Справа № 22-4211/2006
Суддя: Іващенко В.В.
Дата ухвалення: 2007-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2007 року
дня колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в складі: Головуючого судді Іващенко В.В. Суддів Летягіної О.В. Сінані A.M.
при секретарі Сафіній Ф.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі адміністративну справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до ДПА в АР Крим про стягнення грошової допомоги у зв'язку із
звільненням з податкової міліції в запас Збройних Сил України, за апеляційною
скаргою ДПА в АР Крим на постанову Центрального районного суду міста
Сімферополя Автономної Республіки Крим від 16 березня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ДПА в АР Крим, у якому просив зобов'язати
відповідача змінити наказ НОМЕР_1
від 15.02.2005 року в
частині виплати грошової допомоги відповідно до п.п.1,10 Постанови КМУ від 17.07.1992
року №393 50%
місячного грошового
забезпечення за кожен повний календарний рік служби з 6 років на 20 років, стягнути з ДПА в АР Крим
матеріальну допомогу в розмірі 31670,10 грн.

Свої
вимоги позивач мотивував тим, що проходив службу у податковій міліції ДПА в АР
Крим з 09.08.1998 року
по 21 лютого 2005 року. Остання посада -ІНФОРМАЦІЯ_1. Раніше служив у
Збройних Силах, та проходив службу в органах внутрішніх справ.

Був
звільнений відповідно до ст.24 ЗУ „Про державну
податкову службу", наказом НОМЕР_1 від 15.02.2005 року. У наказі вказана вислуга- 20 років служби, але відповідач виплатив
йому грошову допомогу з розрахунку 6 років, тобто, за останній період служби в податковій
міліції.

Таким
чином, вважає, що йому неповністю виплачена сума грошового забезпечення та
грошова допомога, розрахунок якої він зробив у своєму позові. Також, вважає, що
наказ ДПА в АРК від

15.02.2006 року необхідно
змінити в частині грошової допомоги відповідно до п.10 Постанови КМУ від 17.07.1992
року №393.

Постановою
Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 16 березня 2006 року позов задоволено. Зобов'язано
ДПА в АРК змінити наказ ДПА НОМЕР_1
від 15.02.2005 року в
частині виплати грошової допомоги відповідно до п.10 Постанови КМУ від 17.07.1992
року №393 50%
місячного грошового
забезпечення за кожен повний календарний рік служби з 6 років на 20 років. Стягнено з ДПА в АРК на
користь ОСОБА_1. матеріальну допомогу в розмірі 31670,10 грн. та 51 грн у відшкодування витрат по
держмиту.

Справа № 22-4211/2006 Головуючий в І інстанції-Гулевич Ю.Г.

На вказану постанову
ДПА в АР Крим подана апеляційна скарга, в якій ставиться
питання про скасування постанови
суду, як постановленої з
порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповно з'ясованими обставинами, з ухваленням нової постанови про
відмову з задоволені позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник ДПА в АРК вказує, що суд при ухваленні
постанови, не відобразив
результати оцінки наданих доказів, не навів мотивів відносно їх прийняття чи
відмови в прийнятті. Також, суд при визначені грошової допомоги не звернув
увагу на положення Постанови KM України
№393 в частині, де
зазначається, що грошова допомога вказаним в ній особам виплачується при
звільнені з військової служби, або з органів внутрішніх справ, та не перевірив,
чи були у позивача підстави для отримання цієї допомоги раніше, чи отримував
він за той же самий період грошову допомогу, та чи не підлягає вона врахуванню
при обчисленні загальної суми грошової
допомоги при останньому звільнені. Вважає, що позивачеві була нарахована
виплачена грошова допомога за фактично відпрацьований час в органах МВС, а суд,
задовольнивши вимоги ОСОБА_1., фактично зобов'язав ДПА в АРК провести
перерахунок та повторну виплату грошової допомоги за той самий час.

Дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд виходив з того, що у позивача є законні підстави для отримання 50% місячної грошової допомоги за кожен
календарний рік служби при звільненні з ДПА в АРК, а саме, не за останні 6 років служби в ДПА в АРК , що була йому сплачена, а за весь час
служби - 20 років.

З такими висновками суду не може
погодитися колегія суддів. П.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992
року № 393 зі змінами згідно з Указом Президента
України від 23.06.2001 року
« Про порядок
обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу, прапорщікам, мічманам, віськовослужбовцям
надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх справ та
членам їхніх сімей» передбачається, що віськовослужбовцям, особам
начальницького і рядового складу внутрішніх справ при звільненні з військової
служби або органів внутрішніх справ за вислугою років служби, за віком, за станом
здоров'я, з зв'язку із скороченням штатів або з проведенням організаційних
заходів у разі неможливості використання на службі в органах виплачується
грошова допомога в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забеспечення за кожен повний календарний рік служби.

З
матеріалів справи вбачається, що наказом НОМЕР_1 від 15.02.2005 року підполковник податкової міліції
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 21 лютого
2005 року був
звільнений у запас Зброених сил України по п.64 «Б» за хворобою . Вислуга
років на день звільнення складає у календарному обчисленні 20 років 17 днів, в льготному обчисленні 22 рокі 29 днів. Грошову допомогу згідно з п. 10 Постанови Кабінету Міністроів України
від 17.07.1992 року № 393 наказано виплатити в розмірі 50% місячного грошового забеспечення за
кожен повний календарний рік служби з розрахунку 6 років. а.с.8.

Крім того,
з матеріалів справи слідує, що раніше ОСОБА_1. прі звільненні з органів
внутрішніх справ України за ст.64 «Ж» за власним бажанням Положення «Про
проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх

Справа № 22-4211 /2006

справ
УРСР» наказом ГУ МВС України
в Криму від 30.07.1998 року
була виплачена грошова допомога згідно п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992
року № 393 в розмірі 498 гривень 40 коп. а.с.79,122.

Також,
наказом НОМЕР_2
від 15 .03.2000 року
ОСОБА_1майор податкової міліції, був звільнений за ст.64 п.«Ж» за власним
бажанням з податкової міліції у запас з 15.03.2000 року. Вислуга років на час звільнення
складала в календарному обчисленні 15 років 6 місяців
4 дні, в пільговому
обчисленні 15 років
7 місяців 28 днів.а.с.61.

При
звільненні йому також була виплачена грошова допомога в розмірі 5-ти посадових окладів , згідно з постановою Кабінету
Міністрів від 17.07.1992 року
№ 393 в розмірі 1050 гривень а.с.78,121.

З вищевказаного слідує,
що за час служби в органах МВС та податкової адміністрації, який на день
останнього звільння з ДПА, 15.02.2005 року,
складав в календарному обчисленні 20 років 17 днів, ОСОБА_1 при кожному
звільненні отримував
грошову допомогу згідно з п.10 постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 року, за
редакцію цього пункту, який діяв на час звільнень, тобто тричі отримував передбачену законом грошову допомогу
при звільненні.

Вирішуючі спір, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку , що зі змісту
п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 вбачається наявність права у позивача
на отримання грошової допомоги за весь строк служби.

Але при визначенні суми
грошової допомоги суд першої інстанції не звернув увагу на те, що раніше при
звільненні з органів внутрішніх справ та податкової адміністрації він вже отримував грошову допомогу згідно з постановою
КМУ № 393 від 17.07.1992 року.

З вищевказаного слідує,
що оскільки позивач при попередніх звільненнях вже отримував грошову допомогу
відповідно п.10 постанови № 393 від
17.07.1992 року за період проходження служби в органах МВС та ДПА , тому сума грошової допомоги
за даний період не підлягає врахуванню при обчисленні суми грошової допомоги
при останьому звільненні.

Враховуючи
наведене, колегія судців вважає, що ДПА в АРК при звільненні позивача зі служби правильно зробила
виплату йому грошової допомогі в розмірі 50% місячного
грошового забеспечення за кожен повний календарний рік служби в ДПА в АРК за останні 6 років служби.

За
таких оставин, колегія суддів вважає апеляційну скаргу ДПА в АРК такою, що підлягає задоволенню, а рішеня
суду вважає підлягаючим скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову
ОСОБА_1. в позові в зв'язку з необгрунтованістю.

Виходячи з
наведеного та керуючись статтями 195, 196, 199, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції в АР Крим -задовольнити.

Постанову Центрального
районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 16 березня 2006 року - скасувати.

Справа № 22-4211/2006

ОСОБА_1 в позові до Державної
податкової адміністрації в АРК про стягнення грошової допомоги в зв'язку зі
звільненням відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом
одного місяця безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України. Головуючий: