Справа № к-24861/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2007 року м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі

головуючого-судді Бутенка В.І.,

суддів: Лиски Т.О., Панченка
О.І., Сороки М.О., Штульмана І.В.,

при
секретарі Якименко О.М.

за участю
представників сторін: ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4.

розглянувши
в порядку касаційного провадження у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за касаційною
скаргою Управління капітального будівництва Львівської міської ради та
ОСОБА_5 на постанову Франківського районного суду м. Львова від 14 квітня 2006
року, ухвалу та додаткову постанову цього ж суду від 04 травня 2006 року та на
постанову апеляційного суду Львівської області від 11 липня 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_3 до Управління капітального будівництва Львівської
міської ради, третя особа ОСОБА_5, про скасування наказів, поновлення на роботі
та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

встановила:

У квітні
2005 року ОСОБА_3. звернувся до Франківського районного суду м. Львова з
вказаним позовом, у якому просив скасувати наказ №НОМЕР_1 про відсторонення
його від виконання обов'язків ІНФОРМАЦІЯ_1 Управління капітального будівництва
Львівської міської ради та зобов'язати керівника вказаного Управління поновити
його на посаді, а також скасувати наказ № НОМЕР_2 про оголошення йому догани.

В
обґрунтування своїх вимог покликався на те, що у нього склалися напружені
стосунки з керівником Управління. 23.12.04 йому було вручено наказ №НОМЕР_1 про
тимчасове відсторонення від обов'язків ІНФОРМАЦІЯ_1 Управління капітального
будівництва Львівської міської ради у зв'язку з недобросовісним ставленням до
своїх посадових обов'язків, хоча підстав для цього не було.

Окрім того,
НОМЕР_2 про оголошення йому догани за невиконання покладених, як на головного
спеціаліста відділу обліку та фінансів Управління капітального будівництва
Львівської міської ради, завдань протягом трьох робочих днів. Вказаний наказ
вважав незаконним, оскільки тільки з нього позивачу стало відомо про
переведення його на посаду головного спеціаліста відділу обліку та фінансів.

У ході
судового розгляду позивач свої позовні вимоги доповнив вимогами про скасування
наказу №НОМЕР_3 про звільнення його з роботи та виплату йому грошової
компенсації за час вимушеного прогулу, поновлення на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1
Управління капітального будівництва Львівської міської ради.

У підтримку
своїх додаткових вимог покликався на те, що після звернення ним до суду начальник
Управління капітального будівництва Львівської міської ради видав наказ
№НОМЕР_3, яким позивача звільнено з посади головного спеціаліста відділу
бухгалтерського обліку та фінансів. При ознайомленні із цим наказом йому стало
відомо, що звільнення проведено на підставі ст. 9 Закону України "Про
боротьбу з корупцією", п.7. ст. 30 Закону України "Про державну
службу", п. 2, 3 ст. 40 КЗпП України та враховуючи попередню догану.

Законність
свого звільнення позивач заперечував, оскільки вважав, що відсторонення його з
посади ІНФОРМАЦІЯ_1 Управління та переведення головним спеціалістом було
проведено з порушенням вимог закону, догана була оголошена з надуманих мотивів,
а тому не могла бути підставою для звільнення у порядку ст. 40 КЗпП України.

Посилання, як на одну з підстав звільнення, на
п.7 ст. 30 Закону України "Про державну службу" також вважав
незаконним, оскільки декларацію про доходи за 2004 рік подав разом з оцінкою
своєї роботи у встановленому законом порядку. З 10.03.05 по 31.05.05 він
перебував на лікарняному, при виході на роботу 01.06.05 дізнався про зникнення
своєї декларації про доходи і у цей же день повторно її подав.

Постановою
Франківського районного суду м. Львова позов ОСОБА_3 задоволено. Скасовано
накази №НОМЕР_1. по Управлінню капітального будівництва Львівської міської ради
(далі - УКБ) про відсторонення від виконання обов'язків ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.,
№НОМЕР_4. по УКБ про переведення ОСОБА_3. на посаду головного спеціаліста
відділу бухгалтерського обліку, №НОМЕР_2. по УКБ про оголошення догани ОСОБА_3,
№НОМЕР_3. про звільнення ОСОБА_3.

Поновлено
ОСОБА_3. на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку та фінансів -
ІНФОРМАЦІЯ_1 УКБ Львівської міської ради. Стягнуто з УКБ Львівської міської
ради на користь ОСОБА_3. 8186,70 гривень. Вказану суму стягнуто з ОСОБА_5 на
користь УКБ Львівської міської ради.

Постанову в
частині поновлення позивача на посаді та стягнення в його користь з УКБ
заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць (786 грн.) звернено до
негайного виконання.

Ухвалою
судового засідання від 04.05.2006 року цього ж суду внесено виправлення в
постанову суду від 14.04.2006 р. Стягнуто з УКБ на користь ОСОБА_3. 8 845,44
грн. (сума, що містить податки та інші обов'язкові платежі, які підлягають
відрахуванню при виконанні рішення суду) та цю ж суму стягнуто з ОСОБА_5 на
користь УКБ Львівської міської ради.

Додатковою
постановою Франківського районного суду м. Львова від 04.05.2006 року стягнуто
з місцевого бюджету на користь ОСОБА_3. 500 гривень судових витрат, пов'язаних
з оплатою допомоги адвоката.

Постановою
апеляційного суду Львівської області від 11 липня 2006 року частково задоволено
апеляційну скаргу відповідача та третьої особи.

Змінено
постанову Франківського районного суду м. Львова від 14.04.2006 р. та ухвалу
цього ж суду від 04.05.2006 р. і виключено з їх резолютивних частин стягнення з
ОСОБА_5 на користь відповідача

8 845,44
грн. В решті судові рішення по даній справі залишено без змін.

В
касаційній скарзі Управління капітального будівництва Львівської міської ради
та третя особа - ОСОБА_5, посилаючись на порушення судами норм матеріального і
процесуального права, просять скасувати постановлені по справі судові рішення
та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, пояснення осіб, які з`явилися в
судове засідання, розглянувши доводи касаційної скарги щодо дотримання судом
першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, а також правову оцінку
обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач працював на посаді начальника відділу
обліку і фінансів - головним бухгалтером Управління капітального будівництва
Львівської міськради з 08 червня 1993 року відповідно до наказу № НОМЕР_5.

Наказом №
НОМЕР_3 року позивача звільнено із займаної посади на підставі ст. 9 Закону України "Про
боротьбу з корупцією", ст. 30 п.7 Закону України "Про державну
службу", ст. 40 п.п.2, 3 КЗпП України.

Ухвалюючи
рішення про скасування наказів №НОМЕР_1 та №НОМЕР_4., №НОМЕР_3., суд першої
інстанції вірно врахував, вимоги Законів України "Про державну
службу", "Про боротьбу з корупцією", "Про службу в органах
місцевого самоврядування", ст.ст.29, 32, 33, 235 Кодексу законів про працю
України та прийшов до правильного висновку про безпідставність відсторонення
позивача від виконання обов'язків ІНФОРМАЦІЯ_1 УКБ Львівської міської ради,
його переведення, оголошення догани та звільнення із займаної посади, зробив
вірний висновок про необхідність поновлення позивача на роботі та виплати йому
середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Крім того,
суд першої інстанції, визнаючи звільнення ОСОБА_3 незаконним і поновлюючи його
на державній службі, виходив також з того, що це звільнення здійснено з
порушенням вимог п.п.2,3 ст. 40 Кодексу законів про працю України - у період тимчасової непрацездатності
позивача .З цим також погодився і апеляційний суд.

Проте з
таким висновком погодитись не можна,
виходячи з наступного.

Встановлено,
що ОСОБА_3. мав статус державного службовця, державна служба якого була
припинена згідно з наказом № НОМЕР_3, на підставі п. 7 ст. 30, Закону України
"Про державну службу" і ст. 9 Закону України "Про боротьбу з
корупцією", п.п.2,3 ст. 40 Кодексом Законів про працю України .

Постановляючи
свої рішення, суди не врахували, що порядок проходження державної служби та її
припинення регулюється спеціальним законом - Законом України "Про державну
службу", яким встановлено, що, крім загальних підстав, передбачених
Кодексом Законів про працю України (далі - КЗпП України), державна служба
припиняється також з підстав, визначених у ст. 30 цього Закону, і в таких
випадках норми КЗпП України не підлягають застосуванню, оскільки припинення
державної служби не можна кваліфікувати як звільнення з ініціативи
адміністрації.

В іншому,
суд апеляційної інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що постанова суду та ухвала, а також додаткова
постанова прийняті з додержанням норм матеріального і процесуального права, на
основі правильно встановлених та повно досліджених обставин справи.

Відповідно
до ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган,
який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Приймаючи
вірне рішення про стягнення такої виплати з відповідача, суд першої інстанцій
прийшов до помилкового висновку про стягнення цих сум з третьої особи - ОСОБА_5
на користь УКБ Львівської міської ради, оскільки це не ґрунтується на вимогах
ст. 237 КЗпП України.

Вказаний недолік, суд апеляційної інстанції виправив,
обґрунтовано виключивши його з резолютивної частини.

Враховуючи
вищевикладене, колегія суддів дійшла до
висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій належним
чином з'ясовано обставини справи та дано їм вірну правову оцінку.

Постановлені
по справі рішення мотивовані і за своїм
змістом та формою відповідають вимогам матеріального та процесуального закону.

Відсутні
передбачені ст. 227 КАС України порушення норм матеріального чи процесуального
права, які могли призвести до неправильного вирішення справи і бути підставою
для скасування ухвалених по справі судових рішень.

Наведені в
скарзі доводи правильність висновків судів не спростовують.

Відповідно
до ч.1 ст. 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу
без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального
права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись
ст. ст. 220, 221, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу управління капітального будівництва Львівської міської ради та ОСОБА_5
залишити без задоволення.

Постанову
колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської
області від 11 липня 2006 року та змінені нею постанову Франківського районного
суду м. Львова від 14 квітня 2006 року, ухвалу та додаткову постанову цього ж
суду від 04 травня 2006 року - залишити без змін.

Визнати
ухвалу Вищого адміністративного суду України від 02 січня 2007 року про
зупинення виконання названих вище судових рішень такою, що втратила чинність.

Ухвала є
остаточною і не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених ст. 237 КАС
України.

Головуючий:

Судді :

.