Справа № 4-2060/05
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2007-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007 року м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого, судді: Бутенка В.І.,

Сороки М.О. (доповідача),,

Штульмана
І.В.,

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.

провівши в порядку касаційного провадження
попередній розгляд адміністративної справи за заявою ОСОБА_1 на неправомірні дії
директора Гадяцького навчально-виховного комплексу №1,

встановила:

У червні 2003 року
ОСОБА_1. звернулась до суду із заявою на неправомірні дії директора Гадяцького
навчально-виховного комплексу №1. Мотивувала тим, що наказом № НОМЕР_1.
директора Гадяцького навчально-виховного комплексу № 1 «Про попередній розподіл
годин інваріантної частини навчального плану на 2003-2004 навчальний рік» їй,
як ІНФОРМАЦІЯ_1, було розподілено навантаження 2 години на тиждень. Вважала
зазначені дії неправомірними та просила суд зобов'язати відповідача відмінити
зазначений наказ та розподілити навантаження робочих годин відносно неї на
2003-2004 навчальний рік не менше як 18 годин на тиждень.

Рішенням Гадяцького
районного суду від 24 лютого 2004 року в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Полтавської області від 6 травня 2004 року рішення суду першої інстанції
скасовано, а заяву залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1., посилаючись на порушення
судами норм процесуального права, просить судові рішення скасувати.

Скасовуючи
судове рішення та залишаючи заяву ОСОБА_1. без розгляду, суд
апеляційної інстанції виходив з того, що має місце спір про право і на підставі
статті 248-6 чинного на час постановлення судових рішень у справі Цивільного
процесуального кодексу України, така справа мала розглядатися в порядку
позовного провадження, а не за правилами розгляду скарг, що випливають із
адміністративно правових відносин. Відповідно до цієї норми Закону заява
підлягала залишенню без розгляду.

Висновок суду апеляційної інстанції
про те, що має місце спір про захист цивільного права - щодо порушення права ОСОБА_1. на працю відповідає
фактичним обставинам справи.

Згідно
ч. 3 ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України)
підставами касаційного оскарження судового рішення є порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин
у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду
ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права та відсутні передбачені ст. 227 КАС України підстави для
його обов'язкового скасування.

Враховуючи наведене,
колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
ст. ст. 220, 220-1, 221, 223, 224, 230, 231
КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а ухвалу апеляційного суду
Полтавської області від 6 травня 2004 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судові рішення Вищого адміністративного суду
України, які ухвалені в порядку касаційного провадження, можуть бути оскаржені
лише за винятковими обставинами протягом одного місяця з дня відкриття таких
обставин шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно

Суддя: