Справа № 22а/170
Суддя: Балашкевич С.В.
Дата ухвалення: 2007-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №22а/17 0
суді 1-
ї інст. Кочетов Л.Г.
Категорія 38 Доповідач Балашкевич
ПОСТАНОВА

Іменем України

б лютого
2007 року
колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області у складі:

головуючого - судді
Балашкевича С.В. суддів: Зарицької
Г.В.,
Худякова A.M. при секретарі
Войтюк В.І. без участі
сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі

апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України

на постанову Корольовського районного суду від 19 грудня

200 6
року у справі за позовом ОСОБА_1

до територіального управління ДСА в Житомирській області,

Державної судової адміністрації України та Головного

управління Державного казначейства України при

Міністерстві
фінансів України про стягнення грошової компенсації сум
податку з доходів
фізичних осіб,,

встановила:

В лютому 200
6 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названним позовом в якому просив стягнути
з відповідачів 6836,12
грн. грошової компенсації замість сум утриманого податку з доходів фізичних
осіб за 2004-2005 p.p., посилаючись на
те, що він працює ІНФОРМАЦІЯ_1 і, відповідно до статті 1 Указу Президента
України «Про дадаткові заходи щодо соціального захисту суддів» від 10.07.1995 року № 584/95,
звільнений від сплати
прибуткового податку.

Постановою
Корольовського районного суду м. Житомира від 19 грудня 200
6 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Державної судової
адміністрації України на користь ОСОБА_1 6836,12
грн. грошової компенсації замість сум утриманого податку з доходів

фізичних осіб.
Зобов'язано Головне управління Державного казначейства України при Міністерстві
фінансів України провести видатки з Державного бюджету для проведення

відповідної виплати. В задоволенні позову до

територіального
управління ДСА України в Житомирській області
відмовлено за безпідставністю.

У поданій апеляційній скарзі ДСА
України просить

скасувати постанову суду
першої інстанції та
ухвалити нове судове рішення
про відмову у
задоволенні позову,
посилаючись на порушення судом
норм матеріального' та процесуального права
та на невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Апеляційна
скарга підлягає до часткового задоволення з
таких підстав.

Позивач працює
ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Житомира і, відповідно до ст.1
Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо соціального захисту
суддів'' від 10 липня 1995 року № 584/95,
звільнений від сплати прибуткового
податку.

Статтею 3
п.2,3 та
статтею 11
Закону
України "Про статус суддів", статтями
126,130 Конституції України визначено гарантії незалежності суддів, згідно
яких держава забезпечує фінансування та
належні умови для функціонування судів
та діяльності суддів
як складову конституційних гарантій
їх незалежності і
недоторканості. Всі державні органи, установи та
організації, органи місцевого самоврядування, громадяни та
їх об'єднання зобов'язані поважати незалежність судових органів і
не посягати на
неї. Гарантії незалежності суддів, включаючи заходи їх
правового захисту,
матеріального і соціального забезпечення, передбачені законом, поширюються на
всіх суддів України
і не можуть бути скасовані
чи знижені іншими
нормативними актами України і
Автономної Республіки Крим.

Як зазначено в п.7 рішення Конституційного Суду України
від 1 грудня 2004 року по справі про зупинення дії або обмеження пільг,
компенсацій і гарантій /справа № 1-27/2004/ норми про матеріальне і побутове
забезпечення суддів, їх соціальний захист не можуть бути скасовані чи знижені
без відповідної компенсації. Надання суддям пільг, компенсацій і гарантій не
може ставитися у залежність від бюджетного
фінансування.

У зв'язку з набранням чинності з 1 січня 2004 року Закону України "Про податок з
фізичних осіб", який передбачає лише соціальні пільги по сплаті вказаного податку, протягом 2004 -2005 pp. при виплаті позивачу заробітної плати з з останньої був утриманий прибутковий
податок у розмірі 6836,12грн. (а.с. 4-5) . '

В
результаті справляння податку з доходів фізичних осіб, в 2004 році сума
нарахованої заробітної плати за місяць після сплати вказаного податку у
позивача стала нижчою ніж розмір середньомісячної заробітної плати, нарахованої суддям
за четвертий квартал
2003 року.

Відповідно до пп.22.2
і 22.7 статті 22 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб", статті 48, п.4 4 статті 8 0 Закону України
"Про державний бюджет України на 2004
рік" /які застосовуються по аналогії щодо механізму виплати
компенсації/ та розпорядження
Кабінету Міністрів України "Про деякі питання оплати праці суддів"
від 20 січня 2004 року № 22-

р -
дозволено головам судів загальної юрисдикції здійснювати у 2004 році

компенсаційні
виплати суддям, пов'язані зі справлянням податку по Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб".

Виплата грошової компенсації повинна здійснюватись за
рахунок бюджетних призначень на оплату праці, передбачених у Державному бюджеті
України на утримання органів судової влади. Податок з доходів фізичних осіб,
утриманий з заробітної плати суддів, не повинен перераховуватися на єдиний
казначейський рахунок державного
бюджету.

Джерелом виплати грошової компенсації суддям є нарахована
сума податку з доходів фізичних осіб, утриманого із заробітної плати суддів,
яка повинна залишатися в розпорядженні відповідної судової установи для
здійснення рівноцінної та повної компенсації сум податку з
доходів фізичних осіб.

Розмір належної позивачу грошової компенсації сум податку
з доходів фізичних осіб за 2004
рік визначений ТУ ДСА України в Житомирській області і становить: 2380,31 грн.

Оскільки вказана компенсація за 2004 рік позивачу
виплачена не була, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про
обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення компенсації
за цей рік.

Разом з цим, стягуючи компенсацію за 2005 рік, суд не
звернув увагу на те, що компенсаційні виплати на 2005 рік названим вище розпорядження КМУ не передбачалися,
тому рішення суду підлягає зміні, а сума стягнення - зменшенню з 6836,12 грн. до 2380,31
грн.

Керуючись ст.
ст. 195, 196,
198, 201, 205,
207 КАС
України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу Державної судової адміністрації
України задовольнити частково.

Постанову
Корольовського районного суду м. Житомира від
19 грудня 2006
року змінити, зменшивши
суму стягнутої на користь ОСОБА_1 грошової компенсації з 6836,12
грн. до 2380,31 грн.

У решті рішення
залишити без зміни.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця
з дня її
проголошення