Справа № 22-а-28\07
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2007-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №22-а- 2807 Головуючий суддя 1
інстанції:Коваленко О.В.
Суддя - Доповідач: Подобайло З.Г.
Ухвала

Іменем України

17.05.2007 року

м. Харків

Судова колегія
Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді
- Сіренко О.І.

Суддів -
Подобайло З.Г.

- Мельникової Л.В.

за участю секретаря судового засідання - Спесивцевої О.В.

та осіб, які беруть участь у справі:

представник позивача -

представник відповідача -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в м. Суми на постанову
господарського суду Сумської області від 19.02.2007 року по справі № АС 17/50-07

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції в м. Суми

про визнання недійсними актів

встановила :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про скасувати повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м.
Суми НОМЕР_1, НОМЕР_2.; НОМЕР_3;
НОМЕР_4;НОМЕР_5.; НОМЕР_6.

Постановою
господарського суду Сумської області від 19.02.2007 року по справі № АС
17/50-07 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції в м. Суми про визнання недійсними податкових повідомлень- рішень
Державної податкової інспекції в м. Суми НОМЕР_7.; НОМЕР_8; НОМЕР_9; НОМЕР_10.;
НОМЕР_11; 0НОМЕР_12 позовні вимоги
задоволено повністю.

Державна податкова інспекція в м. Суми звернулась із
апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм процесуального права,
а саме ст. 157 КАС України, так як провадження по даній справі за позовом ПП
ОСОБА_1 до ДПІ в м. Суми про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень
ДПІ в м. Суми повинно було бути закритим у відповідності до и. 4 ч. 1 ст. 157
КАС України, оскільки такий самий спір вже розглядався між тими самими
сторонами та постанова по справі № АС 17/663-06 вже набрала законної сили, і
просить судове рішення скасувати та
прийняти нове рішення, яким закрити провадження по даній справі.

В апеляційній скарзі скаржник обґрунтовує свої вимоги
тим, що на підставі направлення НОМЕР_13 старшим державним податковим

ревізором-інспектором управління оподаткування фізичних
осіб Державної податкової інспекції в м. Суми Борисенко Т. С. була проведена
позапланова документальна перевірка фінансово - господарської діяльності з
питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету
податків, зборів (обов'язкових платежів) суб'єктом підприємницької діяльності -
фізичною особою ОСОБА_1 за період з 06.04.2004р. по 31.12.2004 року (акт
перевірки НОМЕР_14).

Позаплановою документальною перевіркою дотримання вимог
податкового

законодавства підприємцем ОСОБА_1 встановлено заниження
чистого доходу за 2004 рік у сумі 82 123,54 грн. в результаті завищення валових
витрат на суму 82123,54 грн. Валові витрати, задекларовані ПП ОСОБА_1 слід
вважати такими, що не підтверджені первинними документами та не пов'язані з
його фінансово - господарською діяльністю і включені до декларації про доходи
безпідставно. Документально встановлено: валовий дохід складається з сум,
отриманих на розрахунковий рахунок за реалізований товар та виконані роботи, що
підтверджується даними банківської установи про рух грошових коштів та
первинними документами приватного підприємця, наданими на документальну
перевірку згідно опису, а також книгою обліку продажу товарів (робіт, послуг),
зареєстрованою в ДПІ в м. Суми НОМЕР_15, валові витрати складаються з сум,
сплачених за придбання товарів, що підтверджується первинними документами
(податкові накладні, товарні накладні, довіреності) та книгою обліку придбання
товарів (робіт, послуг), зареєстрованою в ДПІ в м. Суми НОМЕР_16. У зв'язку з
чим, ПП ОСОБА_1 донараховано податку з доходів фізичних осіб за 2004 рік у сумі
10 676,06 грн.

Також під час проведення перевірки встановлено, що ПП
ОСОБА_1 не вів обліку доходів та витрат за встановленою формою, чим порушив
п.п. а) п. 19.1 ст. 19 Закону України "Про податок з доходів фізичних
осіб" № 889-ІУ від 22.05.03 року із змінами і доповненнями.

Документальною перевіркою правильності визначення сум
податку на додану вартість встановлено завищення податкового кредиту за липень
2004 року на суму 8842,00 грн. Ця сума податку ПП ОСОБА_1 віднесена до
податкового кредиту на підставі податкової накладної НОМЕР_17, виписаної ПП
«Курара», за надані послуги по виконанню капітального ремонту комбінату
громадського харчування СНАУ на загальну суму 53 052,83 грн., в тому числі
податок на додану вартість 8 842,14 грн. Ця вартість послуг не пов'язана з
фінансово - господарською діяльністю ПП ОСОБА_1, неправомірно включена
приватним підприємцем до складу валових витрат.

