Справа № 22а-458/07
Суддя: М'ясоєдова Т.М.
Дата ухвалення: 2007-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді
Берзіньш B.C.,

суддів
М'ясоєдової Т.М., Дралло І.Г.,
при секретарі Дермоян Т.Ю., з участю:
представника відповідача Штехбарт
Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі адміністративну справу за апеляційною скаргою Прокурора АР Крим на постанову Центрального
районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 12 вересня
2006 року та окрему ухвалу того ж суду від 12 вересня 2006 року по
адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури АР
Крим про визнання неправомірною бездіяльності посадових осіб,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся
до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірною бездіяльності
Прокуратури АР Крим та її посадових осіб Літвін О.В. та Панова І. Позовні
вимоги мотивовані тим, що він направив до відповідача 28.03.2005 року і 13.05.2005 року заяви про порушення кримінальних
справ відносно суддів Ялтинського міського суду АРК та Апеляційного суду
АРК за фактом зловживання службовим становищем, однак вказані заяви
відповідачем у встановленому законом порядку розглянуті не були, що змусило
його звернутися до суду з відповідним позовом.

Постановою
Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 12 вересня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.
Визнана неправомірною бездіяльність Прокуратури АРК, пов'язана з
нерозгляданням заяв ОСОБА_1 від 28.03.2005 року і 13.05.2005 року про порушення
кримінальних справ відносно суддів Ялтинського міського суду АРК і суддів Апеляційного суду АРК за фактом зловживання службовим
становищем. Зобов'язано Прокуратуру АРК розглянути заяви ОСОБА_1 від
28.03.2005 року і 13.05.2005 року про порушення кримінальних справ відносно
суддів Ялтинського міського суду АРК та Апеляційного суду АРК за фактом
зловживання службовим становищем.

Окремою ухвалою
того ж суду від 12 вересня 2006 року доведено до відома Прокурора АРК про грубі
порушення вимог суду щодо ненадання матеріалів при розгляді адміністративного
позову ОСОБА_1 до Прокуратури АРК про визнання неправомірною бездіяльності
посадових осіб Прокуратури АРК, а також про факт неявки представника
Прокуратури АРК у судове засідання, призначене на 16 годину 12.09.2006 року.

Не погодившись з
вказаною постановою і окремою ухвалою суду, Прокурор АРК подав апеляційну
скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції
від 12.09.2006 року та окремої ухвали від 12 вересня 2006 року як
необґрунтованих, постановлених з порушенням норм матеріального і процесуального
права з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що постанову прийнято без участі представника
відповідача, і той не був зобов'язаний надавати відповідні матеріали для
розгляду справи, оскільки відповідні запити відповідач не отримував, крім того,
органи прокуратури не здійснюють нагляд за судовою діяльністю і підстави для
прийняття рішення відповідно до ст. 97 КПК України відсутні.

Справа
№ 22а-458/07 Головуючий
суду першої інстанції Михайлов В.Є.

Доповідач М'ясоєдоваТ.М.

Заслухавши доповідь судді
- доповідача, пояснення представника

відповідача Штехбарт Д.В., дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги відповідача, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 195 Кодексу
адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної
скарги в разі встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які
призвели до неправильного вирішення справи.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання
неправомірною бездіяльності Прокуратури АР Крим,
пов'язаної з не розгляданням його заяв про порушення кримінальних справ, суд
першої інстанції виходив з того, що відповідачем заяви ОСОБА_1 не були
розглянуті відповідно до вимог чинного законодавства.

З такими висновками місцевого суду погоджується
колегія суддів, оскільки вважає їх обґрунтованими і заснованими на законі.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному
право на оскарження в суді рішення, дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових
і службових осіб.

Як вбачається з матеріалів справи 28.03.2005 року та 13.05.2005 року до Прокуратури АР Крим ОСОБА_1 надіслав поштою заяви
про порушення кримінальних справ відносно суддів Ялтинського міського суду та
Апеляційного суду АР Крим за фактом зловживання службовим становищем.

08.04.2005 року начальником відділу представництва
інтересів громадян у судах Прокуратури АР Крим Літвін О.В. заявнику була надана
відповідь, що перевірка доводів звернення не відноситься до компетенції органів
прокуратури, оскільки вони не здійснюють
нагляд за судовою діяльністю (а.с. 47). 06.06.2005 року начальник слідчого відділу Прокуратури АР Крим Панов І. повідомив ОСОБА_1 про те, що подана ним заява розглянута. В заяві не наведені ніякі поводи та
підстави, передбачені статтею 94 КПК України, для перевірки і прийняття рішення
в порядку, передбаченому ст. 97 КПК України (а.с. 48).

Заявнику було повідомлено, що його заяви надіслані
до Апеляційного суду АР Крим, для розгляду.

Відповідно до положень ст. 97 КПК України прокурор,
слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані приймати заяви і повідомлення про
вчинені або підготовлювані злочини, в тому числі і в справах, які не підлягають
їх віданню.

По заяві або повідомленню про злочин прокурор,
слідчий, орган дізнання або суддя зобов'язані не пізніше триденного
строку прийняти одне з таких рішень: порушити кримінальну справу; відмовити в порушенні кримінальної справи; 3) направити
заяву або повідомлення за належністю.

