Справа № 22-а-25/07
Суддя: Расевич С.І.
Дата ухвалення: 2007-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 22-а-25/07
1 інстанції Савицька Н.В.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого -
судді Расевича СІ.

суддів Киці СІ.,
Осіпука В.В.

при секретарі
Гордійчук І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку
справу за адміністративним позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку про визнання дій щодо
відмови в призначенні пенсії як науковому працівнику протиправними за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1
на рішення Луцького міськрайонного суду від 29 листопада 2006
року.

Особи, які беруть участь у справі:

позивач -
ОСОБА_1,

представники позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідач -
управління Пенсійного фонду України в м.Луцьку,

представники відповідача - Зубач Павло Васильович, Комарчук Сергій Михайлович.

Колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до управління
Пенсійного фонду України у м.Луцьку. Зазначає що у нього більше 49 років стажу, в
тому числі 28 років -наукового. 12 січня 2006 року він
звернувся в управління Пенсійного Фонду України в м.Луцьку з заявою про
призначення пенсії як науковому працівнику, а 22 березня 2006
року отримав відмову. З даним рішенням не згідний, так як його право на
одержання наукової пенсії обґрунтоване Законом України «Про наукову і
науково-технічну діяльність». Просив визнати дії відповідача щодо відмови в
призначенні пенсії як науковому працівнику протиправними та зобов'язати
призначити йому пенсію як науковому працівнику, врахувавши в науковий стаж
роботу в Луцькому відділенні Львівського Державного проектного інституту по
проектуванню заводів спеціального автомобільного транспорту
(«Діпроспецавтотранс»), Луцькому Державному технічному університеті і
Державному Поліському регіональному науково-виробничому центрі екологічного та
аерокосмічного моніторингу.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 29 листопада 2006 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач вказує на незаконність
постанови із-за порушення норм матеріального та процесуального права і на те,
що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Просить скасувати
постанову суду першої інстанції та постановити нову про задоволення позову.
Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не визнав його роботу в період з
17.07.1972р. по 13.05.1993 року в Луцькому відділенні Львівського Державного
проектного інституту по проектуванню заводів спеціального автомобільного
транспорту («Діпроспецавтотранс»), яК таку, що підлягає під визначення
науково-технічної діяльності. Однак це не відповідає дійсності, так як
діяльність даного

2

інституту носила науково-технічний характер і він обіймав
посади, які дають право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про
наукову та науково-технічну діяльність».

Апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова
суду першої інстанції - до
скасування з прийняттям нової постанови суду про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач з 17.07.1972р. по
13.05.1993р. працював у Луцькому відділенні Львівського Державного проектного
інституту по проектуванню заводів спеціального автомобільного транспорту
(«Діпроспецавтотранс»), з 01.06.93
р. по 28.02.98р. в Луцькому державному технічному університеті, та в
Державному науково-виробничому регіональному центрі екологічного та
аерокосмічного моніторингу з 28.02.98
р. по 19.05.03р.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що Луцьке
відділення Львівського Державного проектного інституту по проектуванню заводів
спеціального автомобільного транспорту («Діпроспецавтотранс») не здійснювало
наукової діяльності і посади, на яких працював позивач в даному інституті не
відносяться до переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників,
перебування на яких дає право на призначення пенсії, як науковому працівнику, а
тому відповідачем правомірно було не зараховано період роботи в інституті до
стажу наукової роботи. Даний висновок судом зроблений з порушенням норм
матеріального права.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» науково-технічна діяльність - це інтелектуальна
творча діяльність, спрямована на одержання і використання нових знань у всіх
галузях техніки і технології. II основними формами (видами) є науково-дослідні,
дослідно-конструкторські, проектно-конструкторські, технологічні, пошукові та
проектно-пошукові роботи, виготовлення дослідних зразків або партій
науково-технічної продукції, а також інші роботи, пов'язані з доведенням
наукових і науково-технічних знань до стадії практичного використання, а
науково-дослідна (науково-технічна) установа (далі - наукова
установа) це юридична особа, незалежно від форм власності, що створена в
установленому законодавством порядку, для якої наукова або наукова-технічна
діяльність є основною і становить понад 70
відсотків загального річного обсягу виконаних робіт. Згідно зі ст. 4 цього
ж Закону суб'єктами наукової і науково-технічної діяльності є: вчені, наукові
працівники, науково-педагогічні працівники, а також наукові установи, наукові
організації, вищі навчальні заклади III-IV рівнів
акредитації, громадські організації у науковій та науково-технічній діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.4
наказу Міністра автомобільної промисловості СРСР від 22 квітня 1969 року «Про
заходи по розвитку проектних організацій Міністерства» збережено за
Діпроспецавтотрансом виконання науково-дослідних і дослідно-конструкторських
робіт. Наказом Міністра автомобільної промисловості СРСР від 26 лютого 1973р.
реорганізовано в м.Луцьку з 1 березня 1973 року відділ комплексного проектування
Діпроспецавтотрансу в Луцьке відділення Державного інституту по проектуванню
заводів спеціального автомобільного транспорту
(«Діпроспецавтотранс»).Відповідно до п. 7д Статуту «Діпроспецавтотрансу»,
затвердженого 9 червня 1969р. одним із основних завдань інституту є проведення
науково-дослідних і експериментальних розробок. Даний інститут здавав звіти про
виконання науково-дослідних робіт. Статутом Луцького відділення Державного
проектного інституту по проектуванню заводів спеціального автомобільного транспорту
(«Діпроспецавтотранс»), а саме п.7, п.8 підтверджується науково-технічна
діяльність відділення. З довідки головного управління статистики у Волинській
області вбачається, що інститут «Укрдіпромаш», який є правонаступником Луцького
відділення Львівського Державного проектного інституту («Діпроспецавтотранс») з
1992 року представляє звіти за формою №1-наука «Звіт про виконання наукових та
науково-технічних робіт». Отже, виходячи з даних доказів, колегія суддів
прийшла до висновку, що Луцьке відділення

Львівського Державного проектного інституту по
проектуванню заводів спеціального автомобільного транспорту
(«Діпроспецавтотранс») належить до наукових установ і його діяльність
відповідала вимогам Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність».

В інституті позивач працював на посадах: керівника групи
з 01.05.74р., головного спеціаліста сектору механізації інженерних розрахунків
з 01.04.1979р., головним спеціалістом відділу «Теплопостачання та вентиляції» з
20.об. 1979р., в.о. начальника відділу автоматизації проектних робіт з
03.10.86р., начальником відділу автоматизації проектних робіт з 16.02.1987р.,
головним спеціалістом технічного відділу з 07.09.1989р., начальником
екологічної лабораторії з 01.01.1992р. Дані посади відповідають Переліку посад
наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій,
вищих навчальних закладів III
- IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на
призначення пенсій та виплати грошової допомоги у разі виходу на пенсію
відповідно до ст. 24 Закону
України «Про наукову і науково-технічну діяльність», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 04.03.04р. № 257.Посада старшого інженера
відділу комплексного проектування, на якій позивач працював з 17.07.72р. по
30.04.1974року не відноситься відповідно до згаданого Переліку до посад
наукових працівників, перебування на яких дає право на наукову пенсію. Стаж
наукової роботи в інституті становить 19
років 13 днів - період роботи з
01.05.74р. по 13.05.93р.

Судом першої інстанції встановлено що період роботи в
Луцькому державному технічному університеті з 01 червня 1993
року по 02 вересня 1997 р. на посадах
завідуючого лабораторіями відноситься до наукової діяльності. Стаж роботи
становить 4 роки 3 місяці 2 дні.

Період роботи в Державному науково-виробничому
регіональному центрі екологічного та аерокосмічного моніторингу з 28 лютого 1998 р. по 19 травня 2003 року на посадах
головного спеціаліста та начальника відділу теж відносить до науково-технічної
діяльності. Стаж наукової роботи становить 5 років 2 місяців 21 день. Ця
обставина підтверджується Статутом Державного Поліського науково-виробничого
регіонального центру екологічного та аерокосмічного моніторингу, довідками від
12.08.2003р. НОМЕР_1 та від 02.10.2006р. НОМЕР_2, записами в трудовій книжці.

Загальний стаж наукової роботи позивача становить більше 20 років - 28 років 6 місяців 6 днів.

Згідно з ст. 71
КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини на яких грунтуються
її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень,
дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії або бездіяльності покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не подав суду докази, які б спростовували
доводи позивача.

Відповідно до ст. 24
Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» пенсія
науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається при досягненні
пенсійного віку: чоловікам -
за наявності стажу роботи не менше 25
років, у тому числі стажу наукової роботи не менше 20 років.

Судова колегія прийшла до висновку, що управлінням
Пенсійного фонду України в м.Луцьку протиправно не були враховані при
обчисленні пенсії позивачу як науковому працівнику період роботи в Луцькому
відділенні Львівського Державного проектного інституту по проектуванню заводів
спеціального автомобільного транспорту («Діпроспецавтотранс») з 1 травня 1974 року по 13 травня 1993 року, період
роботи в Луцькому державному технічному університеті з 01 червня 1993 року по 02 вересня 1997 р. та період
роботи в Державному Поліському регіональному науково-виробничому центрі
екологічного та аерокосмічного моніторингу з 28 лютого 1998
р. по 19 травня
2003р, а тому слід зобов'язати призначити ОСОБА_1- пенсію як науковому
працівнику , врахувавши
цей час в стаж наукової роботи. .

4

Керуючись ст.
198, 202, 205, 207 КАС України, на підставі ст. 24 Закону України
«Про наукову і науково-технічну діяльність» колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду від 29 листопада 2006 року в даній
справі скасувати та постановити нову.

Позов задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в
м.Луцьку щодо відмови ОСОБА_1
в призначені пенсії як науковому працівнику протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного Фонду України у місті
Луцьку призначити ОСОБА_1
пенсію як науковому працівнику, врахувавши в стаж наукової роботи період
роботи в Луцькому відділенні Львівського державного проектного інституту по
проектуванню заводів спеціального автомобільного транспорту
(«Діпроспецавтотранс») з 17
липня 1972року по 13
травня 1993 року,
період роботи в Луцькому державному технічному університеті з 01 червня 1993 року по 02 вересня 1997 р. та період
роботи в Державному Поліському регіональному науково-виробничому Центрі
екологічного та аерокосмічного моніторингу з 28 лютого 1998
р. по 19 травня
2003р.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця з дня складання постанови в повному об'ємі.