Справа № 22-а-37/07
Суддя: Горобець Т.В.
Дата ухвалення: 2007-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 22-а-37/07 Головуючий
Категорія - адміністративна Філатова Л.Б.
Доповідач - суддя Горобець
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02
лютого 2007 року
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у

складі:

Головуючого судді Квача М.О.

Суддів: Горобець Т.В., Шевченка В.М.

При секретарі Гавриленко Ю.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
засідань апеляційного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою
Державної судової адміністрації України на постанову Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 25 жовтня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13,ОСОБА_14,ОСОБА_15 до Державної судової адміністрації України (далі по
тексту ДСА), територіального управління ДСА в Чернігівській області, Державного
казначейства України, Міністерства фінансів України, про стягнення коштів,

Встановив:

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова
від 25 жовтня 2006 року задоволено уточнені позовні вимоги суддів Деснянського
районного суду м. Чернігова ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5,ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_7,ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, до ДСА України про стягнення коштів.

Стягнуто з ДСА України шляхом списання з рахунку Державного бюджету № 4024, відкритому в
Державному казначействі України,
МФО 820172

2

на
користь ОСОБА_1 - 15
696,19 грн., на користь ОСОБА_2 - 13 670,13 грн., на користь ОСОБА_3 -9 136,41 грн., на користь
ОСОБА_9 - 11 020,68 грн., на
користь ОСОБА_8 - 10
623,35 грн., на користь ОСОБА_7 - 10 996,48 грн., на користь ОСОБА_6 - 9 979,57 грн., на користь
ОСОБА_5 - 9 988,23 грн., на
користь ОСОБА_15 - 11
290,45 грн., на користь ОСОБА_14 - 9 150,13 грн., на користь ОСОБА_13 - 14 576,75 грн., на користь ОСОБА_12 - 11 241,02 грн., на користь
ОСОБА_11 - 6 832,23 грн., на
користь ОСОБА_10 - 10
363,78 грн., на користь ОСОБА_5 - 5 075,24 грн., утриманого податку з доходів фізичних осіб за
період з 01.01.2004 року по 30.09.2006 року включно.

В апеляційній скарзі ДСА України просить постанову
районного суду скасувати і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову
відмовити, посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального права.
Апелянт зазначає, що судове рішення ухвалено без врахування положень ст. 67 та
68 Конституції України, які передбачають, що кожен зобов'язаний неухильно
додержуватись Конституції України та Законів України, в тому числі сплачувати
податки і збори. Вважає порушеним ЗУ „Про податок з доходів фізичних
осіб", оскільки абзац 4 ст. 1 Указу Президента України від 10.07.1995
року, яким визнавалось, що заробітна плата суддів не обкладається прибутковим
податком, втратив чинність з 01.04.2004 року на підставі Указу Президента України
від 25.12.2003 року №1497. Крім того, в скарзі зазначається, що судом не
враховані положення ст. 23,
48, 51 Бюджетного кодексу України та ряд інших спеціальних
нормативно-правових актів які регулюють порядок касового виконання Державного
бюджету України та виконання кошторисів бюджетних установ. Скарга також містить
посилання на розпорядження КМУ від 20.01.2004
року №22 - р „Про
деякі питання оплати праці суддів", яким визначено порядок та умови
повернення утриманого податку і яке судом не враховане.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції правильно встановив, що з заробітної
плати суддів, які звернулись з позовом, за період з 01.01.2004 року по 30.09.2006 року відповідно
до ЗУ „Про податок
з доходів фізичних осіб" утримувався податок, але сума утриманого податку,
всупереч Рішенням Конституційного Суду України від 24.06.1999 року та 23.03.2002 року, а також
від 01.12.2004 року
відповідна компенсація цих витрат їм не проведена.

Суд
вірно визначив суть спірних правовідносин, обґрунтовано прийшов до висновку, що
відповідачем у даній справі має бути ДСА України, оскільки відповідно до ст. 126 ч.І п. 9
ЗУ „Про судоустрій України" вона є головним розпорядником
бюджетних коштів на утримання судів, а також, що стягнення має відбуватись з
рахунку, який відкрито в Державному казначействі для виконання судових рішень

Відповідно до ч.3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод. Крім того, ст. 130 Конституції України та ст. 118 ЗУ
„Про судоустрій України" визначають, що держава забезпечує фінансування та
належні умови для функціонування судів і діяльності суддів, що у взаємозв'язку
з положеннями ст.

4

11, 44 ЗУ „Про статус суддів"
є механізмом захищеності судової влади, і це має бути враховано при затвердженні Державного бюджету на відповідний рік.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 24.06.1999 року вбачається,
що бюджет на утримання судової гілки влади не може бути зменшений без згоди
Верховної Ради України.

Згідно рішення Конституційного Суду України № 19-рп від 01.12.2004
року зміст недоторканості суддів, як умови виконання ними професійних
обов'язків не обмежується гарантією, визначеною в ч.І ст. 126 Конституції
України щодо недоторканості судді при порушенні кримінальної справи чи
притягненні його до кримінальної відповідальності. В названому рішенні
зазначено, що не допускається зниження рівня гарантій незалежності суддів.
Отже, посилання відповідача в апеляційній скарзі на розпорядження Кабінету
Міністрів України від 20.01.04 року № 22-р та на відсутність бюджетних коштів,
як на причину невиконання своїх зобов'язань перед позивачами не може бути
прийняте до уваги апеляційним судом, оскільки ці аргументи не є підставою для
звуження змісту існуючих прав позивачів.

Керуючись ст. 195,
196, 198, 200, 205, 206, 212 Кодексу адміністративного судочинства України,
апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України
- залишити без
задоволення.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від
25 жовтня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий: Судді: