Справа № 22-а-305/07
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2007-04-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Головуючий 1 інстанції:
суддя Мамалуй О.О.
Категорія: Доповідач
суддя Григоров А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2007 року

№ 22-а-305/07

Судова колегія Харківського апеляційного адміністративного
суду у складі:

Головуючого судді - Григоров А.М.

Суддів -
Сіренко О.І., Подобайло З.Г.

при секретарі: Спесивцева О.В.

за участі:

представник СЗАТ «Охоче» - Старжинська Ольга
Олександрівна

представник
Нововодолазької МДПІ у Харківській області - Пікалов Олексій Вікторович

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Нововодолазької МДПІ у
Харківській області на постанову
Господарського суду Харківської області від 05 квітня 2007 року по справі № АС-41/24-07

за позовом СЗАТ «Охоче»

до Нововодолазької
МДПІ у Харківській області

про визнання
нечинним рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, СЗАТ «Охоче», звернувся до
Господарського суду Харківської області з позовом до Нововодолазької МДПІ у
Харківській області про визнання нечинним рішення.

Постановою господарського суду
Харківської області від 05 квітня 2007 року по справі № АС-41/24-07 ( повний
текст постанови виготовлений 10.04.2007р.) позовні вимоги
Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства «Охоче» задоволені в
повному обсязі та визнано нечинним рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій

Нововодолазької
МДПІ Харківської області № /0 від 26.12.2006р. Нововодолазька МДПІ
(далі - Відповідач) не погоджується
з Постановою господарського суду Харківської області від 05 квітня 2007 року по справі №АС-41/24-07, вважає, що
вона є необґрунтованою та винесеною з порушенням
норм матеріального права. Подало апеляційну скаргу.

В скарзі апелянт посилається на
наступне:

В
судовому рішенні не дана правова оцінка порушенням норм дотримання
податкового законодавства суб'єктом господарювання (СЗАТ «Охоче») в частині
положень ст. 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі,

громадського
харчування та послуг» № 265/95-ВР та п.4 Порядку реєстрації, опломбування та
застосування реєстраторів розрахункових операцій за товари (послуги),
затвердженого Наказом ДПА України від 01.12.2000р. № 614 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.02.2001р. за № 107/5298, виявленим в ході
перевірки представниками органу Державної податкової служби. В порушення норм
ст.1, п.1 ст.8 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» № 509
від 04.12.1990р. суд помилково позбавляє права працівників ДПА в Харківській
області на проведення перевірок, тоді як вищевказана норма передбачає, що до
системи органів державної податкової служби віднесено Державну податкову
адміністрації

України,
державні податкові адміністрації в АР Крим, областях... в районах...

Апелянт
просить скасувати Постанову Господарського суду Харківської області від 05
квітня 2007 року по справі № АС-41/24-07 та прийняти нову постанову.

В судовому засіданні представник
скаржника підтримав апеляційну скаргу. Представник позивача проти
апеляційної скарги заперечує, вважає постанову суду правомірною.

Заслухавши представників сторін,
перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги , судова
колегія вважає , що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції було
встановлено, та приймаючи постанову суд першої інстанції виходив з наступного:

24.11.2006 р. представниками ДПА у
Харківській області було проведено перевірку позивача щодо контролю за
здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового те безготівкового обігу.
По результатам перевірки представниками ДПА був складений акт перевірки б/н від
24.11.2006 р., на підставі якого 26.12.2006 р. відповідачем було ухвалене

рішення
про застосування штрафних санкцій № /0. Даним рішенням до позивача
були застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 4985,50 грн. за порушення
законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг. В акті перевірки зазначено, що
позивач порушив п.п.1,2 ст. 13 ст. 3 Закону України „Про застосування РРО у
сфері торгівлі громадського харчування та послуг"

- а
саме зазначена невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті РРО у розмірі 997,10
грн.

Суд першої інстанції вказує, що
порядок призначення та проведення позапланових перевірок, до яких віднесені
перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законом України
„Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" (ч. 7 ст. 11-1 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні") встановлені ст. 11-1 та ст. 11-2
Закону України „Про державну податкову службу в Україні". Як вбачається з матеріалів справи та
пояснень відповідача, перевірка була проведена державними податковими
інспекторами відділу ДПА Харківської області на підставі направлень № 8873 та
8874 від 23.11.2006 року. Між тим, підприємство позивача перебуває на обліку у
Нововодолазькій МДПІ Харківської області.

Суд першої інстанції зазначає, що
відповідачем не надано доказів дотримання положень норм ст. 11-1 та ст. 11-2 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні". Відмічає, що
повноваження ДПА в областях визначені ст. 9 Закону України "Про державну
податкову службу в Україні". Ця ж норма встановлює, що у разі коли
зазначені в частині першій цієї статті органи державної податкової служби
безпосередньо здійснюють контроль за платниками податків, інших платежів, вони
виконують щодо цих платників ті ж функції, що й державні

податкові
інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні
та об'єднані державні податкові інспекції.
Функції державних податкових інспекцій в районах, містах без районного
поділу, районах у містах, міжрайонних та об'єднаних державних податкових
інспекцій визначені у ст. 10 Закону. Зокрема ці органи уповноважені здійснювати
у межах своїх повноважень контроль за законністю валютних операцій, додержанням
установленого порядку розрахунків із споживачами з використанням електронних
контрольно-касових апаратів, товарно-касових книг, лімітів готівки в касах та
її використанням для розрахунків за товари, роботи і послуги, а також за
наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької
діяльності, ліцензій, патентів, інших спеціальних дозволів на здійснення деяких
видів підприємницької діяльності.
Оскільки позивач зареєстрований як платник податків в установі
відповідача, то саме цей орган державної податкової служби уповноважений
здійснювати контроль за додержанням податкового та іншого законодавства з боку
платника і такими повноваженнями не наділений відділ контролю за розрахунковими
операціями в сфері готівкового обороту ДПА в Харківській області. За таких
обставин у працівників ДПА в Харківській області не було законних підстав для
проведення перевірки.

Крім того, як встановлено судом
першої інстанції, Нововодолазька МДПІ у Харківській області не видавало
перевіряючим направлення на перевірку, а ці направлення були видані ДПА
Харківської області. Таким чином перевіряючи проводили перевірку без належним
чином оформлених повноважень (посвідчень) на перевірку.

Суд першої інстанції посилається на
те, що згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на
підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження
надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії). Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу. В ч. 1 ст. 9 КАС
України записано, що суд при вирішенні справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування,
їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі наведеного суд першої
інстанції приходить до висновку про незаконність перевірки та відповідно цього
незаконність оскарженого рішення ДПІ та задовольняє позов.

Такі
висновки суду першої інстанції не відповідають закону та матеріалам справи.

З матеріалів справи вбачається, що
24.11.2006 р. представниками ДПА у Харківській області було проведено перевірку
позивача щодо контролю за здійсненням розрахункових

операцій
у сфері готівкового те безготівкового обігу. По результатам перевірки представниками
ДПА був складений акт перевірки б/н від 24.11.2006 р., на підставі якого
26.12.2006 р. відповідачем Нововодолажською МДПІ - інспекція за місцем знаходження позивача, було ухвалене
рішення про застосування штрафних санкцій № /0. Даним рішенням до позивача були застосовані
штрафні (фінансові) санкції в сумі 4985,50 грн. за

порушення
законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій в

сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг.

В акті перевірки зазначено, що позивач
порушив п. 13 ст. 3 ст. 3 Закону України
„Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг"
- а саме зазначена невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена у денному звіті РРО у розмірі 997,10
грн.. При цьому колегія суддів зазначає, що з акту не вбачається встановлення порушень порушень
п. п. 1,2 ст. 13, ст.. 3 цього закону, як встановлено у суді першої інстанції.

Санкції оскарженим рішенням застосовані в відповідності ст. 22 Закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» за порушення п. 13 ст. 3 цього закону, про
що свідчить текст рішення.

Оскільки санкції застосовані саме за
наведене порушення, і оскаржується відповідно рішення ДПІ, посилання в
апеляційній скарзі на відсутність в постанові суду першої інстанції оцінки
порушень у пломбуванні реєстратора розрахункових операцій апеляційним судом не
приймаються , оскільки відповідні питання не були предметом позову.

Колегія
суддів зазначає, що перевірка проведена на підставі плану перевірок на листопад
2006 року ДПА у Харківської області, на підставі посвідчень виданих ДПА України
у Харківській області.

Перевірка проведена працівниками ДПА
у Харківської області в межах повноважень наданих посвідченнями та планом
перевірок, а саме перевірка з питань розрахункових операцій у сфері готівкового
обігу.

Колегія суддів зазначає, що Законом
України "Про державну податкову службу в Україні" (ст.8,9,10) на
органи державної податкової служби (зокрема, державні податкові адміністрації в
областях, державні податкові інспекції в районах у містах) покладені функції
щодо здійснення контролю за додержанням порядку проведення готівкою розрахунків
за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.15 Закону України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг" контроль за додержанням суб'єктам підприємницької
діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог
цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом
проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством
України.

Статтею 11 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні" органам державної податкової
служби у випадках,
в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами
України, надано право здійснювати
контроль за додержанням порядку проведення
готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом
порядку.

Перевірки в межах повноважень податкових
органів, визначених законом
України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій
у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" вважаються, як зазначено в ч.7
ст.11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні",
позаплановими.

Фактично перевірка господарської
одиниці позивача проводилась посадовими особами
податкового органу ДПА в
Харківській області головним державним податковим ревізором -
інспектором ОСОБА_2 та . головним державним податковим ревізором - інспектором
Вовченко К. С. на підставі направлень на
перевірку та плану перевірок на листопад 2006 р..

Судова колегія зазначає, що дії посадових
осіб державної податкової служби щодо проведення перевірки, складання акту
перевірки відповідають вимогам зазначених вище норм, внаслідок чого висновок
суду першої інстанції щодо
безпідставності проведення перевірки , незаконності складання акту перевірки і
як наслідок протиправність оскарженого
рішення суперечить нормам діючого
законодавства.

Судова колегія вважає, що така
перевірка не суперечить ст. 15 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”,
відповідає правам відповідача , передбачених
ст. 11 п. 2 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, не
суперечить ст. 11 -1 цього закону. А рішення ДПІ прийняте по акту ДПА, винесено
в межах повноважень наданих ст.. 17 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” та повноважень та прав
наданих ст. 10 та п.11 ст.11 Закону України «Про державну податкову
службу в Україні» .

Стосовно наявності факту порушення
судова колегія зазначає, що відповідно до п. 13 ст. 3
ст.. 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» Суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
та/або в
безготівковій формі (із застосуванням
платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг)
у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов'язані забезпечувати
відповідність сум готівкових
коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному

звіті
реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки
- загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, відповідно до ст..
22 цього закону У разі невідповідності суми готівкових коштів
на

місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка
зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з
початку робочого дня, до
суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція
у п'ятикратному розмірі суми, на яку
виявлено невідповідність.

Судова колегія зазначає, що позивач не
надає заперечень щодо фактичних обставин встановлених в ході перевірки та
закріплених в акті перевірки.

Наявність встановленого відповідачем
порушення наведеного п. 13 ст. 3 та склад порушення передбачений ст. 22 Закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг» підтверджується актом перевірки, а також
денним звітом та описом наявних купюр та монет на місці проведення розрахунків
СЗАТ «Охоче» складеним, як свідчить сама опис, власноруч працівником СЗАТ
«Охоче» ОСОБА_1.

За таких обставин колегія суддів вважає
доведеним факт порушення п. 13 ст. 3 та наявність складу порушення передбаченого
ст.. 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

При
цьому суд зазначає, що у матеріалах справи є спростування по акту перевірки на
ім'я ДПА у Харківської області, в якій вказує, що невідповідність коштів на
місці проведення операцій денному звіту виникла в наслідок того, що кошти в
сумі 997 грн. були в одній з шухляд у столі , , а не в касовому апараті, , до
них додавалися касові чеки. Це були кошти взяті під звіт з каси позивача. Також до матеріалів справи надані пояснення
ОСОБА_1 на імя начальника ДПА У Харківської області , в яких вона вказує, що на
місті проведення операцій в шухляді столу знаходилися кошти в розмірі 1404 грн.
74 коп., а по даних х- звіту сума 407 грн. 64 коп., різниця виникли в наслідок
того, що кошти були отримані під звіт для розрахунку за товар отриманий під
реалізацію відповідно до чеків, видаткового касового ордеру за 23.11.06 р. на
600 грн., 22.11.06 на 600 грн., вказує, що вона не знала що ці кошти треба
вносити до касового апарату. У суді першої інстанції перевіряючи ОСОБА_2 та
продавець позивача ОСОБА_1 були допитані в якості свідків. Їх показання
закріплені в протоколі судового засідання суду першої інстанції від 14 березня
2007 р.. В показаннях ОСОБА_1 вказує, що розбіжності в поясненнях та описом
виникла в наслідок того, що перевіряючий їй наказав так написати. До суду
першої інстанції були надані документи на які вказує ОСОБА_1.

Але ці документи, показання
ОСОБА_1, спростування на акт перевірки,
апеляційний суд оцінює критично.

По перше для порушення п. 13. ст.. 3 та наявності
складу порушення по ст.. 22 не має значення чиї кошти та в зв'язку з чим
знаходилися на місті проведення операцій, санкції застосовуються за
невідповідність коштів даним денного звіту і підприємство повинно забезпечувати
відповідність.

По другу пояснення, показання та
спростування надані ОСОБА_1 відрізняються між собою стосовно сум коштів та їх
місце знаходження.

Тому апеляційний суд приймає акт
перевірки опис готівкових коштів на місці проведення операції як належні та не
спростовані докази. Колегія суддів
зазначає, що знаходження коштів у шухляді столу, тобто прилавку, про що
зазначає вона в спростуваннях на акт перевірки, теж є знаходженням коштів
за місцем проведення операцій.

Враховуючи наведене, документи надані
позивачем в обґрунтування підстав наявності 997 грн. у приміщенні , і як встановлено судом за
місцем проведення розрахункових операцій суд не приймає як доказ
неправомірності рішення ДПІ, а оскаржене рішення ДПІ є правомірним.

На підставі наведеного колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої інстанції постанова прийнята при
невірному застосуванні норм матеріального права що призвело до неправильного
вирішення справи та при невідповідності висновків суду обставинам справи, при неповному з”ясуванні обставин,
що мають значення для справи.

Постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з прийняттям нової , якою в позові необхідно відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись
ст. ст. 160, 195, 196, 198, п. 1, п. 3, п. 4 ст. 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Нововодолазької МДПІ у Харківській області
задовольнити.

Постанову Господарського суду Харківської області від від 05 квітня 2007
року по справі № АС-41/24-07 скасувати
та прийняти нову, якою в позові відмовити.

Постанова набирає
чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку
протягом місяця, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено та
підписано 11 червня 2007 року

Головуючий
Григоров А.М.

Судді Сіренко О.І.

Подобайло З.Г.