Справа № 22-а-83/07
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2007-06-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
______________________________________________________________
Справа
№ 22-а-83/07
Категорія - визнання рішення Головуючий 1 інстанції - Педяш С.І. сільської ради неправомірним Доповідач - Мельнікова Л.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2007 року судова колегія Харківського апеляційного адміністративного
суду

у складі: головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів: - Сіренко
О.І., Григорова А.М.

при секретарі - Спесивцевій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у
місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Пирятинського районного
суду Полтавської області від 05 січня 2006 року за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірним рішення сесії
Теплівської сільської ради та його скасуванні,
-

В с т а н о в и л а:

У березня 2005 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою, якою просив визнати рішення Х1У
сесії четвертого скликання Теплівської сільської ради Пирятинського району
Полтавської області про визнання його таким, що по своїм морально-діловим та
професійним якостям не відповідає займаній ІНФОРМАЦІЯ_1 Теплівської амбулаторії
неправомірним та зобов'язати Теплівську сільську раду Пирятинського району
Полтавської області відмінити його.

При цьому ОСОБА_1 вказував на те, що з початку його
роботи у нього склались напружені відносини з головою сільської ради та
заступником ІНФОРМАЦІЯ_1 Пирятинської центральної районної лікарні, якими
неодноразово ініціювалися перевірки роботи очолюваної ним амбулаторії.

Вважає, що оскаржуване рішення прийняте Теплівської сільської радою Пирятинського
району Полтавської області з перевищенням повноважень, тому що у ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування» встановлено вичерпний перелік питань, які
можуть бути винесені на розгляд сесії і в цьому переліку відсутнє питання про
доцільність чи недоцільність перебування на ІНФОРМАЦІЯ_1 амбулаторії. Посилки у рішенні на п. б ст. 29
та на п. 10 ст. 42 вищезгаданого Закону України вважає безпідставними.

Постановою Пирятинського районного суду Харківської області від 05 січня
2006 року у задоволенні вимог по скарзі
ОСОБА_1 відмовлено з тих підстав, що оскаржуване рішення Х1У сесією четвертого
скликання Теплівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області
прийнято в межах повноважень сільської ради, регламентованих Законом України
«Про місцеве самоврядування».

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду від 05 січня
2006 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на
порушення норм матеріального права, просить постанову суду скасувати та
прийняту нову постанову, якою задовольнити його вимоги.

Вимоги своєї апеляційної скарги та доводи, наведені в її
обґрунтування в засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав.

Представник Теплівської сільської ради Пирятинського
району Полтавської області - голова сільради Семенов В.М. в засіданні суду
апеляційної інстанції, як і в своїх письмових запереченнях проти апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу не необґрунтованою та такою, що не підлягає
задоволенню.

Заслухавши доповідь судді Харківського апеляційного
адміністративного суду, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені в скарзі доводи,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова Пирятинського районного суду Полтавської
області від 05 січня 2006 року скасуванню, з наступних підстав.

Як вибачається з матеріалів справи,
на ІНФОРМАЦІЯ_1 Теплівської лікарняної амбулаторії ОСОБА_1 працював з 13 серпня 2003 року.

З кінця 2003 року, протягом 2004
року між позивачем ОСОБА_1 та
працівниками амбулаторії, головою Теплівської сільської ради Семеновим
В.М., мешканцями села почали виникати непорозуміння.

На адресу голови Теплівської сільської ради, виконкому
Теплівської сільської ради надходили скарги жителів територіальної громади.

12 жовтня 2004 року до голови Теплівської сільської ради
Семенова В.М. звернулись працівники Теплівської лікарської амбулаторії денного
стаціонару з проханням, посилаючись на наявність нездорової та нервозної
обстановки, яка склалась у колективі з приходом ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1, вжити
кардинальних заходів щодо стабілізації ситуації та збереження трудового
колективу.

Колективне звернення працівників Теплівської лікарської
амбулаторії денного стаціонару було внесено до порядку денного роботи Х1У сесії
1У скликання Теплівської сільської ради Пирятинського району Полтавської
області, якої одноголосно 24 січня 2005 року було прийняте рішення про визнання
ІНФОРМАЦІЯ_1 Теплівської лікарняної амбулаторії
ОСОБА_1 таким, що по своїм морально-діловим та професійним якостям не
відповідає займаній посаді.

Відмовляючи у задоволенні позову у цій частині позовних
вимог суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи рішення відповідач діяв
на підставі у межах повноважень
які, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в
Україні».

З такими висновками суду колегія суддів погодитися не
може.

За змістом п. З ст. 2 КАС України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підстав, у
межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Як вибачається з ч.ч. 1 та 2 ст. 9 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», - члени територіальної громади мають право
ініціювати розгляд у раді (в порядку місцевої ініціативи) будь-якого питання,
віднесеного до відання місцевого самоврядування. Порядок внесення місцевої
ініціативи на розгляд ради визначається представницьким органом місцевого
самоврядування або статутом територіальної громади.

Згідно ч. 1 ст. 10 цього Закону, - сільські ради є
органом місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду та
здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого
самоврядування, визначені конституцією України, цим Законом та іншими законами.

