Справа № К-18597/06/07
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2007-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в
складі:

Ліпського Д.В. - головуючий,

Амєліна С.Є. - суддя-доповідач,

Гуріна
М.І.

Загороднього
А.Ф.

Кобилянського
М.Г.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Деснянського районного суду міста Чернігова від 25 січня 2006 року та на ухвалу
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернігівської області від
21 березня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Чернігівській області про стягнення доплати до
грошового забезпечення,

в с т а
н о в и л а :

В касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та
процесуального права, позивач ставить питання про скасування судових рішень,
якими відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення доплати до
грошового забезпечення. Просить направити справу на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що у 1999 році позивачу
виповнилося 45 років й він як військовослужбовець набув право на пенсію за
вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх
справ та деяких інших осіб», але продовжував
службу в органах внутрішніх справ до жовтня 2002 року.

В жовтні 2002 року ОСОБА_1. призначена пенсія на підставі Закону України
«Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового
складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб».

Вважає, що на підставі пункту 3 Указу Президента України від 04 жовтня 1996
року №926/96 «Про умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького
складу та оплати праці працівників органів внутрішніх справ», під час
проходження служби в період з 1999 року по 2002 рік він мав право на доплату до
грошового забезпечення в розмірі 25% суми пенсії, яка могла бути нарахована
особам, що мають право на пенсію за вислугою років і залишені за їхньою згодою
та в інтересах справи на службі.

Оскільки таку доплату позивачу не встановлювали та не виплачували, ОСОБА_1,
вважаючи, що порушене його право на належне грошове забезпечення, 28 грудня
2005 року звернувся в суд з позовом.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального й процесуального
права, правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку
про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з тих підстав.

Пунктом 3 Указу Президента України від 04 жовтня 1996 року №926/96 «Про
умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати
праці працівників органів внутрішніх справ» керівникам органів внутрішніх справ
у межах асигнувань, що виділяються на утримання цих органів, надано право
встановлювати, зокрема, особам рядового і начальницького складу органів
внутрішніх справ, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із
законодавством і залишені за їхньою згодою та в інтересах справи на службі, -
щомісячну доплату в розмірі від 25 до 50 відсотків суми пенсії, яка б могла
бути їм нарахована.

Вирішуючи спір районний суд, з висновками якого погодився апеляційний
суд, обґрунтовано виходили з того, що не
встановлення та не нарахування за спірний період суб'єктом владних повноважень
доплати до грошового забезпечення ОСОБА_1 не суперечить вимогам вказаного
нормативно-правового акту.

Судові
рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, тому
передбачених статтею 227 Кодексу адміністративного судочинства України підстав
для їх скасування і направлення справи на новий судовий розгляд не вбачається.

Керуючись статтями 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного
суду України

у х в а
л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Деснянського районного суду міста Чернігова від 25 січня 2006 року та
ухвалу судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернігівської
області від 21 березня 2006 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
до Верховного Суду України за винятковими обставинами протягом одного місяця з
дня відкриття обставин.

Судді:

Д.В. Ліпський
С.Є. Амєлін М.І. Гурін А.Ф. Загородній М.Г. Кобилянський