Справа № 22а-73/2007
Суддя: Євстафіїв О.К.
Дата ухвалення: 2007-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а-73/2007 Головуючий
у першій інстанції -
адміністративна Доповідач - Лакіза
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2007 року

Апеляційний суд Чернігівської
області

у складі:

головуючого - судді:
Євстафіїва O.K.

суддів: Лакізи Г.П., Редьки А.Г.

при секретарі: Вареник О.М.

з участю: позивачки ОСОБА_1, представника відповідача
Чугай О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Чернігові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду
М.Чернігова від 20 листопада 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про
перерахунок та стягнення недоплаченої пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2006
року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати дії
відповідача такими, що не відповідають вимогам абз.1 п.6 ст.92 Конституції
України, ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх
справ" п.27 ст.13 "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту"; зобов"язати відповідача виплачувати їй,
починаючи з 01.01.2006р., пенсію в розмірі 3385,92 грн.; стягнути з відповідача
14582,06 грн. недоплаченої пенсії в зв"язку з заниженням її розміру на
протязі з 01.11.2003р. по 31.12.2005р.; зобов"язати відповідача встановити
відсоток щомісячної доплати пенсії, яка могла бути нарахована на момент
настання права на пенсію за вислугу років і виплачувати її щомісячно з
01.01.2005р.

Свої вимоги
мотивує тим, що вона звільнилась зі служби у відставку за віком 01.12.1995р. і
їй була призначена пенсія. 02.10.2003р. Чернігівською МСЕК ОСОБА_1 була визнана
інвалідом 2-ї групи внаслідок травми, отриманої при виконанні службових
обов'язків. Відповідно до Постанови

2

КМУ від 15.04.2003р. розмір мінімальної пенсії за віком
на 01.11.2003р. становив 50 грн., а тому розмір надбавки інваліду 2 групи
повинен був складати 175 грн. щомісяця, в той час як їй нараховували і
виплачували таку надбавку по 69,69 грн. щомісяця. Оскільки з 01.01.2005 р.
відповідно до Закону України від 19.10.2004 р. мінімальна пенсія за віком
складала 332 грн., розмір надбавки інваліду 2 групи повинен був складати 1162
грн. щомісяця, а їй виплачували таку надбавку по 69,69 грн. щомісяця. Загальна
сума недонарахованої і невиплаченої їй пенсії внаслідок неправильного
обчислення розміру вказаної надбавки інваліду 2 групи, за період з 01.11.2003
р. по 31.12.2005р. складає 14582,06 грн. З врахуванням вказаної надбавки,
розмір її пенсії з 01.01.2006 р. повинен складати 3385,92 грн. При здійсненні
перерахунку з 01.01.2005р. до загальної суми пенсії позивачу не була включена
встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.1993 р. № 257
щомісячна відсоткова доплата від суми пенсії, яка могла бути їй нарахована.

Оскаржуваною
постановою суду в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В своїй
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Деснянського районного
суду м. Чернігова від 20 листопада 2006 року та прийняти нову постанову, якою
зобов'язати відповідача виплачувати їй, починаючи з 01.01.2006р., пенсію в
розмірі 3385,92 грн.; стягнути з відповідача 14582,06 грн. недоплаченої пенсії
в зв'язку з заниженням її розміру з 01.11.2003р. по 31.12.2005р.; зобов'язати
відповідача встановити відсоток щомісячної
доплати до пенсії, яка могла та повинна бути нарахована позивачу
відповідно до постанови КМУ від 02.04.1993р. №257 та наказу МВС України №577
від ІНФОРМАЦІЯ_1 і виплачувати її щомісячно, починаючи з 01.01.2005р. Свої
вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції, при явній невідповідності
підзаконного акту, а саме постанови КМУ "Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", Закону України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту", застосував не правовий акт, який
має вищу юридичну силу, а підзаконний нормативний акт, що є порушенням принципу
законності. ОСОБА_1 на дату видачі Наказу МВС України від ІНФОРМАЦІЯ_1 мала
право на надбавку у розмірі 25% суми пенсії, що не заперечується судом. Вказана
надбавка не була нарахована за недбалості, тобто з вини відповідача.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивачки та представника відповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх
справ України, і відповідно до наказу НОМЕР_1о/с начальника УМВС України в
Чернігівській області від ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнена зі служби у відставку за ст.
65 "а" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ
України.

3

02.10.2003р. їй була встановлена
безстроково 2 група інвалідності внаслідок травми, отриманої при виконанні
службових обов'язків. Відповідно до положень ст. 7 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", інваліди з числа осіб
начальницького і рядового складу органів МВС, які стали інвалідами внаслідок
поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання службових
обов'язків, належать до інвалідів війни. Тому відповідно до ст. 25 Закону
України „Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" від
ІНФОРМАЦІЯ_3, який в редакції від

ІНФОРМАЦІЯ_4 має назву „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з

військової
служби, та деяких інших осіб", та із змінами відповідно до

редакції від ІНФОРМАЦІЯ_5., пенсія позивачки як інваліда війни 2 групи підлягає

підвищенню на
350 процентів мінімальної пенсії за віком.

Підвищення розміру пенсії як інваліду війни 2 групи за
період з

01.11.2003 р. до
01.01.2005 р. ОСОБА_1 проводилось відповідно до

постанови
Кабінету Міністрів України від 03.01.2002р. №1 "Про підвищення

розмірів пенсій
та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів,

фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету" в

розмірі 69,69
грн. щомісяця.

В обґрунтування
неправильного обчислення розміру вказаного вище підвищення розміру пенсії як
інваліду війни 2 групи за період з 01.11.2003 р. до 01.01.2005 p.,
позивачка посилалась на постанову Кабінету Міністрів України від 15.04.2003
р. № 544 „Про підвищення розмірів трудових пенсій", відповідно до якої
мінімальний розмір пенсій, передбачений для обчислення трудових пенсій за
віком, збільшений до 50 гривень включно. ОСОБА_1 вважає, що саме із вказаного
розміру (50 грн.) належить обчислювати вказане підвищення, розмір якого за
період з 01.11.2003 р. до 01.01.2005 р. повинен складати, на її думку, 175 грн.
(50 грн. х 350 % ) щомісяця. Проте безпосередньо в тексті вказаної постанови
вказано, що збільшення мінімального розміру пенсій, передбачене цим пунктом, не
застосовується для визначення розмірів
надбавок, підвищень та інших доплат до пенсій. Також безпідставними є
посилання позивачки на необхідність обчислення підвищення розміру пенсії як
інваліду війни 2 групи за період з 01.01.2005 р. по 31.12.2005 р. в розмірі 1162
грн. щомісяця, виходячи з мінімальної пенсії за віком в розмірі 332 грн.
відповідно до Закону України від 19.10.2004 p., оскільки
вказаним Законом України „Про затвердження прожиткового мінімуму на 2005
рік" від 19.10.2004 р. визначений не розмір мінімальної пенсії за віком, а
розмір прожиткового мінімуму.

Постановою
КМУ від 03.01.2002р. №1 "Про підвищення розмірів пенсій та інших
соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких
здійснюється за рахунок коштів державного бюджету", розрахунок підвищень,
передбачених Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", Законом України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших
осіб" провадиться з розміру 19 грн.

4

91 коп. Вказана постанова
КМУ є чинною. Таким чином, нарахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 як
інваліду 2-ї групи в розмірі 69,69 грн. (19,91 грн. х 350%) за період з
01.11.2003 р. по 31.12.2005 р. проводилось відповідно до вимог чинного
законодавства.

Законом України від 05.10.2005 р. № 2939-1 У, який набрав чинності з 1 січня
2006 p., були внесені зміни до Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", зокрема, змінено редакцію
частини четвертої статті 13 вказаного Закону. Законом України від 04.04.2006 р.
№ 3591-1У були внесені зміни до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і згідно нової
редакції статті 25 вказаного Закону, особам, які мають право на пенсію за цим
Законом і які є ветеранами війни, та особам, на яких поширюється чинність
Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту", пенсії по інвалідності підвищуються в порядку і на умовах,
передбачених зазначеним Законом. Внаслідок вказаних змін, з 1 січня 2006 року
інвалідам війни 2 групи пенсії підвищуються у розмірі 40 процентів прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до Закону України
„Про Державний бюджет України на 2006 рік" прожитковий мінімум для осіб,
які втратили працездатність, з 1 січня 2006 року складає 350 гривень, з 1
квітня - 359 гривень, з 1 жовтня - 366 гривень. З врахуванням вказаних змін, з
1 січня 2006 року розмір підвищення пенсії позивачки складав 140 грн., а з 1
квітня 2006 року - 143,60 грн., що відповідає вимогам чинного законодавства. За
наведених обставин вимога позивачки щодо зобов'язання відповідача виплачувати
їй з 01.01.2006 р. пенсію в розмірі 3385,92 грн. з врахуванням вказаної вище
надбавки в сумі 1162 грн., є необгрунтованою.

Пунктом
3 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.1993 р. № 257 „Про умови
оплати праці працівників органів внутрішніх справ" керівникам органів
внутрішніх справ було надано право у межах асигнувань, виділених на утримання
цих органів, установлювати особам рядового і начальницького складу, які мають
право на пенсію за вислугу років згідно з чинним законодавством і залишені за
їхньою згодою в інтересах справи на службі, щомісячну доплату у розмірі від 25
до 50 процентів від суми пенсії, яка могла бути їм нарахована. Наказом В.О.
Міністра внутрішніх справ України від 29 серпня 1995 р. № 577 визначено:
виплачувати з 1 серпня 1995 року особам рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, які мають право на пенсію за вислугу років згідно з
чинним законодавством і продовжують службу, доплату, встановлену постановою
Кабінету Міністрів України від 2 квітня 1993 року № 257, у розмірі 25 відсотків
суми пенсії, яка могла бути їм нарахована; доплату у розмірі понад 25 відсотків
вказаним особам встановлювати відповідно до
Порядку, затвердженому МВС України; кадрові апарати зобов'язані в
місячний термін забезпечити проведення розрахунків вислуги років та подати
фінансово-економічним службам для нарахування зазначеної доплати (а.с.60). Як
встановлено судом, ОСОБА_1
вказана щомісячна доплата
не була встановлена, тобто
не

5

нараховувалась та не виплачувалась.
Вказана обставина підтверджується архівною довідкою Управління Державного
департаменту України з питань виконання покарань у Чернігівській області від
31.10.2006 р. № 2 (а.с.70), довідкою Чернігівської виправної колонії ДДУВП в
Чернігівській області № 44 за вихідним номером ІНФОРМАЦІЯ_6.,
відповіддю ОСОБА_1 з Чернігівської виправної колонії № 44 за вихідним
номером ІНФОРМАЦІЯ_7, грошовим атестатом ОСОБА_1, та не заперечується сторонами
по справі. Відповідно до пунктів 2.2, 2.5 Інструкції про організацію роботи з
пенсійного забезпечення військовослужбовців внутрішніх військ та осіб
начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України і членів
їхніх сімей, затвердженої наказом МВС України від 31.10.2003 року № 1276, та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.12.2003 року за № 1161/8482,
пенсійними відділами УМВС пенсії призначаються на підставі грошового атестату
та довідок про додаткові види грошового забезпечення. Згідно з роз'ясненнями,
викладеними в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 квітня
2005 року № 4 „Про окремі питання застосування судами України законодавства про
пенсійне забезпечення військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби), осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб", при
нарахуванні пенсій щомісячні надбавки, доплати та підвищення мають
зараховуватись лише тим особам, котрі отримували їх під час проходження служби.
Оскільки ОСОБА_1 під час проходження служби не отримувала вказаної доплати,
передбаченої постановою КМУ від
02.04.1993р. №257, то вказана доплата обгрунтовано не була врахована при
нарахуванні їй пенсії. Позовних вимог до відповідача про нарахування та
виплату їй вказаної надбавки за період роботи 01.08.1995 р. до 01.12.1995 р.
ОСОБА_1 не заявляла, а відповідно до ч.3 ст.195 КАС України суд апеляційної
інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої
інстанції. Отже, на даний час відсутні підстави для включення вказаної надбавки
до розміру пенсії позивачки.

Враховуючи
наведене, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення
суду першої інстанції, відсутні.

Керуючись ст.ст.
195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 листопада 2006
року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили після проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня
складання її в повному обсягу.