Справа № 22а-0309/07
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2007-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а -3092007 р. Головуючий суддя у 1-ій Категорія статобліку - 38 інстанції - Притуло Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

“21” червня 2007 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді:
Сафронової С.В. (доповідача)

суддів: Поплавського
В.Ю.

Уханенко С.А.

при секретарі

судового засідання: Портненко
Т.В.

за участю: представника
позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Мелітопольського місьрайонного суду
Запорізької області від 21 березня 2007 року

у адміністративній справі № 2а-108/07 за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці, соціального
захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради „про скасування
рішення Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій
Мелітопольської міської ради”, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом
до Управління праці, соціального захисту та житлових субсидій Мелітопольської
міської ради та посилаючись на неправомірність рішення відповідача про відмову
в призначені державної соціальної допомоги та просила визнати протиправним
рішення відповідача про відмову у призначенні державної соціальної допомоги і
зобов'язати відповідача прийняти рішення про призначення державної соціальної
допомоги у розмірі 583,50 грн. щомісячно, починаючи з 01.07.2006 р., тобто з
місяця її звернення із заявою, строком на шість місяців.

Постановою Мелітопольського
місьрайонного суду Запорізької області від 21 березня 2007 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка
просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити її вимоги, оскільки вважає, що судом першої інстанції не
правильно застосовані норми матеріального права та неповно з'ясовані обставини,
що мають значення для справи.

Перевіривши
матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи та ухвалив судове
рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи дану справу по суті, суд
першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність підстав для
задоволення позову ОСОБА_1

Як
вбачається з матеріалів справи Повідомленням Управління праці, соціального
захисту та житлових субсидій Мелітопольської міської ради від 31.07.2006 р.,
позивачці було відмовлено в наданні державної соціальної допомоги, за її заявою
від 20.07.2006 р. про надання державної соціальної допомоги, як
малозабезпеченій сім'ї, оскільки . середньомісячний сукупний дохід її сім'ї перевищує прожитковий
мінімум для сім'ї.

Відповідно
до ст.3 Закон України від 01.06.2000 р. № 1768-ІІІ, право на державну соціальну
допомогу мають малозабезпечені сім'ї, які проживають на території України.

У
розумінні викладеного у Законі України від 01.06.2000 р. № 1768-ІІІ визначення
„малозабезпеченої сім'ї” - це є сім'я, яка з поважних або незалежних від неї
причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для
сім'ї.

При вирішенні
позову ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно керувався положеннями ст.5 Закону України
„Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ї” від 01.06.2000 р. №
1768-ІІІ, яка містить в собі порядок визначення розміру державної соціальної
допомоги та передбачає, що до
стабілізації економічного становища в Україні розмір державної соціальної
допомоги визначається з урахуванням рівня забезпечення прожиткового мінімуму, а рівень забезпечення
прожиткового мінімуму встановлюється виходячи з реальних можливостей видаткової
частини Державного бюджету України, а також правильно застосував до спірних
правовідносин положення статті 15 Постанов Кабінету Міністрів України від
24.02.2003 р. „Про порядок призначення і виплату державної соціальної допомоги
малозабезпеченим сім'ям” та статті 61
Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 року”, згідно до якої рівень забезпечення прожиткового мінімуму для
призначення допомоги відповідно до Закону України „Про державну соціальну
допомогу малозабезпеченим сім'ї” від 01.06.2000 р. № 1768-ІІІ встановлюється
для працездатних осіб у сумі 110,00 грн, непрацездатних осіб - 155,00 грн., для
інвалідів 165,00 грн.

Враховуючи
наявні в матеріалах справи довідки про доходи сім'ї позивачки, відповідно до
яких сума сукупного доходу її сім'ї за період з 01.01.2006 р. по 30.06.2006 р.
становила 6911,51 грн., а середньомісячний сукупний дохід сім'ї за вказаний
період складав 1151,92 грн., колегія суддів приходить до висновку, що
відповідач обґрунтовано відмовив позивачці у наданні державної соціальної
допомоги, як малозабезпеченій сім'ї, а суд першої інстанції відмовляючи у
позові ОСОБА_1 правильно застосував норми матеріального права та повно з'ясував
обставини, що мають значення для справи та дав вірну оцінку встановленим по
справі обставинам, оскільки середньомісячний сукупний дохід сім'ї позивачки
перевищує прожитковий мінімум для сім'ї,

Доводи
апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують, оскільки Закон
України „Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ї” від 01.06.2000
р. № 1768-ІІІ спрямований на забезпечення рівня життя не нижчого від
прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально
захищеним сім'ям, а тому оскаржуване рішення скасуванню не підлягає.

Рішення
суду першої інстанції викладено достатньо повно, з посиланням на норми
законодавства та встановлені по справі обставини.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
ст.205 КАС України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Мелітопольського
місьрайонного суду Запорізької області від 21 березня 2007 року - без змін

У повному обсязі ухвала суду буде виготовлена 26 червня 2007 року

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з часу виготовлення повного тексту.

Судді: