Справа № 22а-90/2007р.
Суддя: Денисенко Т.С.
Дата ухвалення: 2007-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а- 90/ 2007 р. Головуючий у 1 інстанції: Трофимова Д. А.
Суддя-доповідач: Денисенко Т. С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"31" січня 2007 року М.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у
складі:

головуючого Денисенко Т.С.

суддів: Коваленко А.І.

Каракуші К.В.

при секретарі БабенкоТ.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на постанову Шевченківського районного суду
М.Запоріжжя від 10 листопада 2006 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державного департаменту України з питань
виконання покарань в Запорізькій області про визнання протиправними дій
суб'єкту владних повноважень та про здійснення перерахунку
призначеної пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним
позовом! до

Управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань в Запорізькій

області про визнання протиправними дій
суб'єкту владних повноважень та про здійснення

перерахунку призначеної пенсії.

У позові зазначав, що він проходив службу у
Запорізькому слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань в Запорізькій області (далі - УДДУ), де знаходився на фінансовому забезпеченні.

З 02.08.2005 року наказом начальника УДДУ
№НОМЕР_1 на підставі п.65, підпункту "б" Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України він був
звільнений через хворобу зі служби у відставку.

Під час проходження служби позивач
отримував грошове забезпечення, яке виплачувалось
йому у відповідності до Інструкції про порядок застосування нормативно-правових актів з питань грошового забезпечення осіб
рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи, яка
затверджена наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань
від 18.10.2004
року №203. Зазначене грошове забезпечення складалось з окладів грошового забезпечення
та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати,
премії, одноразові й щомісячні винагороди, матеріальна допомога та
грошова допомога при звільненні).

2

Відповідно до положень вищезазначеної Інструкції, 12.08.2006 року начальником слідчого ізолятору був виданий наказ НОМЕР_2, згідно якого ОСОБА_1 була встановлена премія у
розмірі 33,3% грошового
забезпечення.

ОСОБА_1 вказував, що строк його вислуги років у календарному обчисленні склав 19 років 09 місяців 01 день, що у пільговому обчисленні
складає 23 роки 00 місяців 01 день. У зв'язку з чим, він направив
свої документи до пенсійної групи відповідача і йому була призначена пенсія за вислугу років. Проте, в порушення вимог Закону
України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" пенсія
позивачу була обчислена без врахування премії, яка
була призначена йому та виплачена в серпні 2005 року. Як пояснив відповідач ОСОБА_1 зазначена премія була призначена та виплачена у
серпні 2005 року і не повинна враховуватись при обчисленні
пенсії, оскільки наказ про її встановлення позивачу був складений
після звільнення останнього.

Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_1 просив суд протиправними-і незаконними дії Управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань в Запорізькій області з
02.08.2005 року щодо призначення йому пенсії за вислугу років без врахування щомісячної премії у розмірі 33,3% грошового
забезпечення. Зобов'язати відповідача здійснити з
02.08.2005 року перерахунок призначеної йому пенсії за вислугу років, врахувавши до грошового утримання з якого здійснюється
розрахунок цієї пенсії, щомісячну премію у розмірі
33,3 % грошового забезпечення.

Постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10 листопада 2006 року у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі на зазначену постанову суду, ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального
права, просить постанову суду скасувати, ухвалити нову про задоволення його позову.

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2, заперечення представника відповідача Костюк И.О., дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.200 КАС
України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення
з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходив службу у Запорізькому слідчому
ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання
покарань в Запорізькій області. З 02.08.2005 року він звільнений зі служби у
відставку через хворобу за наказом начальника УДДУ №НОМЕР_1 на
підставі пп. "б" п.65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх
справ України.

У зв'язку зі звільненням ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років у розмірі 1035 грн. З 5 коп. Пенсія обчислена
відповідачем з розміру грошового забезпечення, які він одержав
перед звільненням, тобто - до 02.08.2005 року.

Такий розрахунок відповідає ст. 43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" в редакції від 15.06.2004 року та
п.6 постанови KM України "Про порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ та членам їх сімей".

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що
до розміру грошового забезпечення для обчислення
пенсії необхідно включити і щомісячну
премію в розмірі 33,3% грошового

3

забезпечення, не ґрунтуються на вимогах Закону, оскільки ця премія була
нарахована і виплачена після його звільнення - 12.08.2005року.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку про відмову у задоволенні вимог
позивача про визнання протиправними дій відповідача при обчисленні
пенсії позивачу та про здійснення перерахунку пенсії.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи і постановив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права. Підстав для його скасування колегія суддів
не вбачає.

Керуючись ст.ст.198,200,205,206 КАС України, колегія судів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 залишити без

задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від
10
листопада 2006 року по цій справі залишити без змін.

і

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду протягом одного місяця