Справа № К-21640/06
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2007-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АдміністративниЙ СУД УКРАЇНИ
______________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“07” лютого 2007р. Вищий
адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Конюшка К.В.

суддів: Ланченко Л.В.

Нечитайла
О.М.

Степашка О.І.

Шипуліної Т.М.

при секретарі: Ткачук Н.В.

за участю
представників:

позивача: Ласкавий В.В.

відповідача: Довженко В.А.

від третьої особи-1: Молчанова Н.Г.

від третьої особи-2: Вензовська Т.О.

від третьої особи-3: Миргородський О.П.

розглянувши касаційну
скаргу Закритого акціонерного товариства «Видобувна компанія
«Укрнафтобуріння» на постанову Київського апеляційного господарського суду від
14.06.2006р.

у справі №
12/36 - А

за позовом Закритого
акціонерного товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння»

до Міністерства охорони
навколишнього природного середовища України

треті особи на стороні відповідача:

1. Дочірнє
підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України»
«Полтаванафтогазгеологія»

2. Закрите акціонерне товариство «Девон»

3. Національна акціонерна компанія «Надра України»

про визнання нечинним наказу та рішення, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2005 року Закрите акціонерне товариство
«Видобувна компанія» «Укрнафтобуріння» звернулось до Господарського суду м.
Києва з позовом до Міністерства охорони
навколишнього природного середовища України, третя особа на стороні відповідача
- Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України»
«Полтаванафтогазгеологія» про визнання протиправним і нечинним Наказу
Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від
23.12.2005р. № 519 «Про скасування рішень» та рішення Міжвідомчої робочої групи
з питань надрокористування (Протокол № 6 від 16.12.2005р.).

В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та
просив визнати нечинним Наказ Міністерства охорони навколишнього природного
середовища України від 23.12.2005р. № 519 «Про скасування рішень» з дати його
прийняття. А також - визнати нечинним Рішення Міжвідомчої робочої
групи з питань надрокористування, оформлене
Протоколом № 6 від 16.12.2005р. з дати його прийняття.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним в
установленому порядку був отриманий спеціальний дозвіл від 29.12.2004р. № 2714 на геологічне
вивчення (в тому числі й дослідно-промислову розробку Сахалінського родовища)
на підставі якого він має право користуватися ділянкою надр, де розташоване
Сахалінське родовище. Проте, Міжвідомчою робочою групою з питань
надрокористування Міністерства охорони навколишнього природного середовища
України було прийнято рішення щодо анулювання спеціального дозволу № 2714. На
підставі вказаного рішення Міністерство охорони навколишнього природного
середовища України прийняло Наказ від 23.12.2005р. № 519 «Про скасування
рішень».

На думку позивача, зазначені акти є нечинними, оскільки,
по-перше, Наказ було прийнято в період дії ухвали Господарського суду м. Києва
від 02.12.2005р. у справі № 2/664-А, якою суд заборонив Міністерству охорони
навколишнього природного середовища України та будь-яким іншим особам
здійснювати дії та приймати рішення, які спрямовані на зміну надрокористувача
Сахалінського родовища вуглеводнів, зокрема: надання, поновлення,
переоформлення, зупинення, анулювання спеціальних дозволів на користування
ділянкою надр Сахалінського родовища вуглеводнів. По-друге, зазначений Наказ
суперечить положенням Закону України
«Про нафту і газ» та Кодексу України про надра, оскільки чинне законодавство
передбачає лише анулювання та зупинення дії спеціальних дозволів на
користування надрами, і не містить підстав і порядку для визнання дозволу таким, що втратив чинність. По-третє,
правомірність надання позивачу спеціального дозволу підтверджена рішенням
Господарського суду м. Києва від 26.05.05 у справі № 40/209.

В ході розгляду
справи ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.02.2006р. було залучено до
участі у праві у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача - Закрите акціонерне товариство «Девон».

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.03.2006р.
було скасовано ухвалу від 30.12.2005р. про вжиття заходів забезпечення позову.

Постановою Господарського суду м. Києва від 22.03.2006р.
позов задоволено повністю. Визнано нечинним Наказ Міністерства охорони
навколишнього природного середовища України від 23.12.2005р. № 519 «Про
скасування рішень» з дати його прийняття. Визнано нечинним Рішення Міжвідомчої
робочої групи з питань надрокористування Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України, зазначене в Протоколі № 6 від 16.12.2005р. з
дати його прийняття в частині анулювання спеціального дозволу № 2714 від
29.12.2004р., виданого ЗАТ «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння».

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив
з того, що судові рішення по справі № 27/34-40/486-14/130 не містять положень
щодо чинності спеціального дозволу № 1931 від 14.05.2002р., який в свій час був
наданий ДП «Полтаванафтогазгеологія». Отже, не існувало одночасно двох
надрокористувачів в межах однієї ділянки надр на час прийняття спірних рішень;
неврегульованість законодавством певних питань не може бути підставою для
прийняття органом виконавчої влади рішень, що суперечать чинному законодавству;
жоден нормативно-правовий акт не передбачає повноважень Міністерства охорони навколишнього природного середовища
України визнавати спеціальний дозвіл таким, що втратив чинність; відсутність
доказів на підтвердження факту одержання Міністерством цієї ухвали для
виконання, відсутність виконавчого провадження про її виконання не свідчать про
не обов'язковість виконання ухвали суду тощо.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої
інстанції Міністерство охорони навколишнього природного середовища України,
Закрите акціонерне товариство «Девон» оскаржили її в апеляційному порядку.
Закрите акціонерне товариство «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» оскаржило в
апеляційному порядку ухвалу Господарського суду м. Києва від 22.03.2006р. про
скасування заходів забезпечення позову.

Постановою Київського апеляційного господарського суду
від 14.06.2006р. було залучено до участі у справі в якості 3-ї особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача НАК «Надра України». Апеляційну скаргу Закритого
акціонерного товариства «Видобувна
компанія «Укрнафтобуріння» залишено без задоволення. Апеляційні скарги
Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, Закритого
акціонерного товариства «Девон» задоволено. Постанову Господарського суду м.
Києва від 22.03.2006р. у справі 12/36-А скасовано. Прийнято нову постанову про
відмову в позові Закритому акціонерному товариству «Видобувна компанія
«Укрнафтобуріння» про визнання нечинним наказу і рішення відмовлено з тих
мотивів, що позивачем не доведено обставин, на які він посилався як на підстави
позову, а його вимоги є безпідставними і необґрунтованими.

На постанову Київського апеляційного господарського суду
від 14.06.2006р. Закритим акціонерним товариством «Видобувна компанія
«Укрнафтобуріння» подана касаційна скарга, в якій скаржник просить її скасувати
з підстав неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

В ході касаційного розгляду, представники скаржника
(позивача) підтримали доводи касаційної скарги.

У запереченнях на касаційну скаргу Закрите акціонерне
товариство «Девон» просило залишити дану скаргу без задоволення, а оскаржуване
рішення суду апеляційної інстанції - без змін. Представник Закритого
акціонерного товариства «Девон» підтримав доводи вказаного заперечення.

Представник відповідача - Міністерства охорони
навколишнього природного середовища України заперечував проти касаційної скарги
та просив залишити її без задоволення. Представники третьої особи-1 та третьої
особи-3 також заперечували проти доводів касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх у
судовому засіданні представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального
та процесуального права і матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 14.05.2002р. Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра
України» «Полтаванафтогазгеологія» одержало спеціальний дозвіл № 1931 (далі по тексту - спеціальний дозвіл №
1931) на геологічне вивчення, в тому
числі й дослідно-промислову розробку Сахалінського родовища.

Наказом Державного комітету природних ресурсів України
від 01.09.2004р. № 132 даний спеціальний дозвіл № 1931 було анульовано, і
згодом надано спеціальний дозвіл № 2714 (далі по тексту - спеціальний дозвіл №
2714) від 29.12.2004р. позивачу - Закритому акціонерному товариству «Видобувна
компанія «Укрнафтобуріння» на геологічне вивчення, в тому числі
дослідно-промислову розробку Сахалінського родовища.

Однак, не погоджуючись з Наказом Державного комітету
природних ресурсів 01.09.2004р. № 132, а також
Рішенням від 19.11.2004р. про видачу спеціального дозволу № 2714,
Дочірнє підприємство Національної акціонерної компанії «Надра України»
«Полтаванафтогазгеологія» оскаржило їх в судовому порядку.

За результатами
судового розгляду постановою Київського апеляційного господарського суду від
07.07.2005р. у справі № 27/34-40/486-14/30, яка залишена без змін постановою
Вищого господарського суду України від 11.08.2005р., визнано недійсним наказ
Державного комітету природних ресурсів України від 01.09.2004р. № 132 в частині
анулювання спеціального дозволу № 1931, а позовні вимоги про визнання недійсним рішення Державного комітету природних
ресурсів від 19.11.2004р. про видачу спеціального дозволу № 2714 від
29.12.2004р. залишено без розгляду.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, внаслідок
того, що позовні вимоги про визнання
недійсним рішення Державного комітету
природних ресурсів від 19.11.2004р. про видачу спеціального дозволу № 2714 в
названій справі залишено без розгляду, Міжвідомчою комісією робочої групи з
питань надрокористування було прийнято рішення про анулювання спеціального
дозволу від 29.12.2004р. № 2714. Вказане рішення було оформлено Протоколом від
16.12.2005р. № 6 (далі по тексту - Протокол № 6).

Саме на підставі Протоколу № 6, а також постанови Вищого
господарського суду України від 11.08.2005р., якою залишено без змін постанова
Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2005р. у справі №
27/34-40/486-14/30 Міністерством охорони навколишнього природного середовища
України від 23.12.2005р. № 519 було прийнято Наказ «Про скасування рішень»
(далі по тексту - Наказ № 519), відповідно до якого:

1.Скасовано Протокол № 24 від 19.11.2004р., затверджений
Державним комітетом природних ресурсів України, у частині надання спеціального дозволу (ліцензії)
Закритому акціонерному товариству «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» на
геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку Сахалінського
родовища вуглеводнів.

2.Спеціальний дозвіл № 2714 від 19.12.2004р., наданий
Державним комітетом природних ресурсів України Закритому акціонерному
товариству «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» на геологічне вивчення, у тому
числі дослідно-промислову розробку Сахалінського родовища вуглеводнів
Харківської області, визнано таким, що втратив чинність.

В обґрунтування касаційних вимог скаржник посилається на
приписи ст. ст. 26, 27 Закону України «Про нафту і газ» від 12.07.2001р. №
2665-ІІІ (далі по тексту - Закон
№ 2665-ІІІ) і зазначає, що дані норми передбачають лише два способи
припинення надрокористування, а саме: зупинення дії і анулювання спеціального
дозволу на користування ділянкою надр. Тому, на думку позивача, відмовляючи у
позові, суд апеляційної інстанції не зробив посилання на норму закону, яка б
передбачала інший спосіб припинення надрокористування.

Проте, суд касаційної інстанції не може погодитися з
вказаними доводами позивача з огляду на те, що наявність передбачених у
статтях 26 та 27 Закону № 2665-ІІІ способів припинення надрокористування не
виключає можливість застосування в окремих випадках такого способу припинення
надрокористування як - визнання спеціального дозволу таким, що втратив
чинність. Оскільки зазначені в Законі форми припинення надрокористування не є
вичерпними.

Крім того, визнання уповноваженим центральним органом
виконавчої влади спеціального дозволу таким, що втратив чинність, не суперечить
вимогам чинного законодавства, не виходить за межі повноважень Міністерства
охорони навколишнього середовища України, і в даному випадку було спрямоване на
забезпечення раціонального використання надр та організацію виконання
відповідних актів законодавства.

Такого висновку
суд касаційної інстанції дійшов з
урахуванням правовідносин, які склались
між сторонами в даній справі, та системного аналізу норм чинного на той час
законодавства, яке регулювало спірні правовідносини.

Внаслідок прийняття судовими органами відповідних рішень,
фактично на одну й ту ж ділянку надр станом на 23 грудня 2005 року були
чинними два дозволи, видані двом різним
підприємствам: № 1931 від 14 травня 2002 року - ДП НАК «Надра України»
«Полтаванафтогазгеологія» та № 2714 від
29 грудня 2004 року - ЗАТ «Видобувна компанія» «Укрнафтобуріння».

Втім, відповідно до ст.19 Закону України № 2665-ІІІ та п.3
Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 2 жовтня 2003 року № 1540 - повний або частковий збіг ділянок для
однакових видів користування нафтогазоносними надрами не допускається.

До компетенції Міністерства охорони
навколишнього середовища України станом на 23.12.2005р. відповідно до Положення
про дане Міністерство, затвердженого Указом Президента України від 10.02.2004р.
№ 176/2004, Указу Президента України від 20.04.2005р. № 675/2005 «Про
Міністерство охорони навколишнього середовища України» було віднесено
організацію виконання актів законодавства в сфері геологічного вивчення та
забезпечення раціонального використання надр та здійснення контролю за
реалізацією цих актів.

Таким чином, в даному випадку з метою приведення у
відповідність з чинним законодавством ситуації, що виникла, а саме - не
допущення дії одночасно двох спеціальних дозволів, виданих двом різним
суб'єктам на один і той же вид надрокористування в межах однієї і тієї ж
ділянки надр, Міністерство охорони навколишнього природного середовища України
привело вказані правовідносини у відповідність до положень чинного
законодавства і впорядкувало
надрокористування на Сахалінському родовищі вуглеводнів.

Твердження скаржника про те, що рішення судів, на які
послались Міністерство охорони навколишнього природного середовища України та
Міжвідомча комісія робочої групи з питань надрокористування в спірних Рішенні
(Протокол № 6) та Наказі № 519, не передбачають підстав для анулювання
(визнання таким, що втратив чинність) спеціального дозволу № 2714, як і не
встановлюють обов'язку Міністерства охорони навколишнього природного середовища
України прийняти таке рішення, не можуть бути прийняті судовою колегією до
уваги. Оскільки прийняття судовими органами
вказаних рішень, які набрали законної сили і є обов'язковими до
виконання на всій території України, фактично і стало підставою для прийняття
оспорених рішень суб'єкту владних повноважень.

Не відповідають фактичним обставинам справи
і доводи Закритого
акціонерного товариства «Видобувна компанія» «Укрнафтобуріння» відносно того,
що Міністерством охорони навколишнього
природного середовища України не було надано до суду доказів того, що суд не
виконав свій обов'язок відносно надіслання на його адресу ухвали Господарського суду м. Києва від
02.12.2005р. у справі № 2/664-А про вжиття заходів забезпечення позову. Адже,
як вбачається з долученої до матеріалів справи Довідки від 14.03.2006р. №
2454/18-9 та зі штампу вхідної кореспонденції Міністерства охорони
навколишнього природного середовища за №
517-9 на копії ухвали від 02.12.2005р. у справі № 2/664-А, вона була отримана
відповідачем 29.12.2005р., незважаючи на те, що місцевим господарським судом її
було прийнято 02.12.2005р. без виклику сторін.

Отже, Міністерство охорони навколишнього природного
середовища України отримало зазначену ухвалу вже після прийняття Наказу № 519.
Доказів про обізнаність суб'єкта владних повноважень про існування вказаної
ухвали на час прийняття наказу матеріали справи не містять. Крім того, в
матеріалах справи відсутні докази того, що на підставі ухвали від 02.12.2005р.
у справі № 2/664 - А відкривалося виконавче провадження та проводилися певні
дії по виконанню даної ухвали.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильності
зазначених висновків суду апеляційної інстанції, зроблених у відповідності з
вищеназваними нормами матеріального права, у зв'язку з чим підстав для зміни чи
скасування оскаржуваного судового рішення не встановлено.

За змістом ч.1 ст. 224 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди не
допустили порушень норм
матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Закритого акціонерного
товариства «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння» залишити без задоволення,
постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2006р. у справі
№ 12/36-А - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та у порядку,
визначеними ст.ст. 237 - 239 КАС України.

Головуючий

(підпис)

Конюшко К.В.

Судді

(підпис)

Ланченко Л.В.

(підпис)

Нечитайло О.М.

(підпис)

Степашко О.І.

(підпис)

Шипуліна Т.М.

З оригіналом згідно

Суддя Вищого адміністративного

суду України К.В.
Конюшко