Справа № 22-а-203/07
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2007-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
______________________________________________________________
Справа
№ 22-а-203/07
Головуючий 1 інстанції -
Дій протиправними Доповідач - Мельнікова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2007 року судова колегія Харківського апеляційного адміністративного
суду

у складі: головуючого
судді - Мельнікової Л.В.

суддів: - Подобайло З.Г., Григорова А.М.

при секретарі -
Спесивцевій О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Ленінського районного суду міста Харкова від 21 березня 2007 року за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Ленінському районі міста Харкова, Державної податкової
адміністрації України про визнання дій незаконними, -

В с т а н о в и л а:

У жовтні
2006 року ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом, яким, вважаючи відмову Державної податкової інспекції у
Ленінському районі міста Харкова від 28 вересня 2006 року в поставленні в її
паспорті відмітки, без надання заяви форми № В2, про те, що вона має право
здійснювати будь-які платежі без довічного ідентифікаційного номеру, в знищенні
її облікової картки форми № 1ДР, в звільненні її від індивідуального
ідентифікаційного номеру, шляхом вилучення індивідуального ідентифікаційного
номеру з інформаційного фонду Державного реєстру та Державного реєстру фізичних
осіб платників податків та інших обов'язкових платежів, неправомірною, просила суд визнати
бездіяльність з боку протиправних дій відповідача - Державної податкової
інспекції у Ленінському районі міста Харкова,
що полягає у не виконанні вимог Закону України «Про державний реєстр
фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів» від 22
грудня 1994 року неправомірною, та
зобов'язати Державну податкову інспекцію у Ленінському районі міста
Харкова зробити таку відмітку у її паспорті, застосувати до неї раніше
встановлені форми обліку податків та інших платежів, знищіти її облікову картку
форми № 1ДР, звільнити її від індивідуального ідентифікаційного номеру шляхом
вилучення індивідуального ідентифікаційного номеру з інформаційного фонду
Державного реєстру, а також, - зобов'язати Державну податкову адміністрацію
України вилучити з інформаційного фонду
Державного реєстру фізичних осіб платників податків та інших обов'язкових
платежів інформацію про ОСОБА_1, яка складається з індивідуального
ідентифікаційного номеру.

Свою вимоги позивачка
обґрунтовує положеннями Закону України «Про державний реєстр фізичних осіб -
платників податків і інших обов'язкових платежів» від 22 грудня 1994 року, які,
на думку позивачки, зобов'язують відповідачів виконати її позовні вимоги.

Вважає, що положення
наказу ДПА України і МВС України від 19
жовтня 2004 року за № 1345/9944 „Про затвердження Порядку унесення відмітки до
паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи -
платника податків та інших обов'язкових платежів”, положення Постанови
Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ „Про затвердження
положень про паспорт громадянина України та свідоцтва про народження”, які не
регулюють питання: відміни ідентифікаційних номерів громадян, питання стосовно механізму
поставлення відміток у їх паспортах та вилучення ідентифікаційних номерів
громадян і пов'язаної з ним інформації з Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків і інших обов'язкових платежів, а також - знищення облікових
карток, порушують її права, передбачені
Конституцією України, та суперечать чинному законодавству.

Постановою
Ленінського районного суду міста Харкова від 21 березня 2007 року в задоволені
вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному
обсязі.

Обґрунтовуючи
своє рішення, суд першої інстанції виходив з положень ч. 2 ст. 1 Закону України
“Про державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових
платежів”, наказу ДПА України і МВС України від 19 жовтня 2004 року за №
1345/9944 „Про затвердження Порядку унесення відмітки до паспорта громадянина
України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та
інших обов'язкових платежів”.

Не
погоджуючись з постановою суду від 21 березня 2007 року ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне і не всебічне з'ясування судом обставин по справі та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити її
вимоги.

У судовому засіданні
представник апелянта ОСОБА_2 підтримала вимоги та обґрунтування апеляційної
скарги.

Представник відповідачів Симонов А.А. у своїх
запереченнях на апеляційну скаргу та у судовому засіданні апеляційної
інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду - без змін.

Заслухавши
суддю-доповідача, розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а
постанова Ленінського районного суду
міста Харкова від 21 березня 2007 року, у відповідність до вимог п. 1 ч. 1 ст.
204 Кодексу адміністративного судочинства України, скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Харкова, Державної
податкової адміністрації України про визнання дій незаконними в порушення вимог
ч. 1 ст. 24 Кодексу адміністративного
судочинства України розглянуто суддею одноособово.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Кодексу
адміністративного судочинства України, - адміністративні
справи, предметом оскарження в яких є рішення, дії чи бездіяльність Президента
України, Кабінету Міністрів України,
міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади,
Національного банку України, їхньої посадової чи службової особи, виборчої
комісії (комісії з референдуму), члена цієї комісії розглядаються і вирішуються
в окружному адміністративному суді колегією у складі трьох суддів.

Державна
податкова адміністрація України відноситься до складу центральних органів виконавчої влади України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 204 Кодексу
адміністративного судочинства, суд апеляційної інстанції скасовує постанову чи
ухвалу суду і направляє справу на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо
справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 204, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ленінського
районного суду міста Харкова від 21 березня 2007 року за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста
Харкова, Державної податкової адміністрації України про визнання дій
незаконними скасувати та справу направити до суду першої інстанції на новий
розгляд.

Ухвала апеляційного
адміністративного суду набирає законної
сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України протягом одного місяця.

Головуючий
суддя:
Л.В. Мельнікова

Судді:
З.Г. Подобайло

А.М. Григоров

04 червня 2007 року.