Справа № 22а-1/07р.
Суддя: Довжук Т.С.
Дата ухвалення: 2007-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №22а-1 /07 р. Головуюча по 1 -й інстанції Миронова О.В.
Категорія 29 Доповідач апеляційного суду ДовжукТ.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої -
Буренкової К.О., суддів: КозаченкаВ.І., ДовжукТ.С,

при секретарі судового засідання
Гапєевій Т.В.,

за участю прокурора Пасічніченко В.М.,

позивачки ОСОБА_1,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві адміністративну
справу

за апеляційною
скаргою начальника Вознесенської об'єднаної державної
податкової інспекції

на постанову Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від
28 вересня 2006 року за позовом

Вознесенського міжрайонного прокурора (далі - прокурор)

в інтересах ОСОБА_1

до

Вознесенської об 'єднаної державної податкової інспекції

про визнання нечинним податкового повідомлення,

ВСТАНОВИЛА:

08 вересня 2006 року прокурор в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вознесенської об'єднаної державної податкової
інспекції (далі - Вознесенська ОДІ 11) про визнання нечинним
податкового повідомлення від 09 червня 2006 року за НОМЕР_1 щодо нарахування та покладення на неї обов'язку сплатити
13% податку на дохід зі спадщини, яка складається
із земельної частки (паю) та майнового паю.

Прокурор свої вимоги мотивував тим, що після смерті батька позивачки
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, вона як
спадкоємець першої черги отримала свідоцтво про право власності на
спадкове майно, яке складається з права власності на земельну частку (пай) розміром 4,86 в умовних кадастрових гектарах і
вартістю 34680 грн. 08 коп. та майновий пай в сумі 2020
грн. Проте посадові особи відповідача безпідставно направили ш зазначене податкове повідомлення, яке суперечить діючому
законодавству.

Вважаючи, що позивачка є власницею нерухомого спадкового майна, яке за ст.
13 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» оподатковується за
нульовою ставкою, прокурор просив визнати
вказане повідомлення нечинним.

2

Постановою Вознесенського міськрайонного суду від 28 вересня 2006 року
позов прокурора в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково.
Податкове повідомлення Вознесенської ОДПІ від 09 червня
2006 року НОМЕР_1, за яким ОСОБА_1 зобов'язана
сплатити податок на прибуток від спадщини, в частині оподаткування доходу від спадщини у вигляді земельно частки (паю) на суму 4508
грн. 41 коп. визнано нечинним. В задоволенні позовних вимог про визнання
нечинним податкового повідомлення в частині
оподаткування доходу від спадщини у вигляді майнового паю відмовлено.

В апеляційній скарзі начальник Вознесенської ОДНІ просить постанову суду
першої інстанції в частині визнання нечинним податкового
повідомлення в частині оподаткування доходу
від спадщини у вигляді земельно частки (паю) на суму 4508 грн. 41 коп.
скасувати як незаконну.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора і позивачки, дослідивши
докази та перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених позивачем в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм
належну оцінку, перевірив їх доказами, які
надали сторони, і прийшов до обґрунтованого висновку, що порядок оподаткування доходу, отриманого платником податку внаслідок
прийняття ним у спадщину майна,
регламентується ст. 13 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 р. (з наступними
змінами і доповненнями) (далі -Закон).

Згідно ст.ст. 13, 13.2.1 Закону при отриманні у спадщину об'єкта нерухомого
майна членом сім'ї першого ступеня споріднення об'єкт спадщини оподатковується за
нульовою ставкою.

В зв'язку з цим на підставі п.1.ч.2 ст. 162 КАС України суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив вимоги
прокурора в інтересах ОСОБА_1 в частині визнання податкового повідомлення
відносно позивачки про зобов'язання сплатити податок на доход від спадщини у вигляді земельної частки (паю), оскільки
вона, як дочка покійного ОСОБА_2, отримала в
спадщину частку в нерухомому майні.

Посилання
апелянта на те, що право на земельну частку (пай) - це право корпоративне, є
наслідком помилкового тлумачення закону.

Так, ст. 167 ГК України та п. 1.8 ст.1 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємства» визначено, що
корпоративні права - це права особи, частка якої визначається в статутному фонді (майні) господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї особи
в управлінні підприємством, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даного суб'єкта господарської діяльності та активів у
разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними документами.

Отже, право на земельну частку (пай) не є корпоративним правом фізичної
особи або іншим об'єктом комерційної
власності, оскільки воно не визначає права такого власника на частку у
статутному фонді господарської організації та не встановлює його прав на участь в управлінні підприємством і на отримання частки
прибутку.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржена постанова суду в
частині визнання податкового повідомлення
відносно позивачки про зобов'язання сплатити податок на дохід від спадщини у вигляді земельної частки (паю) ухвалена з
дотриманням вимог матеріального і процесуального
права, а тому підстав для її скасування в цій частині не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 198,200,205,206 КАС України, колегія суддів

3

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу начальника Вознесенської ОДПІ залишити без задоволення, а
постанову Вознесенського міськрайонного суду від 28
вересня 2006 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з дня її проголошення.