Справа № 2-А-18/2007р.
Суддя: Янків Т.П.
Дата ухвалення: 2007-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-А-18/2007 p.
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2007 року Калинівський
районний суд Вінницької області

в складі:
головуючого Янків
Т.П.

при секретарі Барчишеній
А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка справу за
позовом ОСОБА_1 до військової частини А-1185
с.Гущинці, Калинівського району, Вінницької області про нарахування
грошової компенсації за продовольче забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові вказує, що проходить дійсну військову службу у Збройних
Силах України і знаходиться на продовольчому та грошовому забезпеченні у
військовій частині А-1185
с.Гущинці, Калинівського району, Вінницької області. Однак, порушено його
законне гарантоване державою право на отримання продовольчого забезпечення за
рахунок держави, внаслідок чого у військовій частині перед ним утворилася
заборгованість. Тому він звернувся в суд з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні
позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не
з"явився без поважних причин, хоч про час і місце судового розгляду
повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки.
Згідно наданих заперечень командира військової частини А-1185 с.Гущинці
відповідач позовні вимоги не визнає.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що
позов підлягає до задоволення.

Так, в судовому засіданні з достовірністю було встановлено, що позивач
проходить дійсну військову службу у Збройних Силах України і знаходиться на
продовольчому та грошовому забезпеченні у військовій частині А-1185 с.Гущинці,
Калинівського району, Вінницької області. Однак, в порушення вимог
законодавства він не отримував продовольчого забезпечення та грошової
компенсації за нього з липня 2001
року по 01.12.2006 року.

Згідно ч.2 ст. 17 Конституції
України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які знаходяться
на службі в Збройних Силах України та інших військових формуваннях, а також
членів їх сімей.

Крім того, згідно ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року, яка передбачає отримання військовослужбовцями за
рахунок держави грошового забезпечення, а також речового майна і продовольчих
пайків, або, по їх бажанню, грошової компенсації за них, а також згідно Постанови
КМУ № 316 від 12.03.1996 року «Про норми
забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил України та
інших військових формувань» позивачі забезпечувались продовольчими пайками по
нормі №7 (згідно
посади).

З 11.03.2000 року Законом України «Про деякі заходи щодо економії
бюджетних

засобів»
від 17.02.2000 року
була призупинена дія ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх сімей» в частині отримання
військовослужбовцями продовольчих пайків і речового майна або, по їх бажанню,
грошової компенсації. Тому з 01.07.2001
року позивач не отримував ні продовольчих пайків, ні грошової компенсації
за них.

Ч.3 ст.22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав та свобод. Крім цього, ст. 16 Закону України «Про Збройні Сили
України» гарантує отримання військовослужбовцями за рахунок держави
продовольчого забезпечення у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів
України, і дія даної норми не призупинялась ніякими нормативними актами.

Так, відповідно до Положення про продовольче забезпечення Збройних Сил
України на мирний час, затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 402 від 09.12.2002 року,
забезпечення військовослужбовців продовольством здійснюється за нормами
харчування військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженими Постановою
КМУ № 426 від 29.03.2002 року. Військовослужбовцям норми харчування видаються
через відповідні їдальні або замість установлених норм харчування (основні й
додаткові продукти) виплачується грошова компенсація у розмірі вартості цих
норм. Тому позивачі повинні були отримувати продовольче забезпечення до 29.03.2002 року за
відповідною нормою Постанови КМУ від 12.03.1996
року № 316 «Про
норми забезпечення продовольчими пайками військовослужбовців Збройних Сил
України та інших військових формувань», а з 29.03.2002 року -
за відповідною нормою Постановою КМУ №
426 від 29.03.2002 року
«Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил України та інших
військових формувань». Але позивач не отримував ні продовольчих пайків, ні
компенсації за них. Тому вимоги позивача є законними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 17, 22 Конституції України, ст.
16 Закону України «Про Збройні Сили України», ст. 9 Закону України «Про
соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,
Постановою КМУ № 316 від 12.03.1996 року «Про норми забезпечення продовольчими
пайками військовослужбовців Збройних Сил норми харчування військовослужбовців
Збройних Сил України та інших військових формувань», Положенням про продовольче
забезпечення Збройних Сил України на мирний час, затвердженим Наказом
Міністерства оборони України № 402 від 09.12.2002 року, ст.ст. 19,162 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити. Зобов"язати військову частину А-1185 с.Гущинці,
Калинівського району, Вінницької області нарахувати ОСОБА_1 грошову компенсацію
за продовольче забезпечення за період з 01.07.2001
року по 01.12.2006 року.

Стягнути з військової частини А-1185
с.Гущинці, Калинівського району, Вінницької області 51 грн. державного мита
в доход держави.

Постанова може бути оскарженою до апеляційного суду
Вінницької області шляхом

подачі протягом 10
днів з дня винесення постанови заяви про апеляційне оскарження та

подачі протягом 20
днів після такої заяви самої апеляційної скарги, або в порядку ч.5 ст. 186

КАС України.