Справа № к-8357/06
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2007-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
7 лютого 2007 року

м. Київ
Колегія суддів
Вищог
о адміністративного суду Укр
аїни в складі:

головуючого судді Ха
рченка В.В., суддів Васильченк
о Н.В., Кравченко О.О., Матолича
С.В., Федорова М.О., при секрета
рі: Коротких В.В., розглянувши
у відкритому судовому засід
анні касаційну скаргу Дубр
овицької міжрайонної держав
ної податкової інспекції на
рішення Господарського суду
Рівненської області від 25 бер
езня 2005 року та постанову Льві
вського апеляційного господ
арського суду від 15 червня 2005 р
оку,-

ВСТАНОВИЛА:
Рішенням Господарсь
кого суду Рівненської област
і від 25 березня 2005 року, залишен
им без змін постановою Львів
ського апеляційного господа
рського суду від 15 червня 2005 ро
ку було задоволено позов Вис
оцького держлісгоспу до Дубр
овицької міжрайонної держав
ної податкової інспекції про
визнання недійсним рішення.

Вказані судові рішення вмо
тивовано посиланням на відсу
тність в діях позивача поруш
ення вимог статей 1 та 2 Закону
України «Про порядок здійсн
ення розрахунків у іноземній
валюті». Суди першої та апеля
ційної інстанції послалися н
а те, що фактично поставка від
булася меншої кількості та і
ншої, ніж було визначено у дог
оворі якості товару. Суди дій
шли висновку, що фактично сто
ронами було узгоджено здійсн
ення контрагентом позивача о
плати у іншому, ніж було визна
чено первісно, розмірі.
Не погоджуючись з зазначен
ими судовими рішеннями Дубро
вицька МДПІ звернулася з кас
аційною скаргою, у якій проси
ть рішення Господарського с
уду Рівненської області від
25 березня 2005 року та постанову
Львівського апеляційного го
сподарського суду від 15 червн
я 2005 року скасувати та прийнят
и рішення про відмову в позов
і.
Касаційна скарга ґрунтуєт
ься на порушення судами перш
ої та апеляційної інстанцій
норм матеріального права. Зо
крема скаржник стверджує, що
судами було неправильно зас
тосовано норми статей 1,4 та 7 За
кону України «Про порядок зд
ійснення розрахунків у інозе
мній валюті», оскільки зазна
чений Закон не встановлює мо
жливості зміни вартості парт
ії товару (валютної виручки, щ
о має надійти від контрагент
а), оскільки такі можливості в
ідсутні в Законі.
Також скаржник стверджує, щ
о договір, укладений між стор
онами, передбачав іншій поря
док прийняття продукції, ніж
було застосовано сторонами.

Заслухавши доповідь с
удді Вищого адміністративно
го суду України, дослідивши м
атеріали справи та доводи ка
саційної скарги колегія судд
ів приходить до висновку, що к
асаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Оспорюваним повідомленням
рішенням №/3 від 02.02.05р. пози
вачу було визначено податков
і зобовязанні зі сплати шт
рафних санкцій за порушення
вимог статті 1 Закону Укра
їни «Про порядок здійснення
розрахунків у іноземній валю
ті», яка передбачає, що виручк
а резидентів у іноземній вал
юті підлягає зарахуванню на
їх валютні рахунки в уповнов
ажених банках у терміни випл
ати заборгованостей, зазначе
ні в контрактах, але не пізніш
е 90 календарних днів з дати ми
тного оформлення (виписки ви
візної вантажної митної декл
арації) продукції, що експорт
ується, а в разі експорту робі
т (послуг), прав інтелектуальн
ої власності - з моменту підпи
сання акта або іншого докуме
нта, що засвідчує виконання р
обіт, надання послуг, експорт
прав інтелектуальної власно
сті.
Матеріали справи не містят
ь відомостей відносно надход
ження виручки в узгодженому
позивачем розмірі з порушенн
ям вищезазначеного терміну.

Спір полягає у визначенні р
озміру валютної виручки, яка
має надійти на розрахункови
й рахунок позивача. При цьому
скаржник посилається на обо
вязковість визначення так
ої виручки згідно із вантажн
ою митною декларацією, згідн
о з якою було експортовано то
вар, позивач згідно з узгод
женими з контрагентом розмір
ом.
Зазначена правова но
рма статті 1 не містить випадк
ів розірвання чи зміни зовні
шньоекономічного контракту
(зокрема зміни вартості та кі
лькості товару) у якості альт
ернативної підстави виконан
ня її умов.
Можливість такої змін
и передбачено статтею 6 Закон
у України "Про зовнішньоекон
омічну діяльність", згідно з я
кою суб'єкти зовнішньоеконом
ічної діяльності (далі ЗЕД
) мають право укладати будь-як
і види зовнішньоекономічних
договорів (контрактів) відпо
відно до цього та інших Закон
ів України, крім тих, які прямо
та у виключній формі заборон
ені Законами України.
Згідно ст. 14 Закону Укра
їни "Про зовнішньоекономічну
діяльність" суб'єкти ЗЕД мают
ь право самостійно визначати
форму розрахунків по зовніш
ньоекономічних операціях, що
не суперечать інтересам Укр
аїни та відповідають міжнаро
дним правилам.
Зобовязання з поста
вки продукції за контрактом
були між позивачем та його ко
нтрагентом змінені в частині
суми, яку мав сплатити контра
гент позивача.
Відповідно до ст. 224 Коде
ксу адміністративного судоч
инства України суд касаційно
ї інстанції залишає касаційн
у скаргу без задоволення, а су
дові рішення без змін, якщо
визнає, що суди першої та апел
яційної інстанцій не допусти
ли порушень норм матеріально
го і процесуального права пр
и ухваленні судових рішень ч
и вчиненні процесуальних дій
.
На підставі викладеного,
колегія суддів дійшла виснов
ку про відсутність підстав д
ля задоволення касаційної ск
арги.
Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224 КАС
України, колегія суддів, -
ухвалил
а:
Касаційну скаргу Ду
бровицької міжрайонної держ
авної податкової інспекції
залишити без задоволення, а
рішення Господарського су
ду Рівненської області від 25 б
ерезня 2005 року та постанову Ль
вівського апеляційного госп
одарського суду від 15 червня 2
005 року - без змін.
Ухвала набирає законної
сили з моменту її оголошення
, і оскарженню не підлягає, крі
м, як з підстав, у порядку та у с
троки, передбачені ст.ст.237-239 КА
С України.