 1350 «Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ і деяких других осіб».

Відповідно до
ст.63 Закону України № 2262 "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" і
п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 перерахунок раніше призначеної пенсії
військовослужбовцям і прирівняних до них особам проводиться у звязку із
зміною розміру грошового забезпечення, з якого обчислюються пенсії, що було
зроблено після звільнення їх зі служби.

При цьому слід
мати на увазі, що при збільшенні розміру окладів грошового

забезпечення (посадового
окладу і окладу
за воїнське спеціальне
звання) підлягає

перерахунку як процентна надбавка за вислугу
років, так і другі додаткові види грошового

3

забезпечення, які враховувалися при обчислюванні пенсії та розмір яких
визначається у відсотках від вказаних окладів грошового забезпечення (за
класність, роботу з секретними документами, умовами служби тощо).

Таким чином, з приведених обставин виходить, що щомісячна 100% надбавка. встановлена
Указом Президента України від 23.02.2002 року №173, надбавка за безперервну
службу, яка встановлена Указом Президента України №389 від 05.05.2003 року,
надбавка за таємницю та виплата премії в розмірі 33,3% грошового забезпечення.
яка передбачена п.З постанови Кабінету Міністрів України відносяться до додаткових
видів грошового забезпечення і приймаються в розрахунок при обчисленні пенсії
особам, які одержували їх під час проходження служби і звільнені після їх
встановлення.

Безсуперечно
встановлено, що під час проходження служби позивач ні 100% надбавку, встановлену
Указом Президента України №173/2002 від 23.02.2002 року, ні премії в розмірі
33,3 % грошового забезпечення, ні надбавки за безперервну службу, встановлену Указом Президента України № 389 від
05.05.2003 року, ні 40 % надбавку, встановлену Указом Президента України №
847/99 від 14 липня 1999 року, не одержував. Тому дія Указів Президента
України №847/1999, № 173/2002, № 389/2003. а також постанов Кабінету Міністрів
України №829 від 22.05.2000 року, №1601 від 29.11.2001 року на нього не може
розповсюджуватися, оскільки встановлення нових щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення після звільнення військовослужбовця зі служби і яких він не одержував під час служби, не може
бути підставою для перерахунку раніше призначеної пенсії.

Також не одержував позивач і надбавку за таємницю, встановлену згідно з
Законом України „Про державну таємницю", оскільки вказаний
Закон був введений в дію постановою Верховної Ради України №3856-ХП від
21.01.1994 року, набрав чинність з 10.03.1994 року (тобто після звільнення
позивача зі служби), його застосування передбачається до правовідносин, що
виникли з моменту набрання ним чинності.

З січня 2005
року відповідно до п.2 розд. 2 Прикінцевих положень Закону України № 1769
позивачу був призведений перерахунок пенсій та сплачувалось 50% від суми
перерахованої пенсії.

За таких
обставин оскаржене рішення не підлягає скасуванню, оскільки фактичні обставини справи судом встановлені і дослідженні
в повному обсязі, норми матеріального та процесуального права
застосовані правильно.

Доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції вимог ст.9 КАС
України, які полягають в тому, що суд при вирішенні справи застосував
невідповідні Конституції України нормативно-правові акти, колегія суддів не може
взяти до уваги, оскільки вирішення питання про відповідність законів та інших
правових актів Конституції України згідно зі статтями 147 та 150 Конституції
належать Конституційному Суду України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим
у м. Феодосії,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Постанову
Феодосійського міського суду АРК від 30 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з
дня проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання законної
сили.