Аналогічне завищення податкового кредиту встановлено
перевіркою за грудень 2004 року у сумі 7582, 56 грн. Ця сума податку
підприємцем віднесена до податкового кредиту на підставі податкових накладних
від 16 грудня 2004 року НОМЕР_18, НОМЕР_19, НОМЕР_20, виписаних ПП
"Курара", за надані послуги по модернізації та реконструкції
локальної комп'ютерної мережі головного корпусу СНАУ на загальну суму 45 495,42
грн., в тому числі податок на додану вартість 7582,56 грн. Як встановлено
перевіркою, ця вартість послуг не пов'язана з фінансово - господарською
діяльністю ПП ОСОБА_1 та неправомірно включена ним до складу валових витрат.

ДПІ в м. Суми на підставі акту позапланової
документальної перевірки суб'єкта підприємницької діяльності (акт перевірки
НОМЕР_21) були прийняті податкові повідомлення-рішення НОМЕР_22, яким визначено
податкове зобов'язання з податку з доходів фізичних осіб (основний платіж) у
сумі 10 687,20 грн.,яке прийнято у зв'язку з
порушенням суб'єктом підприємницької

діяльності вимог ст. 13 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" таНОМЕР_23, яким визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість у сумі 24 638,00 грн. (основний платіж 16425,0 грн.
та штрафні санкції 8213,0 грн.), прийнято у зв'язку з
порушенням суб'єктом підприємницької діяльності вимог п.п.7.4.1 п. 7.4 та п.п.
7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від
03.04.1997 року № 168/97-ВР із змінами і доповненнями та у відповідності до
п.п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" застосовані штрафні санкції.

Виходячи з вищевикладеного, Державна додаткова інспекція
в м. Суми вважає, що податкові повідомлення - рішення, прийняті на підставі
акту позапланової документальної перевірки суб'єкта підприємницької діяльності
є законними та обґрунтованими.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу.

Представник позивача, проти доводів апеляційної скарги
заперечує, посилаючись на обставини викладені а запереченнях на апеляційну
скаргу, вважає постанову суду правомірною, просить її залишити без змін.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, пояснення представників сторін, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої
інстанції було встановлено, та підтверджено у суді апеляційної інстанції
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що, працівниками ДПІ в м.
Суми була проведена позапланова документальна перевірка своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів (обов'язкових
платежів) суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 за
період з 06.04.04 р. по 31.12.04 р., про що складено акт НОМЕР_24, яким
встановлено порушення позивачем пп..7.4.1 п.7.4.. пп.. 7.7.1 п.7.7. ст. 7
Закону України «Про податок на додану вартість» в результаті чого донараховано
податку на додану вартість за 2004 рік в сумі 16422 грн.; ст. 13 Декрету
Кабінету міністрів України «Про прибутковий податок з громадян», п. 7.1. ст. 7,
п. 22.3 ст.22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», в
результаті чого донараховано податку з доходів фізичних осіб за 2004 рік в сумі
10676 грн. 06 коп.; пп.. а п.19.1. ст. 19 Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб».

На підставі акту перевірки заступником начальника ДПІ в
м. Суми 06.04.2005 р. винесені податкові повідомлення-рішення НОМЕР_23, яким
визначено податкове зобов'язання в розмірі 24638 грн. 00 коп. (основний платіж
- 16425,00 грн., штрафні санкції -8213,00 грн.) та НОМЕР_25, яким визначено податкове зобов'язання в розмірі 10687,20 грн.

Не погоджуючись з рішеннями, винесеними відповідачем,
позивач, відповідно до Положення про порядок подання та розгляду скарг
платників податків органами державної податкової служби, неодноразово надсилав
скарги про скасування зазначених податкових повідомлень-рішень.

Рішенням ДПІ в м. Суми від 21.04.2005 р. первинна скарга
позивача залишена без задоволення.

Згідно рішень ДПА у Сумській області від 26.05.2005 р. та
рішення ДПА

України від 05.08.2005 р. вимоги позивача залишені без
задоволення.

10.10.2005 р. позивач отримав першу податкову вимогу
НОМЕР_26 на загальну суму податкового боргу 35 134 грн. 14 коп., з них: 26 939
грн. 23 коп. основного платежу та 8 193 грн. 91 коп. штрафних санкцій.

Відповідно до п.п. 7.2.4 п. 7.2 ст.7 Закону України
"Про податок на додану

вартість" право на нарахування податку на додану
вартість та складання податкових накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку у передбаченому Законом порядку, крім того
п. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 Закону про ПДВ, передбачено що зареєстровані платники
податку мають право нараховувати покупцю ПДВ, складати та видавати йому
податкову накладну. Також відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 статті 7 зазначеного
Закону податковий кредит звітного періоду складається із сум податків,
сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових
витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що
підлягають амортизації.

Згідно пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України "Про
податок на додану вартість"

датою виникнення права платника податку на податковий
кредит вважається дата

здійснення першої з подій: дата списання коштів з
банківського рахунку платника

податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки
відповідного рахунку

(товарного чека) - в разі розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток

або комерційних чеків; дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт

придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.7.2.6. Закону України "Про податок
на додану вартість"

підставою для нарахування податкового кредиту при
поставці товарів (послуг) за

готівку є належним чином оформлений товарний чек, інший
платіжний чи

розрахунковий документ, що підтверджує прийняття платежу
постачальником від

одержувача таких товарів (послуг), з визначенням
загальної суми такого платежу,

суми податку.

Як свідчать матеріали справи ,СПД-ФО ОСОБА_1 доведено, що
суми по спірних актах виконаних робіт, які включені ним до валових витрат,
включені його контрагентом до податкових зобов'язань, що підтверджується
квитанціями до приходних касових ордерів, виписаними його контрагентом, як це і
передбачено п.7.2.6. Закону України "Про податок на додану вартість".

Крім того, право позивача на податковий кредит
безпосередньо залежить від

того, чи мало право ПП «Курара» нараховувати їй ПДВ,
складати

і видавати податкову накладну.

На дату проведення операцій і дату видачі податкових
накладних ПП«Курара» перебувало на податковому обліку як платник ПДВ.

Згідно ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку
підприємств»

передбачено, що валові витрати виробництва та обігу (далі
- валові витрати), це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості
товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності, крім
того п. 5.11 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»,
закріплено, що установлення додаткових обмежень щодо віднесення витрат до
складу валових витрат платника податку, крім тих, що зазначені у цьому Законі,
не дозволяється. Жодною нормою зазначеного закону не передбачено, посилання на
обов'язковість дотримання форми при підписанні актів здачі-прийняття виконаних
робіт.

Також ст. 13 Декрету Кабінету міністрів України «Про
прибутковий податок з

громадян» визначено: оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та
натуральній формі) і документально підтвердженими витратами, безпосередньо
пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені
документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні
остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою
інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та
Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву.
До складу витрат, безпосередньо пов'язаних з одержанням доходів, належать
витрати, які включаються до складу валових витрат виробництва (обігу) або
підлягають амортизації згідно з Законом України "Про оподаткування
прибутку підприємств". Не належать до складу валових витрат будь-які
витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку. Акти здачі - прийняття виконаних робіт, не є
документами податкового обліку.

Згідно матеріалів справи , витрати позивача по справі
підтверджені відповідними податковими накладними, квитанціями до прибуткових
касових ордерів, рахунками фактурами.

Відповідно до ч.2 ст. 72 КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень обов'язок
щодо доказування правомірності
свого рішення, дії
чи бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він
заперечує проти
адміністративного позову.

Судова колегія погоджується з думкою суду першої
інстанції про те, що відповідачем не доведено те, що документи, надані
позивачем, які підтверджують право податкового кредиту, є не достатніми та
такими, що викликають сумнів. Отже твердження відповідача повністю
спростовуються матеріалами справи та наданими позивачем доказами по справі.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що є
рішення суду яке набрало законної сили про той же предмет спору між тими ж
сторонами, судова колегія не приймає до уваги, оскільки згідно постанови
господарського суду Сумської області по справі АС 17/663-06 від 02.11.2006р., в
задоволенні позовних вимог було відмовлено, оскільки позивачем пропущено строк
звернення до адміністративного суду встановленого ст. 99 КАС України. В межах даної справи судом першої інстанції ,
за клопотанням позивача, визнано поважним
строк пропуску для звернення з адміністративним позовом , тому справа
була розглянута по суті позовних вимог.

Крім того, скаржник в скарзі посилається на те , що в
порушення ст. 158 КАС України Господарським судом Сумської області по справі №
АС17/50-07 за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень ДПІ в м. Суми, прийнято Рішення Іменем України
від 19.02.2007 року.

Судова колегія не приймає до уваги ці посилання скаржника
та зазначає , що 19.02.2007р. в судовому
засіданні за участю представників сторін Господарським судом Сумської області
по справі № АС17/50-07 за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1 про визнання
недійсними податкових повідомлень-рішень ДПІ в м. Суми відповідно до ст. 160
КАС України була проголошена вступна та резолютивна частина постанови, якою
позовні вимоги задоволено.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги є
помилковими.

За таких обставин суд першої
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції
погоджується повністю із висновком суду першої інстанції, так як обставини
справи встановлені правильно, докази досліджені вірно, відповідно рішення
ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, правова
оцінка обставинам у справі дана вірно, тому судове рішення не підлягає
скасуванню, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.
160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в м. Суми на постанову господарського суду Сумської
області від 19.02.2007 року по справі № АС-17/50-07 залишити без задоволення.

Постанову Господарського
суду Сумської області від 19.02.2007 року
по справі № АС-17/50-07 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з
моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом
місяця з дня набрання ухвалою законної сили, шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
Сіренко
О.І.

Судді
Подобайло З.Г.

Мельникова Л.В.