Справа № 22-а-372
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2007-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Олексієнка
М.М.,

суддів: Косигіної Л.М., Жигановської О.С,

при секретарі судового

засідання Нечипоренко І.Г.,

з участю:
позивача ОСОБА_1, представників пенсійного фонду, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі Житомирської області на
постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2006
року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в Ємільчинськму районі про визнання неправомірних дій посадових
осіб щодо зменшення виплати пенсії, зобов'язання відшкодувати пенсію з 01.10.2006 року в розмірі 3626
грн., відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У жовтні 2006
року ОСОБА_1 звернувся з позовом до управління Пенсійного
фонду України в Ємільчинському районі, в якому просив визнати дії відповідача
щодо зменшення виплати йому пенсії з 01.10.2006 року незаконними, зобов'язати провести перерахунок невиплачених коштів та стягнути моральну шкоду в розмірі 1900
грн. Вимоги обґрунтовував тим, що
на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 268 від 09.03.2006 року «Про
упорядкування структури та умов оплати праці працівників
апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів»
( надалі -постанова КМУ №268) з вересня 2006 року йому перерахували пенсію, як
державному службовцю, в сумі 3626 грн щомісячно. Однак, у серпні 2006 року з
усного повідомлення працівника пенсійного фонду довідався, що такий перерахунок
проведено невірно, він має отримувати пенсію в попередньому розмірі, тобто
1751.60 грн на місяць. В подальшому стало відомо, що висновок відповідача
ґрунтується на змісті постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005
року «Про оплату праці суддів» (надалі - постанова КМУ №865).

На переконання позивача, відповідач невірно трактує зміст постанови КМУ
№865, оскільки пункт 5 її розповсюджується лише на суддів військових судів.

Справа № 22-а-372 Головуючий у 1 інстанції Дармограй І.І.

Категорія 21 Доповідач
- суддя Олексієнко
М.М

Недоотриманням щомісячно належної пенсії в сумі 3626 грн зазнав матеріальних збитків, тому просить їх відшкодувати.

Моральні страждання виразились в тому, що на протязі двох місяців, у
зв'язку із зменшенням пенсійного забезпечення, перебував у вкрай напруженому
стані, нервував. Не зміг придбати путівку на оздоровлення, не пройшов курс
лікування, не погасив кредит.

В процесі розгляду справи позивач змінив позовні вимоги, в частині
відшкодування моральної шкоди. Просив стягнути компенсацію в розмірі 54000 грн. Зазначив, що із-за недотримання пенсії переносить фізичні, моральні,
психологічні страждання, що, в свою чергу, привело до погіршення стану
здоров'я.

Постановою Ємільчинського районного суду від 27.12.2006 року позов задоволено частково. Суд погодився з доводами позивача про те,
що п.5 постанови КМУ №865
розповсюджується лише на суддів військових судів, тому
визнав дії управління Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі щодо
зменшення пенсії ОСОБА_1 неправомірними. Зобов'язав відповідача перерахувати
пенсію позивачу, починаючи з 01.10.2006 року в розмірі 3 626 грн щомісячно, доплатити за жовтень 2006 року 1874.40 грн, а також стягнув 2000
грн компенсації за моральну шкоду.

В апеляційній скарзі, не погоджуючись з рішенням суду, управління
Пенсійного фонду України в Ємільчинському районі зазначило, що постанова КМУ №865 не набрала чинності, оскільки, відповідно до пункту 5, вона набирає чинності за умови втрати чинності Указів Президента України №584 від 10.07.1995
року, №856 від 19.09.1996 року, №220
від 05.03.2002 року, № 1061 від 25.11.2002
року, ст. ст.З, 4 Указу Президента
України №1150
від 11.12.2002 року, абзацу першого
статті 1
указу №173 від 23.02.2002 року в частині встановлення надбавки суддям військових місцевих та
військових апеляційних судів. З 01.01.2006 року втратили чинність лише Укази Президента України №856 від 19.09.1996
року, №220 від 05.03.2002 року, №642
від 11.06.2004 року, окрім ст. ст.1, 4, указ №584
від 10.07.1995 року, ст.З указу №1150 від 11.12.2002
року. Пункт 5 постанови
відноситься до всіх судів, а не тільки до військових.

Окрім того, при видачі довідки про перерахунок пенсії судова адміністрація
не врахувала, що постанова КМУ №268 регулює умови оплати
праці працівників апарату суду, а не суддів.

Щодо моральної шкоди, на думку представника, то позивачем не зазначено в
позовній заяві, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями вона
завдана, з яких міркувань визначено розмір. Тому, скаржник просить постанову
Ємільчинського районного району Житомирської області від 27.12.2006 року скасувати, постановити нову про відмову у задоволенні позову.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказав, що
рішення суду є законним. На теперішній час відповідач виплатив різницю у
пенсії, вибачився в засобах масової інформації, що
свідчить про незаконність дій.

Перевіривши
матеріали справи, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вислухавши
думку осіб, які з'явились в судове засідання, колегія суддів приходить до
висновку про задоволення скарги.

Суд першої інстанції при постановленні судового рішення
виходив з того, що п.5 постанова КМУ №865, викладений в
редакції постанови Кабінету Міністрів України №1310 від 31.12.2005
року (надалі - постанова КМУ №1310), відноситься лише суддів військових судів, а тому постанова щодо інших суддів набрала чинності. Проте, з таким
висновком погодитись неможна.

Логічно-смислові зв'язки між членами речення дають підстави вважати, що
слова «у частині встановлення надбавки суддям військових місцевих та військових апеляційних судів», викладені у п.5
постанови №1310 від
31.12.2005 року, відносяться
тільки до абзацу 1
статті 1 Указу Президента
України від 23.02.2002
року №173, а не до всіх інших
перерахованих указів.

Окрім того, згідно п.5 постанови КМУ № 1310, постанова КМУ №865
набирає чинності з дня втрати чинності Указів Президента
України Президента України від 10 липня 1995 року №584,
від 19 вересня 1996 року №856,
від 5 березня 2002 року №220,
від 25 листопада 2002 року №1061,
статей 3 та 4 Указу Президента України від 11 грудня 2002 року №1150,
абзацу першого статті 1 Указу Президента
України від 23
лютого 2002 року №173 у частині встановлення надбавки суддям військових місцевих судів та
військових апеляційних судів». На час виникнення спору, як свідчить Указ
Президента України №462006 від 21.01.2006 року, роз'яснення Міністерства юстиції України від 04.07.2006 року (а.с.22),
укази Президента України від 10 липня 1995
року №584 та від 11 грудня 2002
року №1150 частково втратили
чинність, укази від 23
лютого 2002 року №173, від 25
листопада 2002 року №1061 -діють, тому колегія суддів, на відміну від суду першої інстанції, вважає,
що постанова КМУ №865
не набрала чинності.

На підставі наведеного, керуючись ч.З ст.160, ст., ст. 195,
196, 198, 202, 205, 207, 212 КАС України, колегія
суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України задовольнити.
Скасувати постанову Ємільчинського районного суду Житомирської області від 27 грудня 2006
року та ухвалити нову постанову.

Відмовити в адміністративному позові ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Ємільчинському районі Житомирської області про визнання неправомірних
дій щодо зменшення пенсії, про перерахунок розміру пенсії з 01.10.2006 року, про відшкодування моральної шкоди.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця з
дня складання

постанови в повному об'ємі.