Справа № 22-а/419
Суддя: Косигіна Л.М.
Дата ухвалення: 2007-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА Іменем України

15
лютого 2007 року
апеляційний суд Житомирської
області в складі: головуючої -
судді Косигіної Л.М.

суддів: Жигановської О.С,
Олексієнко М.М.

при секретарі Нечипоренко І.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до обласного
центру з нарахування і виплати пенсій та допомоги головного УПСЗН Житомирської
облдержадміністрації, Управління праці та соціального захисту населення
Лугинської райдержадміністрації, Управління ПФУ в Лугинському районі про
стягнення невиплачених коштів за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Лугинського районного суду Житомирської
області від 04 грудня 2006 року ,
-

встановив :

В жовтні 2005 року ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідачів
недоплачені кошти, виплата яких передбачена ст.ст.
37, 39, Закону
України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", всього в сумі 18580 грн. 80
коп. В обґрунтування позову зазначила, що є потерпілою внаслідок
Чорнобильської катастрофи 3 категорії. Всупереч вимогам Закону, який пов'язує
розмір цих виплат із мінімальною заробітною платою, соціальні виплати вона
отримує в розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.96 р. за № 836, з чим не згодна.

Постановою
Лугинського районного суду від 04.12.2006
р. відмовлено в задоволені позову
за безпідставністю.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду і ухвалити нову - про задоволення
її вимог. Апелянт посилається на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права.

Скарга не
підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Статтею 62 Закону України
"Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" передбачено, що роз'яснення порядку
застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України, рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами
та іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими
органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами
господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм
власності. Фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією вказаного Закону
здійснюється за рахунок Державного бюджету ст. 63, що відповідає положенням
ст. 95 Конституції
України. Розмір виплат, передбачених вищезазначеним Законом, визначений
постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1996 р. № 836 "Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що відповідає вимогам
ст.ст. 62,67 даного Закону.

Відмовляючи в
задоволенні позову, суд першої інстанції правильно застосував вимоги
ст. 2
Закону
України "Про встановлення розміру

Справа № 22-а/419 Головуючий у
суді 1-ї
інстанції
Бічківська К.Г.

Категорія 69 Суддя-доповідач
Косигіна Л.М.

мінімальної заробітної плати на 2002 рік" від 13 грудня 2001 p., згідно
якої до прийняття Верховною Радою України змін до законів, у нормах яких для
розрахунків застосовується мінімальна заробітна плата, Кабінет Міністрів
України здійснює перегляд цих норм, виходячи з реальних можливостей видаткової
частини Державного бюджету України на поточний рік. Отже, в межах існуючих
фінансових можливостей держава гарантує виплату окремих видів компенсацій і
допомоги, в т.ч. тих, що
є предметом позову, у розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1996
року №
836.

ОСОБА_1 отримує
виплати згідно вказаної Постанови, а тому підстав для
задоволення його позову
немає.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування
постанови немає.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 КАС України,
апеляційний суд, -

ухвалив :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Залишити без
змін постанову Лугинського районного суду Житомирської області від 04
грудня 2006
року.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути

оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого

адміністративного
суду України протягом одного місяця після набрання нею

законної сили.