Справа № 22-а-43/07
Суддя: Ломейко В.О.
Дата ухвалення: 2007-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Верховний Суд України
Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22-3-43/ 07 Головуючий у 1 інстанції: Кучеренко В.В.
Суддя-доповідач: Ломейко В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 січня 2007 року м.Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого: Ломейка В.О.

суддів: Подліянової
Г.С.

Бабак A.M.. при секретарі:
Ткаченко М.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою
Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради на постанову Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької області від 30 жовтня 2006 року по
справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці, соціального
захисту та житлових субсидій Мелітопольської
міської ради про стягнення недоплаченої одноразової щорічної грошової допомоги
учаснику бойових дій та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду із
вказаним позовом. При цьому

зазначав, що він с учасником бойових дій. Згідно ч.5 ст.12 Закону України
"Про статус

ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічно до 5 травня,
він мас право на

отримання разової грошової допомоги у розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком. Такі

виплати проводились не в повному обсязі. Загальна
сума недоплати становить 9004 грн. 60

коп.

Посилаючись на порушення його права на виплату, просив суд стягнути з
відповідача щорічну разову допомогу за період 1999-2006 p.p. в розмірі 9004 грн. 60 коп. Крім того,
позивач просив стягнути моральну шкоду у розмірі 2 000 грн.

Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 жовтня 2006
року адміністративний позов задоволено частково.

Стягнуто з УПСЗтЖС Мелітопольської міської ради на користь ОСОБА_1. недоплачену
щорічну одноразову грошову допомогу за 2006 рік в розмірі 1410 грн.

В апеляційній
скарзі УПСЗтЖС Мелітопольської міської ради, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову постанову суду.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали справи, доводи скарги,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову
суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду -
без змін.

2

Відповідно до ст.
200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін -
якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи
та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Так, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1., вірно

керувався вимогами ч.5 ст.12 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх

соціального захисту" учасники бойових дій мають
право на отримання до 5 травня
щорічно

одноразової допомоги в розмірі п'яти мінімальних пенсій
за віком.

Судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 є учасником
бойових дій, що підтверджується посвідченням (а.с.6).

Відповідно до ч.З ст.2 Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" нормативні акти органів державної влади
та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів
війни, а також осіб прирівняних до них, передбачені цим Законом, є недійсними.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає,
що відсутність коштів па виплату грошової допомоги ис позбавляє учасника бойових дій права
па таку допомогу.

Слід зазначити, що Законом України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" пс передбачено обмеження таких виплат
наявністю певних коштів чи фінансування.

Згідно ст. 22
Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав
і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів.

Крім того, відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 01.11.1996 року "Про
застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", Конституція
України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при
розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового
акту з точки зору його відповідності Конституції і
в усіх необхідних випадках застосувати Конституцію як акт прямої дії.

Суд вірно послався на ч.2 ст. 99 КАС України, стягуючи суму недоплаченої грошової допомоги
за 2006 рік. За
змістом зазначеної статті, для звернення до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи встановлено річний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Доводи апелянта про те, що вони не є належним відповідачем
по справі безпідставні. Статтею 17-1
Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" визначено, що грошові допомоги виплачуються органами праці та
соціального захисту.

Оскільки постанова суду ухвалена з
додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав
для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 206 КАС України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці, соціального захисту
та житлових субсидій Мелітопольської міської ради відхилити.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 жовтня 2006 року по справі
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці, соціального захисту та
житлових субсидій Мелітопольської міської ради про стягнення недоплаченої
одноразової щорічної грошової допомоги учаснику бойових дій та моральної шкоди
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду протягом одного
місяця.

Головуючий:

судді: