Справа № 2-А-4/2007р.
Суддя: Чурупченко М.І.
Дата ухвалення: 2007-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

08 лютого 2007 року Місцевий Корюківський районний суд

Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чурупченка
М.І.,

при секретарі - Макуха О.О.,

з участю
позивачки - ОСОБА_1,

представника
позивачки - ОСОБА_2,

представників
відповідача Корюківського РВ УМВС -
Лашко О.О., Сірий О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Корюківці у приміщенні суду справу за позовною заявою в порядку КАС
України ОСОБА_1 та в інтересах спільної неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до
Корюківського РВ УМВС, ОСОБА_4 про визнання частково недійсним рішення
колегіального органу та свідоцтва про право власності на квартиру та про
визнання права власності на частину квартири, -

встановив:

07 грудня 2006 року позивачі
звернулись до суду з цією позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
позивачка ОСОБА_1 перебуває з відповідачем ОСОБА_4 у шлюбі, зареєстрованого 10.05.1986 року у відділі
РАЦС Корюківського РУЮ, від
спільного подружнього життя у них є неповнолітня дитина, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.
24.05.1996 року
їхня сім'я отримала житлове приміщення: квартиру АДРЕСА_1, де проживали спільно, однак у
лютому місяці 2005 року відповідач ОСОБА_4 одноособово обманним шляхом
приватизував квартиру, тому позивачі просять визнати частково протиправним, в
частині дозволу на приватизацію всієї квартири тільки на відповідача ОСОБА_4,
розпорядження НОМЕР_1 Корюківського РВ УМВС від 28.01.2005 року, про передачу
квартири АДРЕСА_1 в приватну власність; визнати частково недійсним, в частині
права власності на спірну квартиру тільки за відповідачем ОСОБА_4, свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1; визнати за ними право власності за кожним на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_1, право
власності на іншу 1/3 частину
визнати за відповідачем ОСОБА_4, а також
стягнути з відповідачів на їх користь судові витрати.

У судове засідання позивачка, її представник, представник
Корюківського РВ УМВС з"явились, але не з"явився відповідач ОСОБА_4 з
невідомих суду причин, хоча маються
розписки про день та час розгляду справи. Вислухавши думку з"явившихся учасників
процесу про можливість розгляду справи без відповідача суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутності
відповідача ОСОБА_4

У судовому засіданні позивачка та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримали у повному обсязі та просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача Корюківського РВ УМВС, Лашко О.О., Сірий О.В.,
згодні з позицією позивачів, пояснюючи тим, що відповідач надав довідку про
склад сім"ї недійсну, тобто відсутність дружини і їх спільної дитини, та
неналежно оформив приватизацію квартири тільки на себе, згодні з тим, що їм
належить на трьох спільна квартира АДРЕСА_1.

2

Як встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 перебуває з відповідачем ОСОБА_4 у
шлюбі, зареєстрованого 10.05.1986
року у відділі РАЦС Корюківського РУЮ,
від спільного подружнього життя у них є неповнолітня дитина, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.
24.05.1996 року їхня сім'я отримала квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 49,50 м.кв., житлова площа 29,5 м.кв., що
підтверджується ордером на житлове приміщення НОМЕР_2, виданого
відповідачу-наймачу ОСОБА_4 виконкомом Корюківської міськради на сім'ю з трьох
осіб (відповідач ОСОБА_4 та позивачі). Дана квартира знаходилась на балансі Корюківського
РВ УМВС і позивачі вселились в квартиру та зареєструвались в ній як члени сім'ї
відповідача-наймача ОСОБА_4 З метою
зменшення плати за комунальні платежі, позивачі виписались з спірної квартири
та зареєструвались в житловому будинку, який належить позивачці на праві
приватної власності за договором дарування, але в даному будинку ніколи не
проживали, в нього не вселялись і не зважаючи на зміну реєстрації, продовжували
проживати в спірній квартирі з відповідачем ОСОБА_4 однією сім'єю, мали спільний
бюджет, вели спільне господарство,
позивачка особисто сплачувала всі комунальні платежі, що підтверджується абонентськими
книжками про сплату саме нею комунальних послуг в спірній квартирі, тобто
залишались членами сім'ї відповідача ОСОБА_4. Після виписки позивачів,
відповідач надав в орган приватизації дані про те, що у спірній квартирі він
проживає один, тому на підставі рішення НОМЕР_1 Корюківського РВ УМВС від
28.01.2005 року, спірна квартира була приватизована в цілому на відповідача
ОСОБА_4 у приватну власність, що підтверджується виданим 21.02.2005 року
свідоцтвом про право власності на житло, де відповідач ОСОБА_4 зазначений
власником, хоча позивачі продовжували
проживати спільно з відповідачем у спірній квартирі, як його члени сім"ї.

