Справа № 22-а-41/07
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2007-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий по 1-й інстанції: Олексіенко М.Ю.
Справа № 22-а-41
Доповідач: Олендер І.Я.
ряд.ст.зв. № 38
04 червня 2007 року.
Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду
головуючого-судді
суддів
при секретарі Поворознику
у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 березня
2007 року про закриття провадження у справі та скасування заходів забезпечення
адміністративного позову по справі № 2а-261/2007 р. за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Прокуратури Шевченківського району м. Львова, третя особа на стороні
позивача без самостійних вимог Брюховицька селищна Рада, про визнання
неправомірними дій по внесенню протесту від 12.02.2007 року,-
в с т а н о в и л а:
26 березня 2007 року Галицьким районним судом м. Львова
винесено ухвалу по справі № 2а-261/2007 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Прокуратури Шевченківського району м. Львова, третя особа на стороні позивача
без самостійних вимог Брюховицька селищна Рада про визнання неправомірними дій
по внесенню протесту від 12.02.2007 року, якою провадження в адміністративній
справі закрито.
ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив представник позивача ОСОБА_1
ОСОБА_2, який в поданій апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувана
ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального та
матеріального права, в зв'язку з чим просить ухвалу скасувати, а справу
направити для розгляду по суті в суд першої інстанції.

Як на
доводи, в своїй апеляційній скарзі представник позивача покликається на те, що
в порушення норм процесуального права, зокрема ч.1, ч.2 ст. 2, п.1 ч.1 ст. 3,
п.1 ч.1, ч.2 ст. 17 КАС України, суд першої інстанції не надав належної оцінки
обставинам справи та суті спору і помилково застосував п.1 ч.1 ст. 157 КАС
України, закривши провадження в справі та дійшов хибного висновку про
відсутність порушення прав позивача, не надав оцінки щодо наявності у позивача
законних інтересів і безпідставно закрив провадження в справі, а покликання
суду першої інстанції на існування іншого порядку звернення за захистом своїх
прав є безпідставним, таким що не ґрунтується на законі і суперечить завданням
адміністративного судочинства.

Представник
позивача в судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та просить її
задовольнити.

В свою
чергу представник відповідача - Прокуратури Шевченківського району м.Львова, в
судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в поданій апеляційній
скарзі та вважає, що ухвала прийнята з дотриманням норм як процесуального так і
матеріального права, вважає, що внесення протесту прокурором є його
процесуальним правом та така дія не може оскаржуватись в порядку
адміністративного судочинства. Крім того посилання позивача на порушення його
прав є голослівними та нічим не обґрунтованими. Просить апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача на підтримання
апеляційної скарги, заперечення на апеляційну скаргу представника відповідача,
перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що ухвалу суду слід скасувати з направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду справи.

Розглядаючи
спір та приймаючи оскаржувану ухвалу про закриття провадження у справі, суд
першої інстанції виходив з того, що в силу ст. 21 Закону України “Про
прокуратуру” внесення протесту є процесуальним правом прокурора і саме вище
вказаним законом передбачена процедура його внесення, порядок його розгляду та
оскарження, де оскарження його в порядку КАС України не передбачено. Крім того
судом зазначено, що в разі порушення прав позивача, як власника майна - існує
інший порядок звернення за його захистом.

Однак з
такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки
відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень,
крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно
до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді
рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових осіб.

З ст.
21 Закону України “Про прокуратуру” вбачається, що прокурору надано право
вносити протести на акти, що суперечать закону,
однак, не передбачено порядок оскарження його дій з приводу внесення такого.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 подав адміністративний позов на дії прокурора по внесенню протесту,
покликаючись на порушення ним закону, що регулює принесення такого протесту,
внаслідок задоволення якого буде порушено його права як власника майна.

Таким
чином ні Конституцією України, ні спеціальним законом - Законом України “Про
прокуратуру” не встановлено іншого, ніж в КАС України, порядку судового
провадження по оскарженню дій прокурора з приводу внесення протесту.

Крім
того, під вичерпний перелік публічно-правових справ, на які не поширюється
компетенція адміністративних судів, відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України,
справа з даного спору не підпадає.

Відповідно
до ч. 1 ст. 17 КАС України Компетенція
адміністративних судів поширюється на: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових
актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з
приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з
публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а
також спори, які виникають з приводу укладання та виконання адміністративних
договорів; 4) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках,
встановлених законом; 5) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим
процесом чи процесом референдуму.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 205, 206 КАС України,
колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2
задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 26 березня
2007 року про закриття провадження у справі та скасування заходів забезпечення
адміністративного позову по справі № 2а-261/2007 р. за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Прокуратури Шевченківського району м. Львова, третя особа на стороні
позивача без самостійних вимог Брюховицька селищна Рада про визнання
неправомірними дій по внесенню протесту від 12.02.2007 року - скасувати,
направивши справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця після проголошення.

Головуючий
суддя : І.Я.Олендер

Судді:
М.П.Кушнерик

М.А.Пліш