Справа № 22-а-233
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2007-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

5 лютого 2007 року. Колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Олексієнка М.М.,

суддів: Миніч Т.І.,

Худякова A.M.,

при секретарі
судового

засідання Ільницкий Т.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 листопада 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконкому Поліської сільської ради, Коростенської районної
державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання рішення про встановлення
піклування недійсним,

встановила:

У березні 2006 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до виконкому Поліської сільської ради, Коростенської районної державної
адміністрації, ОСОБА_2, в якому просив
скасувати рішення НОМЕР_1 опікунської ради при Поліській сільській раді
Коростенського району Житомирської області від 13.04.2005 року щодо встановлення піклувальницею ОСОБА_2 відносно
ОСОБА_3. Позивач вимоги обґрунтовував тим, що фактично він зі своєю сім'єю
утримує свого брата - ОСОБА_3, відповідачка ж оформила опікунство лише з тією
метою, щоб отримати більшу частку в спадковому майні, оскільки вона немає
реальної можливості доглядати хворого брата.

Постановою
Коростенського міськрайонного суду від 06.11
2006 року позов задоволено частково. Визнано нечинним розпорядження голови
Коростенської районної державної адміністрації НОМЕР_2 від 08.04.2005 року в
частині, що стосується призначення піклувальником ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3. В
решті вимог відмовлено за безпідставністю.

Справа №22-а-233 Головуючий у 1 інстанції Лешко C.M.

Категорія 11 Доповідач-суддя
Олексієнко М.М.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1, оскільки, на її переконання, воно є незаконним. При цьому апелянт зазначає,
що суд, при постановленні рішення вийшов за
межі позовних вимог, оскільки позивач просив скасувати рішення опікунської
ради, а суд визнав нечинним розпорядження голови Коростенської районної
державної адміністрації. Крім того, суд безпідставно, на думку апелянта, піддав
сумніву рішення опікунської ради стосовно нез'ясування місця проживання
ОСОБА_2, не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_4, як ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 вимоги викладені
в апеляційній скарзі підтримав. Представники Коростенської районної державної адміністрації та Поліської сільської ради
послались на розсуд суду.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.195 КАС України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.11
КАС України, суд розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до Кодексу адміністративного
судочинства, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі
позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Виходячи зі змісту позовної заяви (а.с.2-3), ОСОБА_1 подав позов, в якому просив скасувати рішення НОМЕР_1 опікунської ради при Поліській сільській
раді Коростенського району Житомирської області від 13 квітня 2005
року. Проте суд першої інстанції, в
порушенні вище наведеної статті, вийшов за межі позовних вимог, скасувавши розпорядження голови Коростенської районної
державної адміністрації за НОМЕР_2 від08.08.2005 року щодо призначення піклувальника над ОСОБА_3 його сестри -
ОСОБА_2, хоча про це позовні вимоги
не заявлялись.

Суд, в постанові, зазначив, що прокурор уточнив вимоги і просив скасувати не рішення опікунської ради, як
дорадчого органу, а розпорядження голови Коростенської районної
державної адміністрації, оскільки саме цим рішенням призначено піклувальника.
Однак, з таким висновком погодитись не можна. В даному випадку прокурор мав би
право, як то передбачено ч.1
ст.53 КАС України, пред'явити адміністративний позов, а
не уточнювати вимоги, оскільки це зовсім інший предмет спору.

Таким чином, постанова суду, в частині визнання нечинним розпорядження
голови Коростенської районної державної адміністрації за НОМЕР_2 від08.04.2005 року про призначення піклувальником над ОСОБА_1, є незаконною і підлягає скасуванню.

Що стосується висновку суду, яким відмовлено у скасуванні рішення НОМЕР_1 опікунської ради при Поліській сільській раді Коростенського району
Житомирської області від 13.04.2005
року, то тут теж допущено помилку.

Як вірно
зазначив суд в постанові, з посиланням на Правила опіки та піклування, затверджені
наказом Державного комітету у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти
України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та
соціальної політики України №34-166-131-88
від 26.05.1999 року, що
опікунська рада є дорадчим органом, його рішення не мають юридичної сили,
оскільки опікуна, піклувальника, згідно ст. ст. 60, 61 ЦК України, може, у відповідних
випадках, призначити чи то суд, чи то орган опіки та піклування, отже рішення опікунської ради не могло порушити
законні права позивача.

Окрім того,
виходячи зі змісту п.7 ч.1
ст.З КАС України, опікунська рада не відноситься до суб'єктів владних
повноважень, тому позов і був пред'явлений за правилами ЦПК України, а не КАС.
Суд і відкрив провадження, якраз, за правилами ЦПК, про що свідчить ухвала (a.c.l), a
оскільки рішення опікунської ради не могло порушити права позивача, то
провадження у справі слід закрити.

На підставі
наведеного, керуючись ст. ст. 196,
198, 203 205, 206 КАС України, судова колегія,

ухвалила:

Постанову
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 6 листопада 2006 року скасувати,
провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом
одного місяця після набрання законної сили.