Справа № 22-а-129/2007р.
Суддя: Макаров Г.О.
Дата ухвалення: 2007-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-129/2007 p. Головуючий 1-ої інст. Алферова Т.М.
Категорія: стягнення компенсації Доповідач Хорошевський О.М.
ПОСТАНОВА Іменем України

15 січня 200^ року судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Макарова Г.О.

Суддів Кокоші В.В.,

Хорошевського О.М. при секретарі -
Уманської М.П. розглянула у відкритому
судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною
скаргою Харківського військового комісаріату та його представника -ОСОБА_1 на постанову Фрунзенського районного суду
м. Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_1 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Харківського військового комісаріату про стягнення
грошової компенсації, -

встановила:

У ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом в якому
просив стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію замість належного йому до видачі речового майна в
сумі 5 221 грн. 12 коп.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що
проходив військову службу у 85 військовому представництві МО України. Звільнений у запас наказом Заступника
Міністра Оборони України від ІНФОРМАЦІЯ_2 року НОМЕР_1 з правом носіння військової форми. Наказом начальника частини від ІНФОРМАЦІЯ_4 року виключений
зі списків особового складу частини.

На час звільнення з військової служби йому не було
видано речове майно на суму 5 221 грн. 12 коп., що підтверджується виданою йому довідкою.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_1 року позовні вимоги ОСОБА_2. задоволені у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Харківський військовий комісаріат та
його представника - ОСОБА_1 просили постанову Фрунзенського районного
суду м. Харкова від ІНФОРМАЦІЯ_1
року скасувати та ухвалити нову, якою
позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши на користь позивача компенсацію
речового майна в сумі 1
276 грн. 38 коп.

У скарзі вказали, що саме така сума заборгованості
існує перед позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_5
року.

Вважали, що в іншій частині позов не підлягає
задоволенню у зв'язку з набуттям чинності з ІНФОРМАЦІЯ_6року
Закону України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від 17.02.2000 року.

2

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції були вірно встановлені
фактичні обставини справи, проте суд неправильно застосував до
спірних правовідносин норми матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2. у повному обсязі, суд виходив з того,
що виплата грошової компенсації замість речового майна передбачена п.2 ст. 9 Закону України „Про соціальний та
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Вказана
норма поширюється лише на військовослужбовців
під час проходження військової служби, а тому дія Закону України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів" від 17.02.2000 року, якою
вона призупинена не розповсюджується на військовослужбовців звільнених у
запас.

При цьому суд керувався вимогами п. 27 Положення „Про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань у мирний час " затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня
2004 року № 1444.

Однак, з
таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

В суді першої інстанції представник відповідача дав
пояснення про те, що сума заборгованості за речове майно була нарахована
позивачу за період до ІНФОРМАЦІЯ_6року у
розмірі 1 276 грн. 38 коп., та після ІНФОРМАЦІЯ_6року в розмірі З
944 грн. 74 коп. При цьому
представник військомату не заперечував проти стягнення
заборгованості яка утворилась до ІНФОРМАЦІЯ_6року.

Не перевіривши ці доводи, та не взявши до уваги,
що Законом України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних
коштів" від 17.02.2000 року, який набрав чинності з ІНФОРМАЦІЯ_5 року,
призупинено дію п.2 ст. 9 Закону України „Про соціальний та правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей", суд необгрунтовано задовольнив позовні вимоги у повному обсязі.

Крім того, суд безпідставно застосував положення вимогами п. 27 Положення „Про порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил
України та інших військових формувань у мирний час " затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України від 28
жовтня 2004 року № 1444, оскільки
відповідно до п. 1 Положення,
воно визначає порядок речового забезпечення офіцерів, які проходять службу за
контрактом.

В суді апеляційної інстанції позивач пояснив , що проходив дійсну військову
службу а не службу за контрактом і ця обставина підтверджується матеріалами
справи.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2.
підлягають частковому задоволенню в сумі 1
276 грн. 38 коп., що відповідає заборгованості перед ним за речове
майно на ІНФОРМАЦІЯ_6року.

Керуючись ст.ст. 195,
196, 198 п.2, 202
п.4, 206 КАС
України, судова колегія, -

3

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківського військового комісаріату та
його представника -ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова
від ІНФОРМАЦІЯ_1
року скасувати.

Стягнути з Харківського військового
комісаріату на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за речове майно в сумі 1 276 грн. 38 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її

проголошення і може бути - оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до

Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця після набрання

нею законної сили.

Головуючий суддя -