Справа № к-9511/06
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2007-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2007 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України у складі:

головуючого: судді Фадєєвої
Н.М.,

суддів: Гордійчук
М.П., Бим М.Є., Шипуліної Т.М., Чалого С.Я.,

при секретарі: Мельник І.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
в місті Києві касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в
Ковпаківському районі м. Суми на рішення господарського суду Сумської області
від 29 березня 2005 року та постанову Харківського апеляційного господарського
суду від 05 липня 2005 року у справі за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1
до Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми про
визнання недійсною вимоги, -

встановила:

У лютому
2005 року позивач звернувся до господарського
суду Сумської області з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми про визнання недійсною
вимоги за НОМЕР_2 про сплату боргу в сумі 24812 грн. 20 коп.

Свої
вимоги мотивував тим, що він не є платником збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування, висновки відповідача не відповідають вимогам Порядку
сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів
господарських операцій.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 05 липня 2005 року залишено без змін рішення
господарського суду Сумської області від 29 березня 2005 року, яким позов
приватного підприємця ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями,
відповідач звернувся з касаційною скаргу, в якій, посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального і процесуального права, просить їх
скасувати та зобов'язати суд першої інстанції вирішити спір відповідно до вимог
чинного законодавства.

У судовому засіданні касаційної інстанції представник
позивача просив залишити скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін,
відповідач до суду не з'явився. про час і місце розгляду справи повідомлений належним
чином.

Розглянувши касаційну скаргу та дослідивши її доводи за
матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове
задоволення касаційної скарги.

Згідно вимог ч. 2 ст. 227 КАС України підставою для
скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом
касаційної інстанції.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Приватний
підприємець ОСОБА_1 є платником єдиного податку.

Відповідачем було проведено перевірку позивача щодо
правильності повноти нарахування, своєчасності перерахування додаткового збору
на операції з продажу ювелірних виробів із золота (крім обручок), платини і
дорогоцінного каміння за період з 01.01.2004р. по 01.01.2005 р., за
результатами якої складено акт від 18.01.2005 року, яким виявлено суми
несплаченого додаткового збору в розмірі 24812,20 грн.

На підставі вказаного акту було винесено спірну вимогу
про сплату боргу НОМЕР_1 на вказану вище суму.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної
інстанцій послались на Указ Президента України "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" №
727/98 від 03.07.98 року, а також на те, що позивач, окрім виробів із золота,
платини та дорогоцінного каміння здійснює реалізацію інших товарів, веде облік
загального об'єму господарських операцій за допомогою книги обліку доходів і
витрат, а сума збору відповідачем нараховувалась із загальної вартості
реалізованих позивачем товарів.

З такими висновками колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не може погодитись.

Законом України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне страхування" встановлено додаткові ставки
збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів
господарських операцій. Згідно п. 6 ст. 1 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності, що
здійснюють торгівлю ювелірними виробами із золота (крім обручок) платини і
дорогоцінного каміння.

Пунктом 5 ст. 2 вказаного Закону
встановлено, що об'єктом оподаткування у випадку здійснення торгівлі ювелірними
виробами є вартість реалізованих ювелірних виробів.

Розмір збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування становить 5 відсотків від об'єкта оподаткування, що
встановлено п. 7 ст. 4 Закону України "Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування".

Відповідно підпункту 7.2.5. пункту 7
"Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду України" платники збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування, які здійснюють операції з продажу ювелірних
виробів із золота (крім обручок), платини і дорогоцінного каміння ведуть
окремий облік продажу ювелірних виробів із золота, платини і дорогоцінного каміння.

Указ Президента України "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" прийнято відповідно до п. 4 розділу XV "Перехідних
положень" Конституції України є підзаконним нормативним актом і не має
пріоритетного значення перед вказаним вище Законом України, що набрав чинності
з 01 січня 2004 року.

Враховуючи вищевикладене слід зазначити, що
спірні правовідносини, а саме, щодо сплати позивачем збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування з продажу ювелірних виробів із золота (крім
обручок), платини і дорогоцінного каміння, регулюються Законом України
"Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", нормами
якого визначено спеціальний об'єкт оподаткування - вартість реалізованих
ювелірних виробів із золота (крім обручок), платини і дорогоцінного каміння.
Вказане свідчить про правильність нарахування відповідачем суми збору позивачу.

В порушення норм процесуального права,
судами попередніх інстанцій не було здійснено перевірку обставин по справі
належними доказами, тобто не було перевірено правильність нарахування
відповідачем суми збору в розмірі 24812,20 грн.

Згідно з викладеним, колегія суддів
приходить до висновку, що позивач повинен сплачувати збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування з операцій продажу ювелірних виробів із золота
(крім обручок), платини і дорогоцінного каміння.

З урахуванням наведеного вище, судові
рішення по справі підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд
до суду першої інстанції з метою встановлення правильності нарахування суми в
розмірі 24812,20 грн.

Колегія суддів Вищого адміністративного
суду України, враховуючи вимоги ст. 220 КАС України, відзначає, що перегляд у
касаційному порядку судового рішення здійснюється касаційною інстанцією на
підставі встановлених фактичних обставин справи та перевіряється застосуванням
попередніми інстанціями норм матеріального права.

Враховуючи, що передбачені процесуальним
законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або
додатково їх перевіряти справа підлягає передачі на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду першої
інстанції слід взяти до уваги викладене в цій ухвалі, вжити всіх передбачених
законом засобів для всебічного, повного і об'єктивного з'ясуванння обставин
справи, прав і обов'язків сторін і в залежності від встановленого та у
відповідності з чинним законодавством вирішити спір.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 227
Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми
задовольнити частково.

Скасувати рішення
господарського суду Сумської області від 29 березня 2005 року та постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 05 липня 2005 року.

Справу за позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському
районі м. Суми про визнання недійсною вимоги направити на новий розгляд до суду
першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: /підпис/

З оригіналом
згідно.

Суддя: