Справа № К-6875/06
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2007-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

К/С № К-6875/06
ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2007 р. м.
Київ

Вищий адміністративний суд України в складі колегії
суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Брайка А.І.

Федорова М.О.

Нечитайла О.М.

Степашка О.І.

при секретарі:
Ільченко О.М.

за участю представника

відповідача:
Думікова В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Балтської
міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області

на рішення Господарського суду Одеської
області від 07.10.2004 р.

та постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 02.12.2004р.

у справі № 13/104-04-5489

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_1

до Балтської міжрайонної державної
податкової інспекції Одеської області

про
визнання недійсними податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської
області від 07.10.2004р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 02.12.2004р., позовні вимоги задоволено. Податкові
повідомлення-рішення Балтської МДПІ від 09.07.2004 р. №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2,
НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5 визнані недійсними. Стягнуто з Балтської МДПІ на
користь Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1витрати з
держмита у сумі 85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу у сумі 118грн.

Судові рішення мотивовані тим, що
податкові повідомлення-рішення є неправомірними, оскільки у податкової
інспекції були відсутні законні підстави для визначення штрафних санкцій за
порушення вимог Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг",
Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності", Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених
постановою КМ України від 30.07.1996р. № 854, Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів", як податкових зобов'язань.

Балтська МДПІ Одеської області подала
касаційну скаргу, в якій просить скасувати вказані судові рішення та відмовити
у задоволенні позову, посилаючись на порушення норм матеріального права, а
саме: п. 1.2 ст. 1, п.п. 4.2.2. п. 4.2 ст. 4 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами". Зазначає, що суд не ставить під сумнів правомірність
проведення перевірки і виявлених за її результатами порушень, проте звільняє
позивача від відповідальності за такі порушення. Прийняті податкові повідомлення-рішення
відповідають формі податкового повідомлення, передбаченій Порядком направлення
органами ДПС податкових повідомлень-рішень і не змінюють суті допущених
позивачем порушень.

Представник податкової інспекції в
судовому засіданні підтримав вимоги касаційної скарги та просив її
задовольнити.

Позивач, належним чином повідомлений
про час та місце касаційного розгляду справи, свого представника в судове
засідання не направив.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи, судові рішення, суд касаційної інстанції
дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами першої та апеляційної
інстанції було встановлено таке.

Балтською МДПІ проведена перевірка
магазину, розташованого в приміщенні Балтської ЦРЛ за адресою: АДРЕСА_1, що
належить позивачу, щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері
готівкового обігу, за наслідками якої складено акт № НОМЕР_6 від 30.06.2004 р.

Вказаним актом перевірки зафіксовані
такі порушення:

- п. 3.1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг" від 01.06.2000 р. № 1776 (далі у тексті Закон № 1776), яке
полягало у непроведенні розрахункових операцій через РРО;

- п. 3.1. ст. 3 Закону України "Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності" від 23.03.1996 р. № 98/96-ВР (далі у тексті
Закон № 98/96), яке полягало у реалізації алкогольних напоїв та тютюнових
виробів без наявності торгового патенту;

- п. 5 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених
постановою КМ України від 30.07.1996р. № 854 (далі у тексті Закон № 854), яке
полягало у відсутності оригіналів документів, що дають право позивачу
здійснювати підприємницьку діяльність;

- ст. 153 Закону України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 р. № 481/95, яке полягало у
торгівлі алкогольними напоями у приміщенні охорони здоров'я;

- абз. 6 ст. 15 Закону "Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" від 19.12.1995 р. № 481/95 (далі у тексті Закон № 481/95), яке
полягало у реалізації алкогольних напоїв без наявності відповідних ліцензій.

На підставі акту перевірки Балтською МДПІ 09.07.2004 р. прийняті податкові
повідомлення-рішення:

- № НОМЕР_1 про визначення податкового зобов'язання зі штрафних санкцій
відповідно до п. 17.1 ст. 17 Закону № 1776 у сумі 615,60 грн.;

- № НОМЕР_2 про визначення податкового зобов'язання зі штрафних санкцій
відповідно до абз. 4 п. 8.1 ст. 8 Закону № 96/98 у сумі 1100,00 грн.;

- № НОМЕР_3 про визначення податкового зобов'язання за штрафних санкцій за
порушення Правил № 854 відповідно до абз. 6ч. 2 ст. 17 Закону № 481;

- № НОМЕР_4 про визначення податкового зобов'язання зі штрафних санкцій
відповідно до абз. 8 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 у сумі 1700,00 грн.;

- № НОМЕР_5 про визначення податкового зобов'язання зі штрафних санкцій
відповідно до абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95 у сумі 1700,00 грн.

Визнаючи повністю недійсними вказані податкові повідомлення-рішення, суди
попередніх інстанцій виходили з того, що вони є неправомірними, оскільки
податковою інспекцією штрафні санкції за порушення вищевказаних вимог
законодавства визначені як податкові зобов'язання, що не відповідає вимогам
законодавства.

Суд касаційної інстанції не може цілком погодитися з такою позицією судів
попередніх інстанцій.

Суди взагалі не надали оцінки виявленим відповідачем в ході перевірки
порушенням, які зафіксовані актом перевірки, не надали правової оцінки
застосуванню за такі порушення штрафних санкцій, обмежившись лише посиланням на
те, що податковий орган неправомірно визначив штрафні санкції, як податкове
зобов'язання та неправомірно застосував таку форму акту, як податкове
повідомлення-рішення.

Судами не враховано, що підставою для прийняття спірних податкових
повідомлень стали порушення вимог Законів № 1776, № 481, вимог Правил
роздрібної торгівлі алкогольними напоями, за які податковий орган має право
застосувати штрафні санкції, але які не є порушенням правил оподаткування,
визначених податковим законодавством. Податкове повідомлення-рішення, де
штрафні санкції визначені як податкове зобов'язання, може бути прийняте тільки
при порушенні податкового законодавства, але ця обставина не є підставою для
визнання спірного повідомлення-рішення недійсним у цілому.

За наявності таких недоліків ухвалені судові рішення не
можуть вважатися законними та обґрунтованими, відповідно, не можуть залишатися
в силі і підлягають скасуванню, а справа
направленню на новий розгляд.

При новому розгляді справи судам
слід врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких
ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, належно оцінити докази і в залежності
від встановлених обставин вирішити спір у відповідності із нормами
законодавства, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Керуючись ст. ст. 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Балтської міжрайонної державної податкової інспекції
Одеської області задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Одеської області від 07.10.2004 р. та постанову
Одеського апеляційного господарського суду від 02.12.2004 р. скасувати, а
справу направити на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
до Верховного Суду України протягом одного місяця з дня відкриття обставин, які
можуть бути підставою для провадження за винятковими обставинами.

головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

судді А.І. Брайко

М.О.
Федоров

О.М.
Нечитайло

О.І.
Степашко