Повноваження сільських рад визначені ст.ст. 25, 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні»,
зміст яких не передбачає компетенції сільської ради щодо оцінки
морально-ділових та професійних якостей ІНФОРМАЦІЯ_1 лікарської амбулаторії,
яка знаходиться у комунальній власності територіальної громади,

Відповідно до п.п. 1.2 розділу 1 Положення про порядок
проведення атестації лікарів, затвердженого наказом Міністерства охорони
здоров'я України за № 359 від 19 грудня 1997 року з наступними доповненнями,
- визначення рівня професійної підготовки
лікарів, оцінка трудової діяльності, можливості подальшого використання
спеціалістів, підвищення їх кваліфікації є основним завданням атестації лікаря.

Посилання суду
першої інстанції на ст.ст. 29, 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні» щодо обґрунтування компетентності дій сільської ради при розгляді
колективного звернення сесією ради, судова колегія вважає неправильною,
оскільки вищевказані статті регламентують діяльність виконавчих органів
селищних рад.

Згідно ч. 3 ст. 195 Кодексу адміністративного
судочинства, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не
були заявлені в суді першої інстанції.

Звертаючись до суду у березні 2005 року ОСОБА_1 зміст
вимог своєї скарги виклав наступним чином - «визнати рішення п'ятнадцятої сесії
четвертого скликання Теплівської сільської ради Пирятинського району про
визнання мене таким, що по своїм морально-діловим та професійним якостям не
відповідаю займаній ІНФОРМАЦІЯ_1 Теплівської лікарської амбулаторії
неправомірними та зобов'язати відмінити його».

Відповідно до положень ст. 103 ЦПК України у редакції
Закону від 1963 року, який діяв під час
звернення ОСОБА_1 до суду, та, відповідно до положень ст. 51 Кодексу
адміністративного судочинства України, ОСОБА_1 не був позбавлений права змінити
підставу або предмет своїх вимог.

Проте, як це вбачається з матеріалів справи, та, зокрема,
з протоколу й журналів судового засідання,
в судовому засіданні 08 квітня 2005 року (а.с. 28-33), в судових засіданнях 16 грудня 2005 року (а.с. 137) та
05 січня 2006 року (а.с. 142-143)
ОСОБА_1 не звертався до суду з заявою, у відповідність до положень п. 7,
ч. 2 та ч. 1 ст. 137 ЦПК України у редакції Закону, який діяв під час звернення ОСОБА_1 до суду, та, відповідно
до положень ч. 1 ст. 105 та ч. 4 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства
України, про зміну своїх вимог.

Питання про розгляд вимог ОСОБА_1 з урахуванням зміни ним
свої вимог до Теплівської сільської ради судами першої інстанції не
вирішувалось.

Виходячи з положень ст.ст. 25, 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні», до
виключної компетенції сільської ради віднесено скасування актів виконавчих
органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам
законодавства, рішенням ради, прийнятим у межах її повноважень, але до
повноважень сільської ради не віднесено право скасовувати рішення, які прийнято
попередніми сесіями цієї ради.

Отже, колегія суду вважає, що Теплівська сільська рада
Пирятинського району Полтавської області не має повноважень щодо скасування
рішення Х1У сесії четвертого скликання Теплівської сільської ради Пирятинського
району Полтавської області і в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у даній
частині слід відмовити.

Пунктом 7 Розділу VII Прикінцевих
та перехідних положень Кодексі адміністративного судочинства України
передбачено, що - після набрання чинності цим Кодексом заяви і скарги у
справах, що виникають з адміністративно-правових відносин (глави 29-32 і 36
Цивільного процесуального кодексу України 1963
року), що віднесені цим Кодексом до адміністративної юрисдикції, подані
і не розглянуті до набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства
України, розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного
судочинства України, пропущення строку звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено що пропущення строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови у задоволені адміністративного позову за умови, якщо на
цьому наполягає одна із сторін.

Відповідна заява від представника органу, дія якого
оскаржуються ОСОБА_1, до суду не надійшла.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 160, ст.ст.
100 ч. 1, 195, 196, 198, 202, 205, 207. п. 7 Прикінцевих та перехідних положень
Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Пирятинського районного суду
Харківської області від 05 січня 2006 року за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірним рішення сесії
Теплівської сільської ради та його скасуванні - скасувати.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково:

Визнати рішення Х1У сесії четвертого
скликання Теплівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області
про визнання його таким, що по своїм морально-діловим та професійним якостям не
відповідає займаній ІНФОРМАЦІЯ_1 Теплівської амбулаторії неправомірним.

В
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання Теплівської сільської ради
Пирятинського району Полтавської області відмінити рішення Х1У сесії четвертого скликання
Теплівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про
визнання його таким, що по своїм морально-діловим та професійним якостям не
відповідає займаній ІНФОРМАЦІЯ_1 Теплівської амбулаторії - відмовити, залишивши
апеляційну скаргу ОСОБА_1 в цієї частині без задоволення.

Постанова
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця.

Головуючий суддя:
Мельнікова Л.В.

Судді:
Сіренко О.І.

Григоров А.М.

Повний
текст постанови виготовлено 18 червня 2007 року.