Справа № 22-а-274/2007р.
Суддя: Берзіньш В.С.
Дата ухвалення: 2007-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№22-а-274/2007р. Головуючий
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
січня 2007 року
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеля­ційного суду Автономної
Республіки Крим в складі:

Головуючого,
судді: Берзіньш B.C.

Суддів: М'ясоєдовій Т.М. Дралло І.Г., при
секретарі Войциховській Е.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Сімферополі адміністративну
справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Алуштинської міської ради,
ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення сесії та покладання зобов'язання по
складанню проекту відводу земельної
ділянки за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на постанову Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 11 травня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1,
ОСОБА_2 звернулись до суду з адміністративним позовом до Алуштинської міської
ради, ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення Алуштинської міської ради від 22.02.2006 року за номером НОМЕР_1, яким відмовлено
в складанні проекту відводу земельної ділянки площею 0,0224га
для обслуговування частини
будинку, визначеної рішенням Алуштинського міського суду від
15.02.2001 року по АДРЕСА_1. Позивачі просили скасувати рішення сесії Алуштинської міської ради та
зобов'язати Алуштинську міську раду дати дозвіл на складання проекту відводу
земельної ділянки площею 0,0224
га для обслуговування частини будинку АДРЕСА_1, що
належить позивачам на праві приватної власності. Вимоги мотивовані тим, що на праві приватної
власності позивачам належить 40/100
частин будинку АДРЕСА_1,
60/100 частин будинку належить ОСОБА_3. Згідно рішення
Алуштинського міського суду від 15.02.2001
року визначений порядок користування
земельною ділянкою між
співвласниками будинку, в
користування позивачам виділена
земельна ділянка загальною площею 224кв.м.,
ОСОБА_3 виділена земельна ділянка розміром 335 кв.м., також встановлені межі між земельними ділянками. Рішення суду
виконано, що підтверджується актом поділу земельної ділянки від 06.10.2002 року. Співвласник
ОСОБА_3 не бажає займатися приватизацією земельної ділянки, Алуштинська міська
рада, не дивлячись на те, що є рішення Алуштинського міського суду, яким
визначено розміри земельних ділянок кожного із співвласників, встановлені
границі між ділянками, відмовила
в видачі дозволу на складання проекту
відводу земельної ділянки в приватну власність, посилаючись на те, що земельна
ділянка повинна виділятися за будинком в цілому.

Постановою Алуштинського міського суду Автономної
Республіки Крим від 11 травня 2006 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено.

2

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови суду і
просить прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на те, що висновки суду про її згоду на
приватизацію земельної ділянки позивачками та про її зацікавленість у
приватизації землі не відповідають фактичним обставинам, суд не з»ясував її
дійсної позиції відносно приватизації земельної ділянки.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта
підтримала доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 та її представник проти них
заперечували, посилаючись на їх необгрунтованність.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Відповідно до положень ст.ст. 195,
200 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги; суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив із
обгрунтованності заявлених вимог. Такі висновки суду узгоджуються з матеріалами
справи та не суперечать діючому законодавству.

Так статтями 118,
116 ч.2,3 Земельного кодексу України передбачено право громадян на одержання у
власність шляхом приватизації земельних ділянок, які перебувають у їх
користуванні.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить на
праві приватної власності 40/100
частин будинку АДРЕСА_1,
60/100 частин цього будинку належить ОСОБА_3 Рішення
Алуштинського міського суду АРК від 15.02.2001
року, яке набрало законної сили, визначено порядок користування земельною
ділянкою розміром 562 кв.м.
між співвласниками будинку АДРЕСА_1: у користування позивачам виділена земельна
ділянка загальною площею 224 кв.м., ОСОБА_3 виділена земельна ділянка розміром
335 кв.м., також рішенням встановлені межі між земельними ділянками. Рішення
суду виконано, що підтверджується актом поділу земельної ділянки від 06.10.2002 року.

Відповідно до ч.І ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств установ, організації, посадових чи службових осіб
та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках
встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, приймаючи до уваги, що рішення Алуштинського
міського суду від 15.02.2001 року набрало законної сили, позивачам виділено у
користування конкретну земельну ділянку, яка розмежована із земельною ділянкою
ОСОБА_3, відмова Алуштинської міської ради у видачі дозволу на складання
проекту відводу земельної ділянки в приватну власність необгрунтована.

За таких обставин, висновки суду є правильними та
відповідають фактичним обставинам справи,
зібраним по справі доказам. Доводи апелянта про відсутність її згоди на
приватизацію земельної ділянки позивачками та її зацікавленості у приватизації
землі та що суд не з»ясував її дійсної позиції відносно приватизації земельної
ділянки неспроможні, оскільки приватизація позивачками земельної ділянки, яка
знаходиться у них в користуванні, не порушує права ОСОБА_3.

3

Оспорюючи висновки суду, апелянт не надав доказів, які б їх спростовували. Підстав для скасування постанови суду за доводами
апеляційної скарги немає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 195, 200 Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Алуштинського міського суду Автономної
Республіки Крим від 11 травня 2006
року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України на протязі одного місяця.

Судді: