Справа № 22а-126/2007р.
Суддя: СМАГЛЮК Р.І.
Дата ухвалення: 2007-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
22а- 126/2007 р. Головуючий
в 1-ій інстанції Карнаух А.С.
Категорія адміністративна. Доповідач Смаглюк Р.І
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2007 року. Апеляційний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді Хромець Н.С., суддів
Смаглюк Р.І., Острянського В.І.,

при секретарі Мехед Т.О.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні
апеляційного суду Чернігівської області в м. Чернігові апеляційну скаргу
відповідача Головного управління МВС України в Київській області на постанову
Чернігівського районного суду від 12
грудня 2006 року у
справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України
в Київській області про визнання незаконними дій посадових осіб щодо невиплати
матеріальної допомоги, визнання права на виплату різниці суми матеріальної
допомоги, зобов'язання провести нарахування та сплату різниці суми матеріальної
допомоги,

встановив:

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати вказану
постанову і постановити нову про відмову в позові, мотивуючи неправильним
застосуванням судом норм матеріального права.

В листопаді 2006
року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про
зобов'язання та стягнення з Головного управління в Київській області
недоплаченої суми матеріальної допомоги при звільненні зі служби. Позов
обгрунтований тим, що він проходив службу у відділі зони Чорнобильської АБС ГУ
МВС в Київській області і був звільнений зі служби 12 грудня 2005 року за вислугою
років. При звільненні матеріальна допомога йому виплачена не в повному розмірі,
тобто не з розміру місячного грошового забезпечення за рік, а з розміру окладів
грошового утримання, недоплата обгрунтована обмеженістю кошторису видатків.
Обмеження виплати матеріальної допомоги лише окладом грошового утримання є
неправомірним, оскільки Указом Президента України НОМЕР_1 від 4 жовтня 1996
року передбачено виплату матеріальної допомоги в розмірі місячного грошового
забезпечення на рік.

Постановою Чернігівського районного суду від 12 грудня 2006 року задоволено
адмінстративний позов ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Київській
області про визнання незаконними дій посадових осіб щодо невиплати матеріальної
допомоги, визнання права на виплату різниці суми матеріальної допомоги,
зобов"язано провести нарахування та виплату різниці суми матеріальної
допомоги. Висновок суду обгрунтований тим, що позивач має право на отримання
матеріальної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення на рік, відповідач
порушив це право, правовими позиціями Конституційного Суду України в рішеннях
від 20 березня 2002 року та 17 березня 2004 року встановлено, що зупинення
пільг, компенсацій і гарантій для працівників правоохоронних органів без
відповідної матеріальної компенсації є порушенням гарантованого державою права
на їх соціальний захист та членів їх сімей. Тому позов підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі відповідач ГУ МВС України в
Київській області просить скасувати вказану постанову і постановити нову про відмову
в позові з тих підстав, що встановлений цим указом НОМЕР_1 розмір матеріальної
допомоги обмежувався фондом оплати праці, який встановлювався Державними
бюджетами України на 2003-2005 роки. Позивачу виплачувалася матеріальна
допомога за ці роки в розмірі відповідно до затвердженого кошторису видатків в
межах фонду заробітної плати.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1
просить постанову суду від 12
грудня 2006 року
залишити в силі, мотивуючи тим, що кошториси видатків фонду грошового забезпечення
ГУ МВС України в
Київській області на 2003-2005
роки забезпечували можливість виплати матеріальної допомоги в розмірі
місячного грошового забезпечення на рік, тим більше, що 9 лютого 2007 року відповідач
фактично виконав вказану постанову і виплатив йому недоотриману суму.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 2
Указу Президента України №
926 від 4 жовтня 1996 року „Про умови
грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці
працівників органів внутрішніх справ" позивач має право на отримання
матеріальної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення на рік.
Порушення вказаного права виплатою позивачу матеріальної допомоги в розмірі
окладу грошового утримання суд обгрунтовано визнав незаконними діями
відповідача і зобов"язав сплатити йому різницю суми матеріальної допомоги
між належною до оплати і фактично виплаченою за період з 15 березня 2003 року
до 12 грудня 2005 року. Тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні, тим

більше, що на час апеляційного розгляду справи відповідач
визнав законність цієї постанови і повністю сплатив недоотриману суму.

Керуючись ст. ст. 195,
196, п.1 ст. 198, 205,
206, 254 КАС України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу відповідача Головного управління МВС
України в Київській області залишити без задоволення, а постанову Чернігівського
районного суду від 12 грудня 2006 року - без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України в касаційному порядку протягом одного
місяця з дня проголошення.

Головуючий: