Справа № 22-а-26/2007р.
Суддя: Бойчук І.В.
Дата ухвалення: 2007-01-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2007 року м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області
в складі:

головуючого Бойчука І.В.,

суддів Мелінишин
Г.П., Шишка А.І.,

секретаря Шпилик В.В.,

з участю:
сторін: представника
управління ПФУ в м. Івано-

Франківську; ОСОБА_1 та її представника

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м.
Івано-Франківську на постанову Івано-Франківського міського суду від 02
листопада 2006 року, -

встановила:

Постановою
Івано-Франківського міського суду від 02 листопада 2006 року задоволено
адміністративний позов ОСОБА_1 до управління ПФУ в м. Івано-Франківську про
перерахунок пенсії державного службовця.

Визнано недійсним розпорядження
управління ПФУ в м. Івано-Франківську від 16.08.2006 року про призначенння
ОСОБА_1 пенсії. Зобов"язано
відповідача зробити перерахунок пенсії з 04.05.2006 року з урахуванням 40%
надбавок за вислугу років, повернувши недооплачену у зв"язку з цим суму та
при черговому нарахуванні пенсії врахувати надбавку за вислугу років позивачки
в розмірі 40% до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг.

В апеляційній
скарзі УПФУ в м. Івано-Франківську вказала, що позивачка не може претендувати
на надбавку за вислугу років у розмірі 40% посадового окладу, оскільки вона має стаж на державній службі всього 10
років, а не понад 25 років, що б давало право на надбавку за вислугу
років відповідно до Закону України „Про державну службу".

Постановою
Кабінету Міністрів України №1013 від 12.09.97р. „Про Порядок виплати винагороди
за вислугу років посадовим особам органів державної податкової служби, які мають спеціальні звання"
передбачено, що до стажу роботи, який дає право на одержання винагороди
за вислугу років, включається час роботи в органах державної податкової служби.

Оскільки стаж
роботи ОСОБА_1 на державній службі становить 10 років 1 місяць, тому надбавка
за вислугу років, включена в заробіток для обчислення пенсії становить 20%
посадового окладу і їй пенсію нараховано правильно.

Дії працівників управління є правомірними.

Просить
постанову скасувати, ухваливши нову, якою у задоволенні вимог ОСОБА_1
відмовити.

Справа № 22-а-26/2007р. Головуючий у 1
інстанції Перегінець Л.В.

Категорія Доповідач
БойчукІ.В.

В засіданні
апеляційного суду представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги і
просив її задовольнити.

ОСОБА_1 і її представник доводів апеляційної скарги не визнали і
пояснили, що постанова суду є правомірною. Надбавка за вислугу років їй повинна
враховуватися при нарахуванні пенсії в розмірі 40 відсотків.

Вислухавши
доповідь судді, пояснення апелянта, позивачки та її представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 наказом
ДПІ м. Івано-Франківська від 03.05.2006 року була звільнена з роботи у
зв"язку з виходом на пенсію по досягненні пенсійного віку. Стаж її роботи
на державній службі становив 10 років 1 місяць 11 днів, а загальний трудовий
стаж-10 років 7 місяців 20 днів.

Згідно довідки
ДПІ про заробітну плату державного службовця ОСОБА_1 від 03.08.2006 року
вбачається, що позивачці враховувалася до зарплати доплата за вислугу років у
розмірі 40% до посадового окладу і саме з цієї суми стягувалися страхові
внески.

Згідно п.3
Постанови КМУ від 31.05.2000р. №865 „Про деякі питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення пенсії..." посадовий оклад, надбавка за
ранг або кваліфікаційні класи, класний чин або спеціальні звання, вислугу років
при визначенні пенсії відповідно до законів враховується у розмірах, що
виплачуються на день звільнення з роботи.

Згідно трудової
книжки позивачки вбачається, що до роботи в ДПІ м. Івано-Франківська вона
працювала на посадах, що відносяться до Постанови КМУ №1013 від
12.09.1997р..Тобто за цих умов вона мала право на включення до заробітку, з
якого визначається пенсія, саме такого розміру надбавки.

Посилання апелянта на неправильне застосування судом норм матеріального
права, не заслуговують на увагу і суд доводам дав належну оцінку
в постанові.

Колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції постановлено рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування з
мотивів наведених у скарзі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 200, 205, 206 КАС України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську залишити без
задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду від 02 листопада
2006 року без змін.

Ухвала набирає
законної сили з часу її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом місяця.