Справа № К-15415/06
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2007-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2007 р.
Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Бившевої Л.І.

Брайка
А.І.

Пилипчук
Н.Г.

Федорова
М.О.

при
секретарі: Ільченко
О.М.

за участю представників:

позивача: Майстренко Т.В., Школьної І.П.

відповідача: Савченко Ю.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні
скарги

Черкаської об'єднаної державної податкової інспекції та
Товариства з обмеженою відповідальністю «Аудиторська фірма «Фінансовий адвокат»

на постанову Господарського суду Черкаської
області від 07.11.2005 р та ухвалу Київського міжобласного апеляційного господарського
суду від 20.03.2006 р.

у справі № 15/3072

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аудиторська фірма «Фінансовий адвокат»

до Черкаської об'єднаної державної податкової інспекції
(правонаступником є Державна податкова інспекція у м.Черкаси)

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ
«Аудиторська фірма «Фінансовий адвокат» звернулось до суду з позовом про
визнання недійсними податкових повідомлень-рішень прийнятих Черкаською
ОДПІ 13.06.2005 р. №/0 яким
визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 114187
грн., у т.ч. 75125 грн. - основний
платіж та 39062 грн. - штрафні (фінансові) санкції; №/0, яким
визначено суму податкового зобов'язання
з податку на прибуток в розмірі 65835 грн., у т.ч. 43890 грн. - основний платіж
та 21495 грн. штрафні (фінансові) санкції.

Постановою
Господарського суду Черкаської області від 07.11.2005 р., залишеною без
змін ухвалою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 20.03.2006 р., позов задоволено частково. Визнано недійсним
рішення відповідача від 13.06.2005 р.
№/0 в частині визначення суми податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 111437 грн., у
т.ч. 75425 грн. по основному платежу та 36312 грн. - штрафних (фінансових)
санкцій. Визнано недійсним рішення
відповідача від 13.06.2005 р. №/0 в частині визначення суми податкового
зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 59925 грн., у т.ч. 39950 грн. по
основному платежу та 19975 грн. штрафних (фінансових) санкцій. В задоволенні
решти позову відмовлено.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційними
скаргами Черкаської ОДПІ та ТОВ
«Аудиторська фірма «Фінансовий адвокат».

У
касаційній скарзі позивача ставиться питання про скасування постанови
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 20.03.2006 р. в
частині відмови в визнанні недійсними податкових повідомлень-рішень від
13.06.2005 р. та про прийняття нового рішенні про задоволення позову, з підстав
невірного застосування норм матеріального права та порушення судом апеляційної
інстанції норм процесуального права. У судовому засіданні касаційної інстанції
позивач уточнив вимоги касаційної скарги, просив судові рішення в частині
відмови в позові скасувати та в цій частині справу направити на новий розгляд
до суду першої інстанції.

У касаційній
скарзі відповідача ставиться питання про скасування судових рішень в частині
задоволених позовних вимог, з підстав невірного
застосування норм матеріального права.

Позивач у запереченнях на касаційну скаргу відповідача та його представник у судовому засіданні
касаційної інстанції, просив залишити касаційну скаргу Черкаської ОДПІ без
задоволення, судові рішення в цій частині без змін.

Відповідач у
запереченнях на касаційну скаргу
позивача та його представник у судовому засіданні касаційної інстанції просив в
задоволенні касаційної скарги ТОВ «Аудиторська фірма «Фінансовий адвокат»
відмовити.

У справі здійснено
заміну відповідача Черкаської об'єднаної державної податкової інспекції
правонаступником Державною податковою
інспекцією у м.Черкаси у зв'язку з проведеною реорганізацією податкових
інспекцій.

Перевіривши у
відкритому судовому засіданні повноту встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга позивача з врахуванням уточнень, підлягає
задоволенню, а скарга відповідача задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У травні 2005 р.
відповідачем проведена позапланова документальна перевірка з питань дотримання
позивачем податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2001 р. по
31.12.2004 р. за результатами якої складено акт №127/26207/24412581 від 08.06.2005
р.

На підставі акту
12.06.2005 р. прийняті податкові повідомлення-рішення:

№/0,
яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 114187 грн., у т.ч. 75125 грн. по основному платежу та 39062
грн. штрафних (фінансових) санкцій;

№/0,
яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток у
розмірі 65835 грн., у т.ч. 43890 грн. по основному платежу та 21945 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

Зокрема
перевіркою встановлено, що позивач надав консалтингові послуги КП
«Кіровоградводоканал» на суму 160000 грн., в т.ч. ПДВ 26666,67 грн., які не
відобразив ні в бухгалтерському обліку,
ні в складі валового доходу за П квартал 2002 р., чим занизив валовий дохід за
вказаний період на суму 133333 грн. без ПДВ, а також не включив до обсягу
продажу надані послуги, чим занизив податкове зобов'язання з ПДВ за червень
2002 р. на суму 26666,67 грн.

Суди попередніх
інстанцій визнавши, що відповідачем не доведено факту здійснення господарської
операції позивача з КП «Кіровоградводоканал», оскільки відсутні докази оплати
за договором - зарахування коштів від замовника на банківський рахунок позивача
чи їх оприбуткування в касі, відсутні документи, що засвідчують факт виконання
робіт (послуг) позивачем, а надані суду копії акта здачі-приймання виконаних
робіт за договором, копії аудиторського
висновку не можуть бути належними доказами, дійшли вірного висновку про безпідставне визначення
позивачу суми податкового зобов'язання з ПДВ в розмірі 26666,67 грн. та з
податку на прибуток у сумі 39950 грн. та застосування до нього штрафних санкцій
на підставі пп.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»
(далі - Закон №2181), оскільки для визначення дати виникнення податкових
зобов'язань відсутні відповідні правові підстави, визначені пп.11.3.1 п.11.3
ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та пп.7.3.1 п.7.3
ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість».

Щодо висновків
відповідача про завищення позивачем податкового кредиту за 2002 р. в сумі
52058,33 грн. в результаті включення до його складу сум податку на додану
вартість по шести податкових накладних, видатних ПП ОСОБА_1, які всупереч
приписам пп.7.2.1 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»,
не містять порядкового номеру, то судова колегія погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій про їх безпідставність.

За результатами
перевірки дотримання вимог податкового законодавства ПП ОСОБА_1 порушень
податкового законодавства не встановлено, розбіжностей із задекларованими
доходами та податком на додану вартість не встановлено, в деклараціях з податку
на додану вартість в повному обсязі відображений валовий дохід згідно
надходжень на поточний рахунок, згідно зведеної таблиці сформовані податкові
зобов'язання ПП ОСОБА_1 повністю
співпадають із задекларованими.

Таким чином,
суди попередніх інстанцій встановивши, що суми ПДВ по спірним податковим накладним включені
контрагентом позивача до податкових
зобов'язань з ПДВ дійшли вірного висновку, що позивачем сформовано податковий
кредит відповідно до приписів пп. 7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок
на додану вартість».

Крім того, самі
по собі недоліки в заповненні податкової накладної, виявлені податковою
інспекцією в результаті перевірки позивача, не роблять її недійсною та не
свідчать про її неналежність та недопустимість як доказу.

З приводу
донарахування позивачу податкових зобов'язань
з податку на прибуток в сумі 5910,00 грн., у тому числі 3940,00 грн. по основному платежу та 1970,00
грн. штрафних санкцій та застосування штрафних санкцій в розмірі 2750,00 грн.
по податку на додану вартість по господарським операціям з ВАТ «Черкаське
хімволокно», судами попередніх інстанцій встановлено, що обумовлені в договорі №13/01 з ВАТ «Черкаське
хімволокно» роботи позивачем виконані в повному обсязі в липні 2002 р., що підтверджується складеним
сторонами актом здачі-приймання робіт на суму 33000 грн. від липня 2002 р.,
рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.04.2004 р. по справі
№09/498. В бухгалтерському обліку контрагента - ВАТ «Черкаське хімволокно» дана
господарська операція відображена в липні 2002 р.

З врахуванням
викладеного, суди дійшли висновку, з чим погоджується судова колегія, що відповідачем обґрунтовано датою виникнення
податкових зобов'язань позивача по податку на додану вартість, згідно пп.7.3.1
п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок
на додану вартість», визначено дату оформлення документа, що засвідчує факт
виконання робіт (послуг) платником податку - акту здачі-приймання робіт від
липня 2002 р., а також що датою збільшення валового доходу позивача, згідно
пп.11.3.1 п.11.3 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»,
є дата фактичного надання позивачем результатів робіт, тобто липень 2002 р.

Оскільки позивач
відобразив надані ВАТ «Черкаське хімволокно» послуги в складі валового доходу в
Ш кварталі 2002 р. частково в сумі 14167 грн. (без ПДВ), то допустив заниження валового доходу цього періоду на суму 13333
грн. (без ПДВ), у зв'язку з чим суди попередніх інстанцій дійшли вірного
висновку про правомірне нарахування позивачу податкових зобов'язань з податку на прибуток в сумі 5910,00 грн., у
тому числі 3940,00 грн. по основному
платежу та 1970,00 грн. штрафних санкцій.

Разом з тим,
суди попередніх інстанцій дійшли висновку про правомірне визначення позивачу
штрафних санкцій в розмірі 2750 грн., що дорівнює 50% визначеного податковою інспекцією податкового
зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 5500 грн. за цією
операцією.

При цьому не
врахувавши приписи пп.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»
відповідно до якого, у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму
податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у
підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий
платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від
суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових
періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу),
починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи
податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків
податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти
відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових
періодів, що минули.

Як вбачається з
матеріалів справи та не заперечується відповідачем, донарахування позивачу
податку на додану вартість в сумі 5500 грн. не проводилось.

Оскільки судами не дана належна оцінка тому факту, що
підставами для видання оспорюваного
податкового повідомлення-рішення в цій частині були не податкові зобов'язання,
засновані на обов'язкових платежах до бюджетів або державних фондів, а штрафні
санкції за податком на додану вартість при відсутності основного платежу, це
виключає можливість для висновку суду касаційної інстанції щодо правильності застосування норм
матеріального права при вирішенні спору.

Крім того, суди
попередніх інстанцій дійшовши висновку про необґрунтованість визначених
позивачу у податковому повідомленні-рішенні №/0 від 13.06.2005 р.
податкових зобов'язань з податку на додану вартість у розмірі 75125 грн. по
основному платежу та 36312 грн. штрафних (фінансових) санкцій, не врахували, що
дані податкові зобов'язання складають: ПДВ в розмірі 26667 грн. по операціях з
КП «Кіровоградводоаканал» та штрафні санкції - 13333 грн., ПДВ в розмірі 48458
по операціях з ПП ОСОБА_1 та штрафні санкції - 24229 грн. Таким чином, за даним податковим повідомленням-рішенням
сума основного платежу становить 75125 грн., а сума штрафних (фінансових)
санкцій - 37562 грн. Залишок штрафних санкцій за цим податковим
повідомленням-рішенням становить 1500 грн., а не 2750 грн.

Оскільки
передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній
інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що
не були встановлені попередніми судовими інстанціями, судові рішення у справі
підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського
суду першої інстанції.

Під час нового
розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати і
перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають
юридичне значення для її розгляду та вирішення спору по суті і, в залежності
від встановленого, правильно визначити норми матеріального права, що підлягають
застосуванню до спірних правовідносин та прийняти обґрунтоване і законне судове
рішення.

Керуючись ст. ст.
220, 221, 223, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну
скаргу Черкаської об'єднаної державної податкової інспекції залишити без
задоволення.

Касаційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аудиторська фірма «Фінансовий адвокат» задовольнити.

Постанову
Господарського суду Черкаської області від 07.11.2005 р та ухвалу
Київського міжобласного апеляційного господарського
суду від 20.03.2006 р. в частині визнання недійсним рішення Черкаської
об'єднаної державної податкової інспекції Черкаської області від 13.06.2005 р.
№/0 у частині визначення суми податкового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 111437 грн., у т.ч. 75125 грн. по основному платежу
та 36312 грн. штрафних (фінансових) санкцій та в частині відмови в задоволенні
позову скасувати та в цій частині справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

В решті
судові рішення залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України за винятковими
обставинами протягом одного місяця з дня відкриття таких обставин.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Л.І.Бившева

А.І.Брайко

Н.Г.Пилипчук

М.О.Федоров

Повний текст
складено 20.02.2007 р.