Справа № 2а-69\2007
Суддя: Борейко С.В.
Дата ухвалення: 2007-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-692007
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про стягнення заборгованості по грошовому забезпеченні та
інших грошових виплатах

2 лютого 2007 р. Сихівський районними свуд м. Львова

в складі головуючого судді-
БорейкоС.В., при секретарі- Локатир Л.І.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1, до військової частини А 0284 про стягнення заборгованості по грошовому забезпеченні, грошовій допомозі на
оздоровлення та матеріальній допомозі для вирішення соціально-побутових
питань,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся з адміністративним позовом до військової частини А 0284, у якому вказав, що при нарахуванні і виплаті йому
грошового забезпечення та інших грошових виплат за період з травня 2005
року по березень 2006 року включно, відповідачем не були враховані відповідні
вимоги чинного законодавства України щодо зазначеного питання, внаслідок чого
позивач недоотримав грошових коштів.

Позивач пояснив,
що, виходячи з вимог Указу Президента України «Про деякі заходи щодо зміцнення юридичних служб державних органів»
від НОМЕР_1, за період з травня 2005 року по березень 2006 року включно,
йому при нарахуванні грошового забезпечення відповідачем, повинно було бути
підвищено посадовий оклад на 50 відсотків, премію на 20 відсотків середнього
розміру, що виплачується у військовій частині та встановлено 50-ти відсоткову
надбавку посадового окладу за особливі умови служби, складність та напруженість
роботи. Крім того, грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань повинна була бути виплачена позивачу у
розмірі двомісячного грошового забезпечення.

Позивач вважає,
що заборгованість по виплаті грошового забезпечення, а також інших грошових
виплат, їх невиплата відбулися з вини військової частини А0284, на яку
покладено обов'язок по своєчасному й належному проведенню перерахунку та виплат
грошового забезпечення та інших грошових виплат військовослужбовцям.

Ґрунтуючись на
вищенаведених обставинах позивач просить визнати за ним право на перерахунок
грошового забезпечення Із врахуванням передбачених вищезазначеним Указом
Президента 50-ти відсоткового підвищення посадового окладу, 20-ти відсоткового
підвищення премії, 50-ти відсоткової надбавки посадового окладу за особливі
умови служби, складність та напруженість роботи, а також на перерахунок
грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги у розмірі
двомісячного грошового забезпечення, стягнути на його користь з військової
частини А0284 заборгованість по виплаті грошового забезпечення у розмірі 7312
грн. 51 коп., та заборгованість по грошовій допомозі на оздоровлення у розмірі
2776 грн. 70 коп.

Одночасно суд у
порядку ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито
України" розглянув клопотання позивача про звільнення його від сплати
судових витрат.

На підставі
викладеного, суд вважає за необхідне звільнити позивача від сплати судових
витрат.

У судовому
засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю, представник
відповідача Бабій В.В. подав до суду заяву, зв'язку з службовою необхідністю
просив дану справу розглянути без участі представника військової частини А
0284.

2

Суд, заслухавши
показання сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами
докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти і
відповідні їх правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_1 дійсно з ІНФОРМАЦІЯ_2 проходить військову службу у військовій частині
А0284 місто Львів на посаді ІНФОРМАЦІЯ_3, на яку його призначено наказом
Командувачем військ Західного оперативного командування Збройних Сил України
НОМЕР_2.

Указом
Президента України «Про деякі заходи щодо зміцнення юридичних служб державних
органів» від НОМЕР_1було передбачено право керівника на встановлення
працівникам юридичних служб, до службових обов'язків яких входить здійснення правової експертизи нормативно-правових актів і
проектів таких актів, підготовка і редагування нормативно-правових актів
та їх візування як юриста чи виконавця, посадових окладів, збільшених на 50
відсотків, щомісячних надбавок за особливі умови проходження державної служби,
складність, напруженість роботи - у розмірі 50-ти відсотків посадового окладу
та розмірів премій, збільшених на 20 відсотків середнього розміру, що виплачується
у відповідному державному органі та виплати матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення - у розмірі двомісячної
заробітної плати.

Відповідно до ч.
1 ст. 2 Закону України «Про загальний військовий обов'язок та військову службу»
від 25 березня 1992 року № 2232-ХП, військова служба у Збройних Силах України
та інших військових формуваннях є державною службою особливого характеру, яка
полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров'я і віком
громадян України, пов'язаній з захистом Вітчизни. Час проходження військової
служби зараховується громадянам до загального стажу роботи, стажу роботи за
спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Стаття 100
Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України
«Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року №
5478-XIV, зазначає, що в посадові обов'язки ІНФОРМАЦІЯ_3 входить
зокрема перевірка відповідності вимогам законодавства проектів наказів, інших
документів правового характеру, що подаються на підпис командирові полку, та їх
візування, а також надання письмових висновків командирові полку з роз'ясненням
та пропозиціями щодо юридично обґрунтованого вирішення відповідних питань у
разі невідповідності проекту наказу чи іншого документа правового характеру
вимогам законодавства.

