Справа № 2-а-24/2007р.
Суддя: Андріянов О.В.
Дата ухвалення: 2007-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-24 2007 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2007 року. Світловодський міськрайсуд Кіровоградської області, в складі:

- головуючий суддя - Андріянов О.В.

При секретарі

Суботніцькій О.А.

З участю:

- позивач - ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому
засіданні, в суду
м. Світловодська справу
за адміністративним позовом:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н.; проживає:АДРЕСА_1, до

Подорожненської сільської ради
народних депутатів Світловодського району Кіровоградської області; 27522. с. Подорожнє. Світловодського району. Кіровоградської області, вул. Мира. 15

про скасування рішень суб'єкта владних повноважень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до суб'єкта владних
повноважень. Просить суд скасувати рішення Подорожненської сільської ради
народних депутатів НОМЕР_1 від
24.10.1995 року, як таке, що
суперечить законодавству.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що
рішенням сесії Подорожненської сільської
ради НОМЕР_1 від
24.10.1995 року
його обмежили в праві землекористування. Зазначеним
рішенням був зменшений розмір земельної ділянки його садиби на 0,10 га. Про зазначене він дізнався в
жовтні 1995
року. Звертався постійно з вимогами лише до сільської
ради, проте до суду за захистом порушених прав він жодного разу не звертався.
Вважає, що строк позовної давності ним пропущений не був.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Голова
Подорожненської сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи за
відсутністю представника відповідача,
позовні вимоги не визнає, просить застувати позовну давність, а у позові з цих підстав
відмовити.

В судовому засіданні було встановлено, що рішенням
Подорожненської сільської ради НОМЕР_1 від 24.10.1995 року у позивача був зменшений розмір земельної ділянки садиби на 0,10

га., що
належить позивачеві, та яка розташована в АДРЕСА_1, з підстав того, що, в 1987 році, коли здійснювався розподіл земельних
ділянок, не були враховані інтереси суміжного землекористувача. Зазначене
суперечить вимогами ст. 27
ЗК України (1991 p.).

Те, що у позивача фактично було у користуванні з 1986
до 1990 року земельна ділянка площею,0,25 га підтверджується довідкою сільської ради НОМЕР_2
від 23.10.2006 p.;

Позивач неодноразово звертався до суб'єкта владних повноважень за захистом

порушених прав, що підтверджується відповідними
рішеннями ради (а/с № 5. 10. 12,); актом

від 09.04.1996
p., складеного за заявою
позивача; відповіддю сільського голови № 10 від

05.02.2003 р. |

Крім цього, в акті від 09.04.1996 року йдеться також прo те,
що розмежування спірної земельної ділянки було
здійснено за спільною згодою обох користувачів.

Статтею 27
ЗК УРСР ( 1991 р.) передбачені випадки
та підстави щодо припинення права
користування земельною ділянкою. Як слідує з матеріалів справи, у суб'єкта
владних повноважень не було підстав
для прийняття рішення щодо припинення права користування часткою
земельної ділянки позивача з наведених рішенні ради підстав, а тому, дії
суб'єкта владних повноважень щодо прийняття рішення стосовно зменшення земельної
ділянки позивача є протиправними.

Статтею 99 КАС України, який набрав чинності з 01.09.2005
р. встановлено, що адміністративний позов може бути поданий до суду в межах строку звернення, встановленого КАС
України або іншим законодавством. Для звернення за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний строк позовної давності.

Діючим на час порушення права цивільним законодавством встановлювався трирічний строк позовної давності, що було
передбачено ст. 71 ЦК УРСР.

Як було встановлено у судовому засіданні, позивач дізнався про порушення
свого права в жовтні 1995
року. В суд за захистом своїх прав він
не звертався.

Згідно ст.100 КАС України пропущення строку звернення до суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову,
якщо на цьому наполягає, одна із сторін. Від відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності, а
тому, у позові повинно бути відмовлено виходячи з наведених підстав.

Враховуючи те, що на позивача розповсюджуються пільги,
встановлені для ветеранів ВВВ у відповідності до ст. 4
Декрету КМ України „Про державне
мито", судові витрати по справі повинні бути
компенсовані за рахунок Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст.:
94, 99, 100, 158-163, 185-186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити в зв'язку із пропуском
строків позовної давності.

Судові витрати по справі покласти на державу.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до
адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який
ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої
інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,
а в разі складення постанови у повному обсязі -з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції

подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення надруковане суддею у нарадчій кімнаті і є
оригіналом.