Справа № 22а/471
Суддя: Товянська О.В.
Дата ухвалення: 2007-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №22а/471 Головуючий
у суді 1 інст.Кондратюк
26 Доповідач
у суді П інст.:Товянська О.В
УХВАЛА

Іменем України

28
лютого 2007 року
Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого : судді
Франовської К.С.

суддів : Широкової Л.В.
Товянської О.В.

при секретарі:
Забеліній О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі
адміністра­тивну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Овруцькому районі Житомирської області, Обласного центру з нарахування
і виплати пенсій та допомоги Головного управління праці та соціального захисту
населення Житомирської обласної державної адміністрації про стягнення коштів,
передбачених Законом України «
Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської
катастрофи» за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на
постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 13 листопада 2006 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом.
Просила стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01 квітня 2004 року
по 31 грудня 2005 року по виплатах, передбачених ст.ст. 37,39 Закону України «
Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Зазначала, що такі виплати проводились у розмірах, встановлених поста­новою
Кабінету Міністрів України № 836 від 26 липня 1996р. «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що су­перечить в
частині розміру цих виплат вимогам Закону «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 13 листопада 2006 року у
задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та
ухвалити нову про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм
матеріального права. Розмір чорнобильських виплат передбачено Законом України
«Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Статтею 95
Конституції України встановлено, що будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначають
виключно законом про Державний бюджет України.

Згідно із статтею 87
Бюджетного кодексу України видатки на державні програми з ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи та соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснюються в порядку в межах
обсягів призначень, передбачених в Державному бюджеті України на відповідні
бюджетні програми.

Відповідно до Постанови КМ України № 836 від 26 липня 1996 року «Про
компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катас­трофи»,
позивачем за 2003-2005 роки
отримано виплати у відповідності із вста­новленим Постановою КМ України від 20
червня 2000 року №987 Порядком ви­користання коштів Фонду для здійснення
заходів щодо ліквідації наслідків Чорно­бильської катастрофи та соціального
захисту населення, в межах видаткової частини бюджету на кожен рік.

Згідно зі ст.62 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» роз'яснення порядку за­стосування
цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України,
рішення якого є обов'язковими для виконання міністерствами та іншими
центральними органами державної виконавчої влади, всіма суб'єктами гос­подарювання
незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.

Статтею 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що конкретні
розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів
України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної зар­плати.

У Постанові Верховної Ради України від 20 лютого 1996 року № 49/96-ВР
зазначено, що до внесення відповідних змін у чинне законодавство виплати, крім
пенсій, тарифних ставок і окладів, які розраховані на підставі мінімальної
зарплати, застосовуються в розмірах, встановлених на 1 лютого 1996 року.

Крім того, згідно ст.2 Закону України «Про встановлення розміру мініма­льної
зарплати на 2000 рік та
ст.2 Закону України «Про встановлення розміру мі­німальної зарплати на 2002 рік» до
прийняття Верховною Радою України змін до законів, у нормах яких для
розрахунків застосовується мінімально зарплата, Кабі­нету Міністрів України
здійснювати перегляд цих норм, виходячи з реальних мо­жливостей податкової
частини Державного бюджету України на ці роки.

За таких
обставин суд обґрунтовано відмовив у позові.

Керуючись ст. 196,198,199,202,205,207 КАС
України, Апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу залишити ОСОБА_1 без задоволення.

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 13 листопада 2006 року залишити
без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого
Адміністративного суду України протягом одного місяця з дня набрання законної
сили постановою Апеляційного суду.