Справа № 2"а"-247/07
Суддя: Проценко О.І.
Дата ухвалення: 2007-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
Справа №2 „а"-247/07 Кат.39
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

24 січня 2007 року
Ленінський районний суд
м. Севастополя в
складі: головуючого -
судді
Проценко О.І.

при секретарях - Дерепаско Л.В., Приходько К.С., Дусь Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
зала суду в місті Севастополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до
військової частини А 2355
про стягнення суми несплаченого грошового забезпечення, недоплаченої надбавки
за вислугу років та відшкодування моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до відповідача військової частини А 2355 про стягнення
недоплати грошового забезпечення за один рік в розмірі 490 грн. 56 коп.., грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при
звільненні з військової служби за 11
діб в розмірі 214 грн. 83 коп., затрати на
відправку рекомендованої кореспонденції на ім'я командира військової частини А 2355 в сумі 6 грн. 72 коп. та
моральної шкоди в розмірі ЗОООгрн.

Свої вимоги
позивач мотивує тим, що вона була звільнена з військової служби ІНФОРМАЦІЯ_1року,
однак повний розрахунок з нею було проведено лише ІНФОРМАЦІЯ_2 року. При
звільненні з військової служби в грошовому атестаті була вказана надбавка за
безперервну військову службу в розмірі 70 відсотків, хоча фактично вона
отримувала 65 відсотків. Таким чином, за рік їй було недоплачено 490 грн. 56 коп. Крім того,
в зв'язку з несвоєчасним розрахунком їй приходилося кожен день до ІНФОРМАЦІЯ_2 року прибувати
до військової частини, де з 9
ранку до 18 години
вечора чекати розрахунок, тому вона вважає, що військова частини повинна
оплатити їй фактично відпрацьований час за 11 діб до моменту повного розрахунку в сумі 214 грн. 83 коп. Також вона
направляла рекомендованим листом заяву командиру військової частини, про
виплату заборгованості, на яку було витрачено 6 грн. 72
коп., які вона також просить стягнути з військової частини. Своїми діями,
пов'язаними з затримкою розрахунку, командування частини нанесло їй моральну
шкоду, яку вона оцінює в розмірі 3000
грн. і просить
стягнути з військової
частини.

Представник
відповідача ОСОБА_2, позовні вимоги
не визнав у повному обсязі та пояснив, що надбавка за безперервну службу
виплачувалася відповідно до наказу Міністра оборони України. На день звільнення
в касі не було грошей на виплату вихідної допомоги ОСОБА_1, однак було зроблено заявку до фінансового
органу на грошові кошті, які були потрібні для розрахунку з позивачем. Вимоги
про стягнення компенсації за 11 днів за несвоєчасний розрахунок, вважав не
заснованими на законі, а тому не підлягаючими задоволенню, у зв'язку з тим, що
будь якої моральної шкоди з вини військової частині позивачу спричинено не
було, вважав не підлягаючими задоволенню і вимоги щодо
відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку
про відмову в
задоволенні позову, при
цьому керується наступним.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивача наказом командира військової частини А 2355 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року НОМЕР_1, було виключено
зі списків особового складу за п.п.
"г" п.63 Положення (у
зв'язку із скороченням штатів -
у разі неможливості використання на службі у зв'язку зі скороченням штатів
або проведенням організаційних заходів)
з ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Указом
Президента України №389 від 5 травня 2003 року „Про
надбавки військовослужбовцям
Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ

України, Державного комітету у
справах охорони державного кордону та Управління державної охорони України за
безперервну службу" Міністру оборони України надано право встановлювати
військовослужбовцям Збройних Сил України, які мають стаж служби понад 20 років, щомісячну
надбавку за безперервну службу до 70
відсотків. Порядок і умови виплати зазначеної надбавки визначаються Міністром
Оборони України.

Згідно пункту 1.2 Інструкції про
порядок та умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу у
Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 26 травня 2003 року № 149, виплата вказаної
надбавки проводиться з розрахунку до 70
відсотків до грошового
забезпечення, при наявності
стажу військової служби
понад 20
років.

Пунктом 2.3 вказаної
Інструкції передбачено, що надбавка виплачується за місцем штатної служби за
минулий місяць, одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.
Пункт 2.4 вказаної
Інструкції передбачає, що виплата надбавки за безперервну військову службу
здійснюється в межах фонду грошового
забезпечення, затвердженого в
кошторисах військової частини.

Відповідно до
телеграми Міністра оборони України НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_5 року встановлена
виплата щомісячної надбавки за безперервну службу при
наявності стажу понад 20
років в розмірі
65 відсотків.

Посилання позивача на те, що в грошовому атестаті йому занесено, що на

момент звільнення він отримував щомісячну грошову надбавку за безперервну

службу в розмірі 70 відсотків,
суд приймає до уваги, однак згідно

розпорядження Міністра оборони України №НР 146/1/11/641 особам, які

звільняються з військової служби для нарахування пенсії та вихідної
допомоги

дана надбавка виплачується в граничних розмірах, передбачених Указом

Президента України №389 від 5
травня 2003 року „Про надбавки

військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства
внутрішніх справ України, Державного комітету у справах охорони державного
кордону та управління державної охорони
України за безперервну
службу".

Таким чином,
нарахування позивачу до звільнення надбавки в розмірі 65 відсотків зроблено
на підставі діючого
законодавства.

Вимоги позивача
про стягнення грошового забезпечення за час з моменту звільнення до моменту
повного розрахунку на підставі Кодексу Законів про працю України також не
підлягають задоволенню, як такі що не засновані на законі, відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24 грудня 1999 року „Про
практику застосування судами законодавства про оплату праці" передбачені
законодавством про оплату праці норми її оплати і порядок вирішення спорів про
останню не поширюються на військовослужбовців та прирівняних до них осіб, крім
того суд приймає до уваги ті обставини, що діючим законодавством визначений
порядок фінансування військових формувань, відповідно до якого, одразу після
подання позивачем рапорту про звільнення, ІНФОРМАЦІЯ_3
року до фінансового-економічного управління була направлена телеграма про
перерахування коштів для виплати допомоги при звільненні ОСОБА_1 (арк.с.59), але кошті
надійшли лише ІНФОРМАЦІЯ_4
року у той же день до державного казначейства булла направлена заявка про
отримання коштів готівкою (арк.с.60),
яки ІНФОРМАЦІЯ_4
року були отримані позивачем, що підтверджується копією раздаточної
відомості (арк.с.61).

У зв'язку з
викладеним та з урахуванням того, що відповідно до ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини,
суд дійшов до висновку, що відповідач діяв правомірно, на підстави вимог
діючого законодавства, а тому підстав для задоволення вимог у частині стягнення
суми у відшкодування моральної шкоди суд не вбачає, а тому ці вимоги не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.94 КАС України підлягають стягненню з відповідача на користь
позивача судові витрати пов'язані з розглядом справи, перелік яких визначений у
ст.87 КАС
України, витрати позивача, пов'язані з направленням на ім' я командира
військової частини поштової кореспонденції в сумі 6 грн. 72 коп., не є
судовими витратами, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі
п.1.2 „Інструкції про порядок та умови виплати щомісячної надбавки за
безперервну військову службу у Збройних Силах України", затвердженої наказом
Міністра оборони України від 26
травня 2003 року № 14 9, Указу Президента України
№ 389
від 5
травня 2003 року „Про
надбавки

військовослужбовцям Збройних Сил
України, Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету у справах
охорони державного кордону та управління державної охорони України за
безперервну службу", п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року „Про
практику застосування судами законодавства про оплату праці", керуючись
ст.ст. 6,7,48,69,71,94,158,160,163,167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до військової частини А 2355
про стягнення суми несплаченого грошового забезпечення, недоплаченої
надбавки за вислугу
років та відшкодування
моральної шкоди - відмовити.

Постанову
може бути оскаржено
в Апеляційний суд
міста Севастополя.

Заяву про
апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга на
постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя - підпис

Копія вірна: