Справа № 22а-292007р.
Суддя: Перепелюк Л.М.
Дата ухвалення: 2007-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

«7» лютого 2007 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого: Сулятицької М.М. суддів: Перепелюк Л.М., Чупікової В.В. секретар:
ОрлецькаЯ.І.

за участю: представника відповідача Прокопця К.С.
та ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Драчинецької сільської ради про визнання нечинним рішення виконкому
Драчинецької сільської ради від 9
липня 2003р. НОМЕР_1
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 29
листопада 2006р., -

встановила:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача -виконавчого
комітету Драчинецької сільської ради про визнання нечинним рішення виконкому
Драчинецької сільської ради НОМЕР_1
від 9 липня
2003р. «Про оформлення права власності на
житловий будинок».

Посилалася на
те, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 січня 2006 року
встановлений факт родинних відносин, а саме, вона є троюрідною сестрою ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Вона, як спадкоємиця четвертого ступеня споріднення
після смерті ОСОБА_2, має право на спадкування за законом майна
померлої. Оскільки вона пропустила строк для прийняття спадщини, то звернулася
до суду із заявою про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини і
її

Справа №22а-29 2007 р. Головуючий
у І інстанції

Категорія: 14/37 Литвинюк І.М.

Доповідач :Перепелюк Л.М.

позовні вимоги
задоволено. Однак вона не може отримати у спадщину будинок АДРЕСА_1 через те, що виконком Драчинецької сільської ради з
порушенням норм закону віддав будинок у власність ОСОБА_3, прийнявши з цього
приводу рішення НОМЕР_1 від 9 липня 2003 року. Виконком не був уповноважений
у 2003
році приймати таке рішення як
по закону, так і по змісту, оскільки не зрозуміло, з яких підстав прийнято
рішення про оформлення права власності на житловий будинок за ОСОБА_3,
оспорюване рішення порушило її право на отримання спадщини, тому просила позов
задовольнити.

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2006р.
у позові ОСОБА_1 до виконавчого комітету Драчинецької сільської ради про
визнання нечинним рішення виконкому
Драчинецької сільської ради НОМЕР_1 від 9 липня 2003р. відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та ухвалити
нове рішення.

Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, прийнятою
з порушенням норм матеріального права. Судом неповно з'ясовано обставини, що
мають значення для справи та не доведено обставини, які суд вважав
встановленими.

Так, суд залишив поза увагою ту обставину, що
заяву ОСОБА_3 мала б розглядати державна нотаріальна контора, а не сільська
рада.

Також судом не взято до уваги докази того, що ОСОБА_3. не проживала в
будинку АДРЕСА_1.

Безпідставними є посилання суду на Закон України «Про місцеве
самоврядування», оскільки оспорюваним рішенням сільська рада оформила право
власності на будинок, а не ставила на облік або реєструвала його.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 зазначає, що постанова суду є законною та обґрунтованою,
постановленою з дотриманням норм права, із дослідженням представлених доказів.
Вважає апеляційну скаргу безпідставною та надуманою, такою, що не підлягає
задоволенню.

Просив постанову суду залишити без змін, апеляційну скаргу відхилити.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про зміст
оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, сторін, перевіривши матеріали
справи, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Згідно ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд І
інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, правильним є висновок суду, що оспорюване
рішення виконкому Драчинецької сільської
ради від 9 липня 2003 року НОМЕР_1 є таким, що прийняте у
межах наданих відповідачу повноважень, і цим рішенням не порушено права та
інтереси позивачки, а тому в позові слід відмовити за безпідставністю. Вірними
є посилання суду на п.10 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21 травня 1997р.,
згідно якого до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад
належить облік та реєстрація відповідно до закону об'єктів нерухомого майна
незалежно від форм власності та п.п. 6.1
п.6 «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно», затвердженого Наказом Мін'юсту України від 7.02.2002р. №7/5, згідно якого
оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна провадиться місцевими
органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування з видачею
свідоцтва про право власності фізичним та юридичним особам на підставі
документів, які підтверджують право власності на об'єкти нерухомого майна.

Посилання апеляційної скарги на те, що при прийнятті рішення сільська рада
вийшла за межі своїх повноважень, спростовуються згаданими законами.

Судом І інстанції правильно встановлено, що відповідно до свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від 14
квітня 2005 року
ОСОБА_4 є спадкоємцем житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями, що знаходяться в
будинку АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, виданого 29
липня 2003р. виконкомом Драчинецької
сільської ради на підставі рішення виконкому від 9 липня 2003 року НОМЕР_1.

Твердження апелянта щодо того, що судом неповно з'ясовано
обставини справи не відповідають матеріалам
справи, оскільки відповідачем об'єктивно доведено, що рішення, яке
приймалось ними, є законним і таким, що будь-яким чином не вплинуло на законні
права та інтереси позивачки: позивачка не є спадкоємицею спадкового майна,
оскільки спадщина відкрилась у 1977
році, коли троюрідна племінниця не входила до жодної з черг спадкування по закону, оскільки дія
Цивільного кодексу України 2003р. не поширюється на правовідносини, які
існували до набрання ним чинності.

Таким чином, підстав для скасування постанови Кіцманського районного суду
Чернівецької області від 29
листопада 2006р. немає.

Керуючись ст. 198 ч.1 п.1, ст.200 КАС України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2006р.
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складання постанови в повному
обсязі.

Головуючий:

Судді: