Справа № 22а-0444/07
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2007-06-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а -444/2007 р. Головуючий суддя у 1-ій Категорія статобліку - 14 інстанції - Дивляша О.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

“21” червня 2007 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді:
Сафронової С.В. (доповідача)

суддів: Поплавського
В.Ю.

Уханенко С.А.

при секретарі

судового засідання: Портненко
Т.В.

за участю: позивача
ОСОБА_1

та представників відповідача Кайко Л.І., Порошкіної А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу Криворізької митниці на постанову Дзержинського районного
суду міста Кривого Рогу від 29 березня 2007 року

у адміністративній справі № 2а-275/07 за позовом
ОСОБА_1 до Криворізької митниці «про визнання відмови в реєстрації автомобіля
не чинною та зобов'язання провести реєстрацію», -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з
вищезазначеним позовом та посилаючись на
необґрунтованість дій
відповідача, просив визнати не чинною відмову начальника Криворізької митниці в
реєстрації належного йому на праві власності автомобіля „Мерседес” 1987 року
випуску та зобов'язати його провести реєстрацію зазначеного автомобіля.

Постановою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 29 березня 2007
року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено та визнано незаконною
бездіяльність Криворізької митниці з зобов'язанням відповідача провести митне
оформлення автомобіля „Мерседес 420” № кузова НОМЕР_1 № двигуна НОМЕР_2
об'ємом 4200 куб.см, як при переїзді на постійне місце проживання до України з
Чеської республіки з звільненням від оподаткування.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, Криворізькою митницею подано апеляційну скаргу, в якій
відповідач просить скасувати постанову суду та постановити нове рішення, яким
відмовити позивачу у задоволені позову. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
судом були порушені норми матеріального права та не з'ясовані обставини, які
мають значення для справи, а викладені в рішенні висновки суду не відповідають
обставинам справи, що що призвело до неправильного вирішення справи.

У судовому засіданні апеляційної
інстанції представники апелянта підтримали скаргу з викладених у ній мотивів,
позивач проти задоволення скарги заперечував, вважаючи рішення суду першої
інстанції законним та обґрунтованим.

Вислухавши
пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та правильність застосування
судом першої інстанції норм матеріального права і правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.202 КАС
України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідач неправомірно
відмовив ОСОБА_1 у митному оформленні ввезеного ним автомобіля на пільгових
умовах, передбачених Закону України від 13 вересня 2001 року N 2681-III „Про
порядок ввезення (пересилання) в Україну, митного оформлення й спадкування
особистих речей, товарів, транспортних засобів, що ввозяться (пересилаються)
громадянами на митну територію України” (далі по змісту постанови: ЗУ N
2681-III від 13.09.2001 р.), оскільки позивач проживаючи в період з 27.03.1998
р. по 15.03.1999 р. в Чеській республіці набув статус постійно проживаючої
особи.

Проте висновки суду першої інстанції про незаконність бездіяльність Криворізької
митниці щодо відмови у пільговому митному оформленні ввезеного транспортного
засобу є помилковими і такими, що не узгоджуються з вимогами матеріального
права.

Встановлено, що за зверненням ОСОБА_1, 26.08.2001 року Криворізькою
митницею було визначено порядок перебування на території України придбаного
позивачем на своє ім'я у період проживання в Чеській республіці автомобіля „Мерседес 420” строком на один рік, з
зобов'язанням про зворотне вивезення автомобіля за митну території України до 26 серпня 2002 року. Зазначене
рішення Криворізької таможні позивач не оскаржував і на той час з заявою про
реєстрацію належного йому автомобіля у зв'язку з переїздом на постійне місце
проживання до відповідача не звертався.

У 2002 р. Криворізькою таможнею було зібрано матеріали про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ст.113 ТК України, який у
період 2002-2003 р.р. розглядався судом
першої інстанції та головою апеляційного суду (а.с.29, 35). За касаційною
скаргою ОСОБА_1 Постановою Верховного суду України від 04.04.2005 р скасовано
прийняті у відношенні нього постанови суду першої інстанції та постанову голови
апеляційного суду, а справу направлено на новий розгляд (а.с.36-38). Постановою
Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 01.06.2006 р. (а.с.39-40) було
встановлено винність ОСОБА_1 у порушенні митних правил та було звільнено від
адміністративної відповідальності у зв'язку з спливом строку притягнення до
відповідальності з закриттям провадження по справі. Зазначена постанова позивачем
не оскаржувалася та є чинною.

У березні 2003 року, тобто після
винесення судом першої інстанції двох постанов по адміністративній справі про
порушення ОСОБА_1 митних правил щодо перебування ввезеного ним тимчасово на
територію України автомобіля, позивач звертався до Криворізької таможні з
заявою про реєстрацію належного йому автомобіля „Мерседес 420” держ. номер НОМЕР_3 у пільговому порядку, на що у відповідь
отримав роз'яснення про підстави застосування при митному оформлені автомобіля
положень п.12 ст.8 ЗУ N 2681-III від 13.09.2001 р. та повідомлення про
неможливість оформлення його транспортного засобу, як при переселенні на
постійне місце проживання (а.с.7). Зазначену відповідь начальника Криворізької
митниці позивач не оскаржував, а у червні 2005 р. знову подав заяву про
реєстрацію
придбаного ним у власність в період постійного проживання в Чеській республіці та
ввезеного ним 26.08.2001 р. автомобіля, у зв'язку з переїздом на постійне проживання за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.48,50-51).

Суд першої інстанції визнавши встановленим факт постійного проживання
позивача і Чеській республіці та його переселення для проживання до України
після скасування 19.03.1999 р. статусу „постійного мешканця Чехії” не врахував,
що ОСОБА_1 при зверненні до відповідача з заявою про реєстрацію на пільговим
умовах та при розгляді справи в суді, не довів відповідно до ч.1 ст.71 КАС
України обставин, на яких ґрунтуються його вимоги та які відповідно мають
значення для справи.

Відповідно до п.13 Правил оформлення і видачі паспортів громадянина
України для виїзду за кордон і
проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення,
затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 р. N 231
(який діяв на час виїзду позивача за кордон) - для виїзду на постійне
проживання за кордон у паспорті робиться відповідний запис, виїжджаючий здає свій паспорт громадянина
України з позначкою про виписку з місця проживання. Під час видачі паспорта
для зазначеної мети
громадянину роз'яснюється вимога статті 21 Закону України "Про
громадянство України", згідно з якою він зобов'язаний після прибуття на
місце проживання за
кордоном стати на
облік у дипломатичному
представництві або консульській установі України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої та
апеляційної інстанції, ОСОБА_1 є громадянином України та має постійне місце
проживання в Україні за адресою: АДРЕСА_1.
Виїжджаючи до Чеської республіки у 1998 р. позивач попередньо до відділу
ГІРФО Криворізького МУ з клопотанням про
виїзд на постійне місце проживання за кордон не звертався (а.с.26).

Згідно повідомлення Міністерства закордонних справі України про інформацію
посольства України в Чеській республіці, громадянин України ОСОБА_1 (попереднє
прізвище ОСОБА_2) мав дозвіл на тимчасове перебування в ЧР, дійсний з
27.03.1998 р. по 15.03.1999 р. з метою здійснення підприємницької діяльності
(а.с.62). Згадане повідомлення спростовує твердження позивача про те, що дозвіл
на постійне проживання в Чеській республіці він отримав вже знаходячись Чехії,
оскільки відповідно до затвердженого
Наказом Міністра закордонних справ України від 22.11.99 N 201 та
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22 грудня 1999 р. за N
903/4196 „Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських
установах України за кордоном клопотань
громадян України, які виїхали за
її межі тимчасово, про залишення на
постійне проживання за кордоном”
- позивач при порушенні клопотання про залишення на
постійне проживання за кордоном
повинен був подавати до дипломатичного представництва або консульської установи
України за кордоном певні документи, здати паспорт громадянина України до органів внутрішніх справ України,
а його паспорт для виїзду за
кордон була б внесена
"постійне проживання" або такого напису (з відміткою про дату
внесення та із зазначенням посади і
прізвища особи, яка його внесла).

Постійним місцем проживання згідно із визначенням статті 1 ЗУ N 2681-III
від 13.09.2001 р. вважається місце
проживання на території будь-якої держави
не менше одного року громадянина, який не має постійного місця
проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї
держави протягом будь-якого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не
є наслідком виконання
цією особою службових обов'язків або зобов'язань за договором
(контрактом).

Однак, вищевикладені обставини судом
першої інстанції не враховано, що призвело до помилкового висновку про те, що
ОСОБА_1 мав статус „постійно проживаючого” в Чеській республіці з 27.03.1998 р.
по 15.03.1999 р., а тому відповідно він має право на митне оформлення ввезеного
ним автомобіля на пільгових умовах, визначених п.13 ст.8 ЗУ N 2681-III від
13.09.2001 р.

За вищенаведених обставин, колегія суддів вважає,
що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати, оскільки обставини
справи не відповідають висновкам суду, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно
до ст.92 Конституції України система оподаткування, податки і збори
встановлюються виключно законами України.

Пунктом 12 статті 8 ЗУ N 2681-III від 13.09.2001 р. передбачено, що у разі переселення громадян на постійне місце проживання в Україну, вони звільняються від
оподаткування при ввезенні на митну територію України транспортних засобів в кількості однієї одиниці по кожній товарній позиції на повнолітнього
громадянина та за умови, що він є власником такого транспортного засобу не менше року і за
умови перебування такого транспортного засобу на обліку в країні постійного місця
попереднього проживання не менше року.

Враховуючи, що позивач маючи дозвіл на тимчасове
проживання в Чеській республіці у період з 27.03.1998 р. по
15.03.1999 р., що є менше ніж один рік та одночасно зберігав за собою право
проживання на території України, паспорт громадянина України не здавав та не
отримував штампу в паспорті для
виїзду за кордон про "постійне проживання", а на час звернення до
відповідача про реєстрацію автомобіля, вже був зареєстрований і постійно
проживав за адресою: АДРЕСА_1 - колегія суддів не убачає підстав віднесення
ОСОБА_1 до визначеної у п.12 ст.8 ЗУ N 2681-III від 13.09.2001 р. категорії
осіб, які користуються пільговим умовами при митному оформленні ввезеного ним
автомобіля, а тому приходить до висновку
про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Доводи позивача про те, що на нього не можуть розповсюджуватися нормативні
акти, які регламентують порядок оформлення виїзду за межі України для
виїжджаючих громадян, з тієї підстави, що він оформлював документи на постійне
проживання вже находячись за межами України, також не можуть бути підставою для
задоволення його позову, бо стосуються індивідуального тлумачення позивачем норм законодавства.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, ст.202,
ст.205 КАС України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Криворізької митниці на постанову Дзержинського
районного суду міста Кривого Рогу від 29 березня 2007 року - задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу
від 29 березня 2007 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до
Криворізької митниці «про визнання відмови в реєстрації автомобіля не чинною та
зобов'язання провести реєстрацію» - скасувати.

В позові ОСОБА_1 до Криворізької митниці «про визнання відмови в реєстрації
автомобіля не чинною та зобов'язання провести реєстрацію» - відмовити.

У повному обсязі постанова суду буде виготовлена 26 червня 2007 року

Постанова може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з часу
виготовлення повного тексту.

Головуючий
суддя:
С.В. Сафронова

Судді: В.Ю.
Поплавський

С.А.
Уханенко

Копія відповідає
оригіналу

Суддя: