Справа № К-29148/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 березня 2007 року м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів: Бутенка В.І.,

Сороки М.О. (доповідача),

Штульмана
І.В.,

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.,

провівши в порядку касаційного провадження
попередній розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Золотоніської
районної ради про скасування рішення,

встановила:

ОСОБА_1
звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 20
квітня 2006 року на першій сесії Золотоніської районної ради 5 скликання після
проведення другого туру голосування
депутатів, обраних до Золотоніської районної ради, підрахунком голосів було встановлено,
що за кандидата на посаду голови вказаної ради ОСОБА_2 віддано 32 голоси
депутатів, а за нього - 24 голоси. Рішенням
вказаної ради №1-3.5/V від 20 квітня 2006 року головою Золотоніської районної ради було оголошено
ОСОБА_2 Не погоджуючись із рішенням ради, скаржник просив його скасувати та
призначити нове голосування з обрання голови ради, а також просив скасувати
рішення Золотоніської районної ради, що були прийняті після обрання головою
ради ОСОБА_2 25 квітня 2006 року на продовженій сесії ним було подано заяву про
скасування, рішення про обрання головою ради ОСОБА_2 та про проведення виборів
голови відповідно до вимог чинного законодавства і регламенту Золотоніської
районної ради, однак заява на обговорення поставлена не була і рішення по ній
не прийнято.

Постановою Золотоніського міськрайонного суду від 20
червня 2006 року, залишеною без змін
ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 21 липня 2006 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами норм
матеріального права, а саме - ч.
1 ст. 78 Закону України «Про вибори депутатів Верховної ради Автономної
республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», ст. 1, ч.
З ст. 45 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», просить судові рішення скасувати та постановити
нове про задоволення позову.

Відмовляючи у
задоволенні позову, суд виходив з того, що
п.4 рішення Золотоніської районної
ради №1-3.5/V від 20.04. 2006 року «Про підсумки
виборів депутатів Золотоніської районної ради п'ятого скликання» було
затверджено загальний склад Золотоніської районної ради п'ятого скликання в
кількості 59 депутатів. Відповідно до п.11.ст.16 Регламенту Золотоніської
районної ради рішення ради вважається прийнятим, якщо за нього подано більшість
голосів від загального складу депутатів.

Судом встановлено, що на першій сесії Золотоніської районної ради 20.04.2006 року
під час виборів голови ради виборчі бюлетені отримали 58 депутатів, з них за
кандидата на посаду голови райради ОСОБА_1 проголосувало 24 депутати, а за
ОСОБА_2 - 32 , не підтримало жодного кандидата - 2 депутати, тобто за кандидата
ОСОБА_2 проголосувало більшість депутатів, обраних до вказаної ради.

Висновок суду про те, що
рішення Золотоніської районної Ради № 1-3.5/У
від 20.04.2006 року про обрання головою ради ОСОБА_2 прийнято на підставі більшості голосів депутатів, обраних до цієї ради,
відповідає фактичним обставинам справи.

З таким висновком обґрунтовано погодився суд
апеляційної інстанції. При цьому, вірним є висновок апеляційного суду про те,
що при вирішенні питання про законність
прийнятого рішення радою слід виходити не із загального складу районної ради, а
із загальної кількості депутатів, фактично обраних до цієї ради. Такий висновок
узгоджується із ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,
згідно якої правомочний склад ради - це кількість депутатів, обраних до
відповідної ради, повноваження яких визнано і не припинено в установленому
законом порядку, яка становить не менш як дві третини від загального складу
ради.

Згідно
ч. 3 ст. 211 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України)
підставами касаційного оскарження судового
рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової
оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального і процесуального права та відсутні передбачені ст. 227 КАС України підстави для їх
обов'язкового скасування.

Враховуючи наведене,
колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
ст. ст. 220, 220-1, 221, 223, 224, 230, 231
КАС України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Золотоніського міськрайонного суду від 20 червня 2006 року і ухвалу
апеляційного суду Черкаської області від 21 липня 2006 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судові рішення Вищого адміністративного суду
України, які ухвалені в порядку касаційного провадження, можуть бути оскаржені
лише за винятковими обставинами протягом одного місяця з дня відкриття таких
обставин шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду України.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно

Суддя: