Справа № 22-а-53/07
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2007-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа НОМЕР_3-а-53/07
Категорія: визнання угоди Головуючий
1 інстанції - Яризько В.О.
недійсною Суддя
доповідач - Мельнікова Л.В.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2007 року судова колегія Харківського апеляційного
адміністративного

суду

у
складі: головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів:
- Подобайло З.Г., Григорова А.М.

при
секретареві - Спесивцевої О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті
Харкові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі
міста Харкова на постанову господарського суду Харківської області від 28
жовтня 2005 року за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у
Московському районі міста Харкова до суб'єкта підприємницької діяльності фізичної
особи ОСОБА_1 та приватного підприємства «Дельта-2002» про визнання угоди
недійсною, -

Встановила:

У серпні 2005
року Державна податкова інспекція у Московському районі міста Харкова
звернулась до суду з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності фізичної
особи ОСОБА_1 та приватного підприємства «Дельта-2002» про визнання угод
купівлі-продажу, згідно якими відповідачка ОСОБА_1 у період з вересня 2003 року
по лютий 2004 року придбала у відповідача ПП «Дельта-2002» соняшник на загальну
суму 556.886,42 гр., у тому числі ПДВ - 92.814,40 гр., не дійсною та стягнення
з відповідача ПП «Дельта-2002» на користь
відповідачки ОСОБА_1 556.886,42 гр. та стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь
держави 556.886,42 гр.

Свої вимоги
мотивує тим, що угоди купівлі-продажу, згідно яким: відповідачка ОСОБА_1 придбала у відповідача ПП «Дельта-2002»
соняшник на загальну суму 556.886,42 гр., у тому числі ПДВ - 92.814,40
гр., укладені з метою, завідомо суперечною інтересам держави та суспільства за
наявності умислу у відповідача - ПП «Дельта-2002», оскільки установчі документи
останнього та свідоцтво про реєстрацію його платником ПДВ визнані недійсними у
судовому порядку.

Постановою
господарського суду Харківської області від 28 жовтня 2005 року за
адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Московському районі
міста Харкова до суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 та
приватного підприємства «Дельта-2002» про визнання угоди недійсною в
задоволенні позовних вимог Державної податкової інспекції у Московському районі
міста Харкова відмовлено.

Рішення суду
першої інстанції обґрунтовано тим, що позивачем суду не надані докази наявності
вини відповідачів, у відповідності до ст. 62 Конституції України, в ухиленні

1

від сплати податків, необґрунтованості
видання податкових накладних та порушення податкового законодавства з боку
відповідача ПП «Дельта-2002», також не надані докази наявності умислу сторін
угоди укласти її саме з метою, завідомо суперечною інтересам держави і
суспільства, докази наявності причинно-наслідкового зв'язку між визнанням
недійсними установчих документів та конкретними угодами про купівлю продаж
товарів та доказів того, що відповідач ПП «Дельта-2002» був виключений з
реєстру не тільки на час укладення та виконання спірної угоди, а і на час
розгляду справи. Крім того позивач посилається на норми закону - ст. 49 ЦК, в
редакції Закону від 18 липня 1963 року, які втратили чинність.

Не погоджуючись
з зазначеною постановою суду від 28 жовтня 2005 року у повному обсязі Державна
податкова інспекція у Московському районі міста Харкова звернулась з
апеляційною скаргою, якою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального закону просить скасувати вищезгадану постанову,
прийняти рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Апеляційну
скаргу обґрунтовує тим, що справа розглянута судом з порушенням правил
предметної підсудності - цей спір повинен розглядатися не у відповідність до
норм Кодексу адміністративного судочинства України, а у відповідність до вимог
Господарського процесуального кодексу України.

Як вважає
Державна податкова інспекція у Московському районі міста Харкова, - до угод,
укладених з метою суперечною інтересам держави і суспільства належать угоди,
які спрямовані на приховування фізичними та юридичними особами від
оподаткування, та доказами спрямованості умислу суб'єктів оспорюванних угод
можуть бути відомості про визнання недійсними в установленому чинним
законодавством порядку установчих (статутних) документів, наявності
звинувачувального вироку не потрібно. Доказом необґрунтованості виписування
податкових накладних та порушення податкового законодавства з боку відповідача
ПП «Дельта-2002», на думку Державної податкової інспекції у Московському районі
міста Харкова, є факт неподання до ДПІ Солом'янського району міста Києва
податкової звітності та рішення Солом'янського районного суду міста Києва від
02 квітня 2004 року про визнання недійсним статуту ПП «Дельта-2004», свідоцтва
про його державну реєстрацію платника ПДВ з моменту внесення до такого реєстру,
а також первинних бухгалтерських та інших фінансових документів з реквізитами
ПП «Дельта-2002». Розглядаючи питання про наявність чи відсутність у
відповідача ПП «Дельта-2202» цивільної правоздатності юридичної особи на час
укладання спірних угод суд вийшов за межі позову.

В засіданні суду
апеляційної інстанції представники Державної податкової інспекції у
Московському районі міста Харкова підтримали доводи та вимоги апеляційної
скарги.

В засідання суду
апеляційної інстанції відповідачка ОСОБА_1, представник відповідачки ОСОБА_1 та
представник відповідача ПП «Дельта-2002», не заявилися, хоча по час та місце
розгляду справи повідомлені належним чином.

Своїм
клопотанням представник відповідачки ОСОБА_1 просить розглянути справу за його
відсутності, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а
постанову суду - скасуванню, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Заслухавши
доповідь судді Харківського апеляційного адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи та перевіривши наведені в скаргах доводи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга Державної податкової інспекції у Московському
районі міста Харкова не підлягає задоволенню з наступних підстав.

2

Відповідно до п.
4, ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав
чинності з 01 вересня 2005 року, - компетенція адміністративних судів
поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках,
встановлених законом.

Відповідно до п.
6, розділу УП, Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України, - адміністративні справи, провадження в яких було відкрито
господарськими судами до початку діяльності відповідного адміністративного
суду, розглядаються і вирішуються цими судами відповідно до абзацу першого
цього пункту, тобто, - до початку діяльності окружних адміністративних судів
адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до
Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій
інстанції відповідні місцеві господарські суди за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України.

З урахуванням
вищевикладеного судова колегія вважає доводи апеляційної скарги про порушення
судом першої інстанції правил предметної підсудності такими, що не заслуговують
на увагу.

Судова колегія
вважає встановленим, що відповідач приватне підприємство „Дельта-2002"
було зареєстровано Солом'янською районною державною адміністрацією міста Києва
18 вересня 2002 року.

Як платник
податку дане підприємство перебувало на обліку в ДПІ у Солом'янському районі
міста Києва з 10 жовтня 2002 року та мало індивідуальний податковий номер
86. Підприємство зареєструвалось платником податку на додану вартість
та отримало відповідне свідоцтво та значилося в Єдиному Державному реєстрі підприємств
та організацій України.

Відповідачка
ОСОБА_1 зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності фізична особа
райвиконкомом Московського району міста Харкова 13 серпня 2003 року, з 22
серпня 2003 року знаходиться на обліку у ДПІ у Московському районі міста
Харкова та має свідоцтво платника ПДВ.

У період вересня
2003 року - лютого 2004 року між СПД ФО ОСОБА_1 та ПП „Дельта-2002" були
укладені договори купівлі-продажу соняшнику, а саме:

Усний договір
купівлі продажу соняшника_на загальну суму 285.354,14 грн., у тому числі, ПДВ -
47.559,02 грн.

Факт
прийому-передачі соняшника згідно з договором підтверджується податковою
накладною НОМЕР_1 від 13 вересня 2003 року, накладною НОМЕР_1 від 13 вересня
2003 року.

Розрахунок за
придбаний товар СПД ФО ОСОБА_1 здійснений готівковими коштами згідно квитанції
до прибуткового касового ордеру НОМЕР_1 від 13 вересня 2003 року на суму
285.354,14 гр.

Договір за
НОМЕР_2 від 23 вересня 2003 року згідно якого ПП "Дельта-2002"
продало, а СПД ФО ОСОБА_1 придбала соняшник на загальну суму 92.762,60 грн., у
тому числі, ПДВ - 5.460,43 грн.

Факт
прийому-передачі соняшника згідно з договором підтверджується податковою
накладною НОМЕР_2 від 26 вересня 2003 року, накладною НОМЕР_2 від 26 серпня
2003 року. Розрахунок за придбаний товар СПД ОСОБА_1 здійснений готівковими
коштами згідно квитанції до прибуткового касового ордеру НОМЕР_2 на суму
92.762,60 грн.

Договір б/н,
згідно якого ПП "Дельта-2002" продало, а СПД ФО ОСОБА_1 придбала
соняшник на загальну суму 105.479,60 грн., у тому числі, ПДВ - 17.579,93 грн.

Факт
прийому-передачі соняшника згідно з договором підтверджується податковою
накладною НОМЕР_3 від 25 вересня 2003
року, накладною НОМЕР_3 від 25 вересня 2003 року,

З

розрахунок за придбаний товар СПД
ОСОБА_1 здійснений готівковими коштами згідно квитанції до прибуткового
касового ордеру НОМЕР_3 без дати на суму 105.479,60 грн.

Договір НОМЕР_4 від 28 лютого 2004 року, згідно якого ПП
"Дельта-2002" продало, а СПД О ОСОБА_1 придбала соняшник на
загальну суму 73.290,08 грн., у тому числі, ПДВ -2.215,01 грн.

Факт
прийому-передачі соняшника згідно з договором підтверджується податковою
накладною НОМЕР_4 від 28 лютого 2004 року, накладною НОМЕР_4 від 28 лютого 2004
року, розрахунок за придбаний товар СПД ОСОБА_1 здійснений готівковими коштами
згідно квитанції до прибуткового касового
ордеру НОМЕР_4 від 28 лютого 2004р. на суму 73.290,08 грн.

Рішенням
Солом'янського районного суду міста Києва від 02 квітня 2004 року статут
приватного підприємства "Дельта-2002"., свідоцтво про його державну
реєстрацію платника ПДВ визнані недійсними з моменту внесення до реєстру
платників ПДВ, аналогічно -первинні бухгалтерські та інші
фінансово-господарські документи з реквізитами ПП „Дельта-2002".

Цим судовим
рішенням встановлено, що ПП „Дельта-2002" було зареєстровано особою, яка
не мала наміру здійснювати підприємницьку діяльність. Фактично підприємницька
діяльність ПП «Дельта-2002» проводилась невідомими особами.

Відповідно до п.
4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який вступив в
дію з 01 січня 2004 року, цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що
виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати
після набрання ним чинності.

Оскільки
правовідносини у період до 01 січня 2004 року між відповідачами виникли та
припинились (в зв'язку з виконанням спірної угоди) до набрання чинності новим
Цивільним кодексом України, визнано, що дані відносини регулюються Цивільним
кодексом УРСР.

Відповідно до
ст. 49 ЦК УРСР, недійсною є угода, укладена з метою, що суперечить інтересам
соціалістичної держави та суспільства.

Судова колегія
погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт визнання недійсними
установчих документів ПП «Дельта-2002», свідоцтва про його державну реєстрацію
та свідоцтва про його реєстрацію платника ПДВ з моменту внесення в реєстр
платників ПДВ, не є підставою для визнання угод, які мали місце між СПДФО
ОСОБА_2 та ПП «Дельта-2002» у 2003 році, недійсними з моменту їх укладання
відповідно до вимог ст. 49 ЦК України, оскільки, його контрагенти за договором
можуть нести відповідальність лише при наявності вини.

Наявність умислу
не може бути підтверджена лише рішенням районного суду про визнання установчих
документів однієї сторони договору недійсним та скасування державної
реєстрації, оскільки предметом дослідження у такій справі є зокрема,
відповідність установчих документів вимогам чинного законодавства, а не
наявність протиправного умислу при укладенні угод, що мали місце під час
підприємницької діяльності суб'єкта. '

Сам факт
скасування державної реєстрації підприємства не тягне за собою недійсність всіх
угод, укладених з моменту його державної реєстрації і до моменту виключення з
державного реєстру.

4

У відповідності
до ч. 2 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя
особа може посилатися на них у спорі як на достовірні.

Законодавством
України, діючим на час укладення оспорюваємих угод, на сторону

цивільно-правової
угоди не покладено обов'язку по перевірці відповідності діючому

законодавству
установчих документів іншого учасника правовідносин. На час укладення

цих угод
ПП «Дельта-2002» було зареєстровано у Єдиному державному реєстрі підприємств

і
організацій України. -

Ухилення однією
із сторін від сплати податків, після здійснення угоди відповідно до
законодавства України, не може бути підставою для визнання угоди недійсною, а
тягне за собою адміністративну та кримінальну відповідальність посадових осіб
суб'єкта підприємницької діяльності.

Несплата
податків дійсно є порушенням податкового законодавства, однак, несплата
податків однією із сторін за договором, чи сплата не в повному обсязі не є
беззаперечним підтвердженням наявності у відповідачів по адміністративному
позову при укладені та виконанні спірних угод мети на ухилення від сплати
податків.

Судова колегія
погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що твердження позивача
про порушення ПП «Дельта-2002» встановленого порядку здійснення підприємницької
діяльності, ухилення від сплати податків та наявності податкового боргу та
заподіяння державі шкоди не доведені.

Окрім того, з
01.01.2004 р. набрав чинності Цивільний кодекс України (далі ЦК України),
згідно з п.1 та п.2 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, - Цивільний
кодекс Української РСР від 18 липня 1963 року втратив чинність.

За змістом ч. 2
ст. 5 ЦК України, кодекс має зворотну дію у часі у випадках, коли він пом'якшує
або скасовує відповідальність особи.

Чинний ЦК
України не містить таких публічно-правових наслідків укладення недійсної угоди,
які були встановлені ст. 49 ЦК України в редакції 1963 року. Цим кодексом
скасована відповідальність у вигляді публічно-правової санкції - стягнення в
доход держави, одержаного однією чи обома сторонами за угодою, за укладення
угоди з метою, суперечною інтересам держави та суспільства.

Судова колегія
погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що застосування, при
вирішенні спору, публічно-правових санкцій, які були встановлені законом,
чинним на момент укладення угод, але відсутніх в ЦК України на момент прийняття
рішення про притягнення до відповідальності, неможливо.

З огляду на
наведене, судова колегія вважає, що підстав передбачених ст.ст. 201, 202
Кодексу адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судового
рішення та задоволення апеляційної скарги не вибачається.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 185, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

5

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у Московському районі міста Харкова на
постанову господарського суду Харківської області від 28 жовтня 2005 року за
адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Московському районі
міста Харкова до суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 та
приватного підприємства «Дельта-2002» про визнання угоди недійсною залишити без
задоволення, а постанову господарського суду Харківської області від 28 жовтня
2005 року - без змін.

Ухвала
апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Вищого Адміністративного Суду України протягом одного місяця.

Головуючий суддя - Л.В. Мельнікова

Судді -
З.Г. Подобайло

А.М. Григоров

Повний текст ухвали виготовлений 27 червня
2007 року.

6