Справа № к-8758/06
Суддя: Кравченко О.О.
Дата ухвалення: 2007-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Колегія суддів
Вищого адміністративного
суду України в складі:
головуючого - судді Кравченко О.О.,
суддів Васильченко Н.В., Гончар Л.Ф.., Матолича С.В., Федорова М.О..
при секретарі - Кулеші А.О..
з участю представників позивача Михалко Т.В., відповідача Попової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Галактіон» на рішення господарського суду Донецької
області від 28 квітня 2005 р. та постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 4 липня 2005 р. у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Галактіон» до ДПІ у Київському районі міста
Донецька про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення -
Рішенням господарського суду Донецької
області від 28 квітня 2005 р., яке залишено без змін постановою Донецького
апеляційного господарського суду від 4 липня 2005 р. було відмовлено у
задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Галактіон»
про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення.

Судові рішення мотивовані
недоведеністю обставини реалізації позивачем туристичного продукту власного
виробництва та наявністю зобов'язання позивача застосовувати реєстратор
розрахункових операцій при продажу туристичного продукту.

Не погоджуючись з зазначеними
судовими рішеннями ТОВ «Галактіон» звернулося з касаційною скаргою, у якій
просить прийняті по справі судові рішення скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального права. Зокрема, скаржник стверджує, що відповідно до ст.9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не зобов'язаний застосовувати реєстратор,
оскільки здійснює прийняття коштів з оформленням прибуткового касового ордеру

Заслухавши доповідача,
представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин
справи та правильність їх юридичної оцінки судами
першої та апеляційної інстанцій, вивчивши доводи касаційної скарги, колегія
суддів підстав до її задоволення не знаходить.

Як вбачається із матеріалів
справи, предметом діяльності позивача є тур операторська діяльність -
організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та
надання туристичних послуг, посередницька діяльність із надання характерних та
супутних послуг.

Відповідно до ст.1 Закону України
«Про туризм» туристичний продукт - це попередньо розроблений комплекс
туристичних послуг, який поєднує не менш ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для
реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення,
послуги розміщення та інші туристичні
послуги, не пов'язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації
відвідувань об'єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної
продукції тощо); супутні туристичні послуги та товари - послуги та товари,
призначені для задоволення потреб споживача, надання та виробництво яких
несуттєво скоротиться без їх реалізації туристам; характерні туристичні послуги
та товари - послуги та товари, призначені для задоволення потреб споживачів,
надання та виробництво яких суттєво
скоротиться без їх реалізації туристам.

Стаття 5 цього Закону передбачає,
що суб'єктами, які здійснюють таабо забезпечують туристичну діяльність є: туристичні оператори ( далі туроператори) та туристичні агенти (далі -
тур агенти), діяльність яких здійснюється на підставі ліцензування.

Суб'єкт підприємницької
діяльності, який отримав ліцензію на тур операторську діяльність має виключне
право на надання послуг з оформленням документів для виїзду за межі України.
Туроператор може також здійснювати і тур агентську діяльність без отримання
ліцензії на неї.

Із матеріалів справи вбачається,
що позивач отримав ліцензію на тур операторську діяльність.

Наказом Державного комітету
України з питань регуляторної політики та підприємництва, Державного комітету
молодіжної політики, спорту і туризму України від 17.01.2001 р. № 762
затверджено ліцензійні умови провадження господарської діяльності з організації
іноземного, внутрішнього, зарубіжного туризму, екскурсійної діяльності ( далі
Ліцензійні умови), де в п.6.4 зазначено, що при реалізації послуг з розміщення
на території України, суб'єкти туристичної діяльності укладають договори із
суб'єктами колективних засобів розміщення, які повинні надавати копію
сертифіката відповідності готельних послуг та послуг харчування,
сервіс-характеристику засобу розміщення для використання її туроператором у
рекламі туристичних послуг.

Як вбачається із матеріалів
справи, позивач не має договорів із санаторієм «Чорномор'є». Договір із
вказаним санаторієм має приватне підприємство туроператор «Віза», з яким
позивач уклав договір про сумісне туристсько-екскурсійне обслуговування
клієнтів, із якого вбачається, що позивач здійснює посередницькі функції по
реалізації туристичного продукту туроператора «Віза» та його туристичних
послуг. Про те що позивач надає саме
посередницькі, а не власні туристичні послуги, свідчить ваучер, виданий
29.12.2004 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який мав бути пред'явлений у санаторії «Чорно
мор'є» по броні ТФ «Віза».

У пункті 10.2 розділу 10
Ліцензійних умов передбачено, що суб'єкти туристичної діяльності під час
організації надання туристичних послуг вітчизняним туристам в Україні повинні
оформляти такі туристичні документи: заявку туриста на бронювання туристичної
послуги, позивач надав до матеріалів
справи заявку на обслуговування з
посиланням на броню туроператора
«Віза»; лист бронювання - ненаданий; підтвердження засобу розміщення щодо
заброньованої туристичної послуги - не надано; договір між суб'єктом
туристичної діяльності і туристом з інформацією щодо розміщення, харчування,
переліку основних та додаткових послуг (при розміщенні в санаторно-оздоровчих закладах - перелік лікувально-оздоровчих
послуг), екскурсійного обслуговування - наданий позивачем договір переліченої
інформації не містить; страховий поліс - не надано; туристична путівка -
ваучер містить на посилання на надання послуг туроператором «Віза» ; документ
(корінець прибуткового касового ордера, квитанції, касового чека), що
підтверджує внесення туристом до каси суб'єкта туристичної діяльності вартості
туристичних послуг, обумовлених у договорі між туристом і суб'єктом туристичної діяльності - касовий чек не
наданий, прибутковий касовий ордер до
касової книги не внесений.

Дослідивши наявні у справі
докази, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано дійшли висновку про
правомірність застосування податковим органом до позивача податкового
повідомлення-рішення від 21.02.2005 р. НОМЕР_1 за порушення Закону «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду знаходить висновки судів такими, що відповідають обставинам справи, яким суд дав належну
юридичну оцінку, вірно застосував норми матеріального права до спірних
правовідносин.

Порушень норм процесуального
законодавства при прийнятті судами
рішень не допущено.

Відповідно до ст. 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові
рішення без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не
допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 221, 224, 231 КАС України, колегія суддів - у х
в а л
и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Галактіон» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Донецької області від 26.04.2005 р. та постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 04 липня 2005 р. - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім як із підстав, у строки та в
порядку, передбаченими ст.ст. 237 - 239 КАС України.

Головуюча підпис О.Кравченко

Судді підпис Н.Васильченко

підпис Л.Гончар

підпис С.Матолич

підпис М.Федоров

З оригіналом
згідно: суддя
Н.Васильченко