Справа № 22-а-240/2007року
Суддя: Кісь П.В.
Дата ухвалення: 2007-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 22-а-240 / 2007 року Категорія - про перерахунок стажу роботи
Головуючий 1 інстанції - Майстрёнко О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 січня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Кіся П.В.,

суддів - Малійської C.M Кругової
С.С., при секретарі - Соколовій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Харкові справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України
в Московському районі м. Харкова на рішення
Московського районного суду м. Харкова від 22.11.2006 р. по справі за
адміністративним позовом Прокурора Московського району м. Харкова в інтересах
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м. Харкова, третя особа - Управління соціального захисту
населення та праці в Московському районі м. Харкова про перерахунок стажу, що
надає право на отримання трудової пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній
скарзі відповідач просить скасувати рішення Московського районного суду м.
Харкова від 22.11.2006 р. та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1.

Рішенням
Московського районного суду м. Харкова від 22.11.2006р. позов Прокурора
Московського району м. Харкова в інтересах ОСОБА_1 задоволений.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова посилається на порушення судом норм
процесуального права, а саме ст. 158 КАС України щодо викладення
судового рішення у формі рішення, а не постанови.

Вказує, що судом порушено і норми матеріального права, вимоги Постанови KM України № 637 від 12.08.1993 року,
Типового положення про комісії для розгляду питань, пов'язаних із встановленням статусу учасника війни відповідно до Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,
затвердженного наказом Міністерства соціального захисту населення України
НОМЕР_1.

Зауважує, що судом не доведені обставини, що мають значення для справи, які
суд першої інстанції вважає встановленими.

Звертає увагу, що факт роботи ОСОБА_1 в період з 1941 - 1943 року може бути
підтверджений показаннями свідків за наявності не менше двох свідків, які
досягли 14-річного віку, у разі відсутності документів про стаж заявника з
поважних причин, за наявності документів свідків про свою роботу за час,
стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

2

Посилається , що поважні причини відсутності документів в довідці ТОВ
«Прибережне» НОМЕР_2 не вказані, що в протоколі опитування свідків
від 25.04.1994 року не зазначені документи свідків. ОСОБА_2, який є одним із двох свідків, що підтверджують роботу
заявника, у період з 1941 року по 1943 рік не досяг 14-річного віку, а
тому його свідчення не можуть прийматися до уваги. Наполягає на тому, що
фактично представники відповідача і третьої особи
заперечували проти того, що ОСОБА_1 дійсно працював в період з 1941 року по 1949 рік в колгоспі «Червоний
партизан», і рішення комісії про встановлення стажу при виконкомі (протокол від
25.04.1994 року) не підтверджує роботи ОСОБА_1 з 1941 року по 1943 рік.

Позовні вимоги прокурор обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 з 1941 року по 1949
рік працював у колгоспі „Червоний партизан" Ольгінського району Приморського
краю. На підтвердження свого стажу ОСОБА_1 надав довідку про відсутність документів, що підтверджують його роботу в
колгоспі і протоколи допиту свідків,
які підтвердили стаж його роботи протягом 1941-1949 років.

Але , незважаючи
на це, звернувшись у 1994 році до управління пенсійного
фонду йому зарахували до стажу лише час роботи з 1943 року по 1949 рік,
посилаючись на те, що зарахуванню підлягає лише стаж роботи з моменту як виповнилося
ОСОБА_1 14 років.

Прокурор вважає, що період роботи з 1941 року по 1943 рік повинен бути зарахований до трудового стажу позивача на підставі
абзацу 2 пункту 17 Порядку підтвердження наявного трудового
стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній,
затвердженого постановою KM України від 12.08.93 року № 637.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона не підлягає
задоволенню.