Відповідно до діючого житлового законодавства, предметом
договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського жилого
фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення. Члени сім'ї
наймача, що проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма
правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого
приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.
Якщо ці особи перестали бути членами сім'ї, але проживають в займаному
приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї.
Наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського жилого фонду
можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у
власність на підставах, передбачених чинним законодавством.

Згідно з ст. 5
ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року/ з послідуючими змінами і доповненням/, приватизація державного
житлового фонду - це
відчуження квартир/будинків, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де
мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і
приміщень/підвалів, сараїв і т. ін./державного житлового фонду на користь
громадян України. До об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних
будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних
будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами
на умовах найму. До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які
постійно проживають в квартирі/будинку/ разом з наймачем або за якими
зберігається право на житло на момент введення
в дію цього Закону. Передача займаних квартир/будинків/ здійснюється органом приватизації
в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім'ї, які постійно мешкають в даній квартирі/будинку/, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника
квартири/будинку/. Передача квартир/будинків/ у власність громадян здійснюється
на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не
пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, оформляється свідоцтвом про
право власності на квартиру/будинок/, яке реєструється в органах приватизації і
не потребує нотаріального посвідчення. Спори, що виникають при приватизації квартир/будинків/ державного
житлового фонду, вирішуються судом.

3

Діюче цивільне законодавство встановлює, що угодами
визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав або обов'язків. Угода, укладена внаслідок обману,
може бути визнана недійсною за позовом потерпілого, і вважається недійсною з
моменту її укладення. Недійсні частини угоди не тягнуть за собою недійсності
інших її частин, оскільки можна припустити, що угода була б укладена і без
включення недійсної її частини. Загальний строк для захисту права за позовом особи, права якої порушено/позовна
давність/, встановлюється в три роки.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що як
на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового
фонду», тобто станом на 22.07.1992
року, так і на момент приватизації відповідачем спірної квартири, позивачі
були членами сім'ї наймача, бо позивачка перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, а неповнолітній позивач є його
сином, та постійно проживали у приватизованій квартирі разом з наймачем,
були членами його сім'ї, позивачка особисто сплачувала комунальні платежі, тому
мали право на частку в спірній квартирі кожен по 1/3 частині, оскільки прописка в даному населеному пункті
грає лише роль реєструючого фактору. Відповідач добився виписки позивачів із
спірної квартири, хоча у дійсності він спільно проживав разом з ними, не
отримавши письмової згоди позивачів на приватизацію квартири, надав
недостовірні документи про те, що в даній квартирі він проживає сам, довідку
про слад сім"і
надав недостовірну в якій не вказано інших членів його сім"ї, а вказаний
один лише він, тобто шляхом обману став одноосібним власником житла, чим
порушив діюче законодавство і право позивачів на отримання житла у власність.

За таких обставин, позов є законним та обґрунтованим і підлягає повному
задоволенню.

Сторони слід звільнити від сплати державного мита, так як вони є
потерпілими від аварії на ЧАЕС, що підтверджується наданими посвідченнями, а
дані витрати слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст.63, 64,
65-1 ЖК України, ст.ст. 1,
2, 5, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового
фонду», ст.ст. 331,
1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 158-163
Кодексу Адміністративного Судочинства України суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати розпорядження НОМЕР_1 Корюківського РВ УМВС від 28 січня 2005
року про передачу квартири АДРЕСА_1 в
приватну власність - частково
недійсним в частині дозволу на приватизацію всієї квартири тільки на ОСОБА_4.

Визнати свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 - частково
недійсним в частині права власності на
квартиру тільки за ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.

На постанову суду протягом 10 днів може бути подана заява про апеляційне оскарження,
після надання якої за сторонами зберігається право на протязі 20 днів подати
апеляційну скаргу.