Окрім
обов'язків, зазначених вище, згідно п. п. 3.2 п. З Положення про юридичну
службу Збройних Сил України, затвердженого наказом Начальника Генерального
штабу -Головнокомандувача Збройних Сил України від НОМЕР_3, відповідно до Указу
Президента України «Про деякі заходи щодо зміцнення юридичних служб державних
органів» від НОМЕР_1та постанови Кабінету Міністрів України від 14 грудня 2001
року № 1693 «Про вдосконалення організації правової роботи в міністерствах,
інших центральних органах виконавчої влади», в обов'язки службових осіб
юридичної служби входить, зокрема, підготовка проектів наказів та інших
документів правового характеру.

Відповідно до
службової характеристики, наданої позивачу, він повністю відповідає займаній
посаді та по службі характеризується виключно з позитивної сторони.

Відповідно до ч.
1 ст. 9 Закону України «Про військовий обов'язок та військову службу», держава
гарантує військовослужбовцям матеріальне та інше забезпечення у розмірах, що
стимулюють заінтересованість громадян України у військовій службі.

Згідно ст. 24
Конституції України і ст. 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII,
військовослужбовці мають рівні конституційні права і свободи, визначені
законодавством України, обмежувати які ніхто не вправі.

Суд вважає, що
правовідносини, які пов'язані з виплатою військовослужбовцям грошового забезпечення, є подібними з виплатою
працівникам заробітної плати, тому що в обох випадках - це є винагородою
за працю, а тому вважає за можливе в даному випадку, відповідно до ч. 7 ст. 8
ЦПК України, виходячи із загальних засад законодавства, застосувати аналогію
права.

3

Пункт 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України
від 24 грудня 1999 року № 13«Про
практику застосування судами законодавства про оплату праці» зазначає, що при
вирішенні спорів зазначеного характеру, необхідно виходити з
нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат.
Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути
позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках
і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні
вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в
зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

З урахуванням
вищенаведених норм, детально проаналізувавши законодавство про грошове
забезпечення військовослужбовців, суд вважає, що не нарахування позивачеві
передбачених Указом підвищених на 50 відсотків, щомісячних надбавок за особливі
умови проходження державної служби, складність, напруженість роботи, 50
відсотків посадового окладу та на 20 відсотків премії, привело до заниження
розміру виплачуваного грошового забезпечення в цілому. Суд, при цьому, беручи
до уваги надану відповідачем Довідку за вих. НОМЕР_4, керується наступним
розрахунком.

Відповідно до
вимог ч. З ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців і членів їх сімей» і п. 1.1 Положення про порядок виплати
грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого
наказом Міністра оборони України № 75 від 5 березня 2001 року, грошове
забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового
звання, кваліфікації, наукового ступеню й вченого звання, тривалості й умов
військової служби й складається з окладів грошового утримання й додаткових
видів грошового забезпечення. При цьому до окладів грошового утримання
відносяться оклади по військовому званню й посадові оклади. До додаткових видів
грошового забезпечення відносяться підвищення посадового окладу, надбавки, доплати,
одноразова й щомісячна винагорода, матеріальна й грошова допомога, премія.

За період з
травня 2005 року по березень 2006 року включно різниця між належним до виплати
позивачеві відповідно до Указу та реально виплаченим грошовим забезпеченням
складає 7312 грн. 51 коп. Окрім цього позивач недоотримав грошову допомогу на
оздоровлення за 2005 рік у розмірі 2776 грн. 70 коп.

Таким чином,
станом на березень 2006 року загальна сума заборгованості становить:
77312,51+2776,7= 10089 грн. 21 коп.

Беручи до уваги
встановлені й досліджені судом факти й відповідні їм правовідносини, а також
оцінюючи представлені сторонами докази, суд вважає позов ОСОБА_1 законним і
обґрунтованим, а тому таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. З огляду
на вищевикладене, на підставі Указу Президента України «Про деякі заходи щодо зміцнення юридичних служб державних органів»
від НОМЕР_1, ч. 1 ст. 2, ч. 1 ст. 9
Закону України «Про загальний військовий обов'язок та військову службу» від 25 березня
1992 року № 2232-ХП, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України,
затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил
України» від 24 березня 1999 року № 5478-XIV, Положення про
юридичну службу Збройних Сил України, затвердженого наказом Начальника
Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України від НОМЕР_3, ст.
2, ч. З ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII,
ст. 24 Конституції України, п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України
від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства
про оплату праці», п. 1.1 Положення про порядок виплати грошового забезпечення
військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони
України № 75 від 5 березня 2001 року, ст.ст. 160-163, 256 КАС України, суд,

4

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по грошовому
забезпеченні, грошовій допомозі на оздоровлення та матеріальній допомозі для
вирішення соціально-побутових питань задовольнити повністю.

Стягнути з військової частини А 0284, заборгованість по грошовому
забезпеченні в розмірі 7312 грн. 51 коп., та
грошовій допомозі на оздоровлення в розмірі 2776 грн. 70 коп.., всього
10089 грн. 21 коп..

Стягнути з військової частини А 0284 в дохід держави судовий збір в розмірі
100.89 грн., та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення.

Постанова може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.