Постановлюючи
рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в 1994 році комісією по встановленню стажу при виконкомі Московської ради
народних депутатів м.Харкова на підставі заяви ОСОБА_1 від 25.04.94
року, довідки ТОВ „Прибережне" - правонаступника колгоспу „Червоний
партизан" НОМЕР_2 і показань двох
свідків був зарахований період з 20.10.43 року по 09.05.45 року до стажу роботи
ОСОБА_1 в подвійному розмірі. Період з 1941 року по 1943 рік не був
зарахований, оскільки на той період ОСОБА_1
не виповнилося 14 років. З рішення комісії по встановленню стажу при
виконкомі (протокол від 25.04.94 року) вбачається, що ОСОБА_1 працював в колгоспі „Червоний партизан" з
1941 по 1949 рік (а.с. 12 зворот)

За таких
обставин , суд першої інстанції правильно дійшов висновку про

задоволення позову.

З таким
висновком суду, судова колегія погоджується з наступних підстав.

Згідно довідки товариства „Прибережне" Ольгинського р-ну

Приморського
краю архівні документи колгоспу „Червоний партизан" за 1941-1949 роки не
збереглися (зворот а.с. 13).

3

Як вбачається з
протоколів допиту два свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили
факт, що працювали разом з позивачем з 1941 року по 1949. рік в колгоспі
«Червоний партизан» Ольгінського р-ну Приморського краю (зворот а.с.11).

Згідно п.17
Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою KM України від 12 серпня 1993 року №
637 зі змінами і доповненнями ;

- За відсутності документів про наявний, стаж
роботи та неможливості

їх
одержання у зв'язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями,

катастрофами
або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає

право на
трудову пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох

свідків,
які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві,

в установі,
організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

- В такому ж
порядку показаннями свідків підтверджується час роботи

громадян
із числа національних меншин, примусово виселених з місць

постійного
проживання в 30-40 роки, а також час роботи в колгоспі до 1965

року у
випадках, коли неможливо одержати документи про наявний

стаж роботи,
незалежно від причин відсутності необхідних документів.

Згідно ст.59
Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота, незалежно від віку в роки
Великої Вітчизняної війни зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Виходячи з вимог
вищезазначенних норм матеріального права , судова колегія вважає, що оскільки
позивач ставить питання про зарахування до трудового стажу період роботи в
колгоспі з 1941 по 1943 роки, тобто до 1965 року і згідно довідки товариства
„Прибережне" Ольгинського р-ну Приморського краю архівні документи
колгоспу „Червоний партизан" за 1941-1949 роки не збереглися , то
незалежно від причин втрати документів позовна заява про зарахування в подвійному
розмірі періоду роботи в колгоспі до 1965 року на підставі пояснень свідків
підлягає задоволенню .

Відповідно до
ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд першої
інстанції правильно встановив обставини по справі і дав належну оцінку наданим сторонами доказам, але при цьому порушив норму процесуального
права ч.1 ст. 158 КАС України .

Згідно ч.1 ст.
158 КАС України суд вирішивши спір по суті ухвалює постанову.

Як свідчать
матеріали справи, суд першої інстанції вирішивши спір по суті, ухвалив замість
постанови - рішення суду.

Згідно п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставою для
скасування судового рішення та ухвалення нового є порушення норм процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, оскільки справу по суті вирішено правильно, рішення суду скасуванню не підлягає
незважаючи на те, що воно постановлено з порушенням норми процесуального
права.

Інші доводи
апеляційної скарги не є суттєвими, і не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм

4

матеріального права, які
призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи.

Апелянт будь яких доказів, які б спростовували висновки
суду - не надав.

Посилання апелянта на решту нормативних актів, в тому числі постанови KM України і Типове положення про комісії для розгляду
питань, пов'язаних із встановленням статусу учасника війни - є необгрунтованим,
оскільки позивач не ставить питання про
встановлення статусу учасника війни, а ці нормативні документи регламентують
саме це питання. Крім цього, позивач звернувся з заявою про зарахування до
стажу роботи ще в 1994 році, коли вказані нормативні акти не існували. Типове
положення... було введено в дію з 1996 року.

Керуючись ст.
195, 196, п.1 ч.1 ст.198, 200,
202, п.1, ч.1 ст.205, 206, 212 КАС України , колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.
Харкова - відхилити.

Рішення
Московського районного суду м. Харкова від 22.11.2006 р.-залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення.

На ухвалу
апеляційного суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання нею
законної сили.