Справа № 22а/4
Суддя: Худяков А.М.
Дата ухвалення: 2007-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ухвала

Іменем України

"18" січня 2007 року

Колегія
суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області в
складі: головуючого-судді: Худякова
A.M., суддів:
Омельчука М.І., Олексієнко М.М., при
секретарі судового засідання:
Прищепі О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу представника УМВС України
в Житомирськії області на постанову Корольовського районного суду м.Житомира
від 22 червня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до УМВС України в Житомирськії області про стягнення грошової
допомоги при звільненні,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2006 року ОСОБА_1.
звернувся із вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 01.09.1993 року по 27.02.2006 року проходив
службу в органах внутрішніх справ України на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1. Звільнився зі
служби на підставі ст.64
п."3"(у зв'язку з переходом на роботу в інше міністерство)
Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України.
Посилаючись на те, що відповідач відмовляється виплатити йому грошову допомогу
при звільненні з органів внутрішніх справ на підставі п.10 абз.2 Постанови
Кабінету Міністрів України №3 93 від 17.07.1992
року «Про порядок обчислення вислуги років ...» у розмірі 25% місячного грошо­вого
забезпечення за кожний повний календарний рік служби, просив стягнути на його
користь 5004 грн.69 коп. грошової допомоги, на відшкодування моральної шкоди
5000 грн. та понесені судові витрати..

Постановою
Корольовського районного суду м.Житомира від 22 червня 2006року позов задоволено частково. Стягнуто з
УМВС України в Житомирськії області на користь ОСОБА_1 грошову допомогу при
звільненні в сумі 5004 грн.69 коп. та на користь
держави 51 грн.
судового збору. В задоволенні позову в
іншій його частині
відмовлено.

___________ і_________ ,________ t____________________ і___________________________________________________________________

Справа № 22а/4 Головуючий в
суді 1 інст.. Сингаївський О.П.

Категорія 13 Доповідач Худяков
A.M.

У апеляційній скарзі представник УМВС України в
Житомирськії області порушує питання про скасування постановленого по справі
судового рішення та ухвалення нової постанови, якою відмовити в задоволенні
позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи
та неправильне застосування судом норм матеріального права.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.195 КАС України, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 10 Конституції України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 9
Кодексу адміністративного судочин­ ства України суд при вирішенні справи
керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади,
органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи, зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами. України.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив судове рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Так, на підставі аналізу наявних у справі доказів суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 безпідставно відмовлено УМВС України в
Житомирській області у виплаті грошової допомоги при звільненні з органів
внутрішніх справ в розмірі 5004 грн.69 коп. з урахуванням його вислуги років.

Такий висновок суду відповідає положенням п.10 абз.2 Постанови Кабінету
Міністрів України №393 від 17.07.1992
року «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом,
особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам
їхніх сімей», із змінами і доповненнями від 15 лютого 2006 року, згідно якої грошова
допомога виплачується у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік
служби.

Судом встановлено і дана обставина не заперечується
відповідачем, що при проходженні служби в органах внутрішніх справ з позивачем
відповідний контракт не укладався, тому при вирішенні спору суд правильно не
взяв до уваги Постанову Кабінету
Міністрів України №150 від 04.03.1994
року.

Вирішуючи спір, суд обґрунтовано визнав поважну причину звільнення позивача
(в контексті Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року - як іншу поважну
причину) з органів
внутрішніх справ - «у зв'язку з
переходом

на
роботу в інше
міністерство».

Правова оцінка,
яку суд дав
обставинам справи, не суперечить вимогам
процесуального і матеріального
права.

Доводи апеляційної
скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права
непереконливі. В п.10 абз.4 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року
визначений вичерпний перелік
обставин, за яких
грошова

винагорода,
передбачена цим пунктом, не виплачується. Як видно з матеріалів справи, позивач
ні до жодної з перелічених обставин
не відноситься.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване
судове рішення постановлене з додержанням вимог матеріального та процесуального
права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206
КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника УМВС України в Житомирськії області
- залишити
без"задоволення.

Постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 22 червня 2006
року залишити без
зміни.

Ухвала набирає
законної' сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом місяця.