У зв'язку з тим, що відповідач та його
представники не надали суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про
те, що заяви ОСОБА_1 від 28.03.2005 року і 13.05.2005 року були розглянуті з додержанням вимог чинного законодавства,
суд дійшов правильного висновку про
обґрунтованість позовних вимог позивача і їх задоволення в повному
обсязі.

Зроблені судом першої інстанції висновки
відповідають матеріалам справи, дійсним обставинам і вимогам закону.

Додаткових доказів, які б спростовували
правильність висновків суду першої інстанції відповідачем і його
представником не надано.

Сторона, а також третя особа в адміністративній
справі можуть брати участь в адміністративному процесі згідно ч.
1 ст. 56 КАС України особисто і (або)
через представника.

Представники беруть участь в адміністративному процесі на підставі договору
або закону (ч. 3 ст. 56 КАС України).

Положеннями ч. 2 ст. 57 наведеного кодексу передбачено, що судді,
прокурори, слідчі не можуть бути представниками в суді, крім випадків, коли
вони діють як представники відповідних органів, що є стороною або третьою
особою у справі, чи як законні представники сторони чи третьої особи.

Як слідує із матеріалів справи у розгляді цієї справи в якості
представників Прокуратури АР Крим приймали участь посадові особи прокуратури:
Віховська Т.В., Штехбарт Д.В., Маньков В.А., Старков В.О. (а.с. 30, 35, 40, 57).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 187 КАС України 16.08.2006
року в суді першої інстанції інтереси Прокуратури АР Крим представляв старший
прокурор відділу Старков
В.О., в присутності якого була оголошена перерва в судовому
засіданні до 16 години 12.09.2006 року у зв'язку з витребуванням із Прокуратури
АР Крим матеріалів по заявам ОСОБА_1 від 28.03.2005 року та 13.05.2005 року
(а.с. 57-59).

Про слухання справи 12.09.2006 року сторони, в тому числі Старков В.О., були повідомлені
особисто (а.с. 61).

Вручення повістки представникові особи, яка бере
участь у справі вважається також врученням повістки і цій особі згідно з положеннями ч. 10
ст. 35 КАС України.

Те, що працівник прокуратури Старков
В.О. був допущений до участі у справі в якості представника відповідача свідчить
про допущене судом першої інстанції порушення наведених норм чинного законодавства
при розгляді цієї справи, але доказів про те, що внаслідок цього, була прийнята
незаконна постанова апелянтом та його представником не надано.

Також не доведено апелянтом та його представником, що відсутність у
судовому засіданні 12.09.2006 року представника Прокуратури АР Крим з належною
довіреністю вплинуло на законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови.

Наведене не є згідно вимог ст. 204 Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
оскаржуваної постанови з направленням справи на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи.

Прийнята судом першої інстанції постанова за змістом відповідає вимогам
статей 161, 163 КАС України, постановлена з
дотриманням норм матеріального та процесуального права і правових
підстав для її скасування з прийняттям нової постанови про задоволення позовних
вимог не встановлено.

Викладені в
апеляційній скарзі прокурора доводи не спростовують висновків суду.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами скарги щодо скасування окремої ухвали місцевого суду від 12.09.2006
року, як необґрунтованої з наступних підстав.

Вимогами частин 1 та 2 статті 166 КАС України передбачено, що суд, виявивши
під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і
направити її відповідним суб'єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо
усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Про вжиті заходи суд
повідомляється не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали. У
разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для
розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи
бездіяльність яких визнаються протиправними.

Постановляючи окрему ухвалу, місцевий суд не
зазначив в ній які конкретно вимоги закону і ким з посадових осіб
Прокуратури АР Крим порушені.

Посилання місцевого суду на те, що неявка представника Прокуратури АР Крим
в судове засідання призначене на 12.09.2006 року та ненадання ним перевірочних
матеріалів за заявами ОСОБА_1 призвели до тяганини безпідставні, оскільки
незважаючи на ці обставини, суд вирішив позов заявника по суті.

При витребуванні з Прокуратури АР Крим матеріалів перевірки по заявам
ОСОБА_1 від 28.03. та 13.05.2005 року суд першої інстанції не врахував, що з
відповідей робітників Прокуратури АР Крим на а.с. 47, 48 вбачається, що вказані
заяви з доданими до них матеріалами буди направлені до Апеляційного суду АР
Крим, тому і надати їх відповідач не мав можливості.

За таких обставин
окрема ухвала суду не може вважатися
законною і обґрунтованою і тому підлягає скасуванню.

Також колегією суддів приймається до уваги той факт, що
на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції відносно судді
Ялтинського міського суду Шумова В.В. за заявою ОСОБА_1 Прокуратурою АР Крим
винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи (наглядове
провадження по скарзі ОСОБА_1 №05-10318/05).

Виходячи з наведеного, керуючись статтями 195, 198, 200, 204, 205 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Прокурора АР Крим задовольнити частково.

Постанову Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 12 вересня 2006 року залишити без змін. Окрему ухвалу цього ж суду від
12 вересня 2006 року скасувати.

Постанова
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку у Вищий адміністративний суд України у місячний строк.