Справа № 2"а"-113/07
Суддя: Пустовіт З.П.
Дата ухвалення: 2007-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 „а"-113/07
ПОСТАНОВА Іменем України

17 січня 2007 року Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області

в складі: головуючого - судді Пустовіт З.П. при секретарі - Гоноболіній О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську
справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердянської районної ради,
Бердянської районної державної адміністрації про спонукання до виконання умов
трудового контракту, додатковим позовом про спонукання до прийняття розпорядження
про прийняття на роботу та внесення запису до трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2006 року ОСОБА_1. звернувся до Бердянського міськрайонного суду з
адміністративним позовом до Бердянської районної ради, Бердянської районної
державної адміністрації про спонукання до виконання умов трудового контракту. В
позові зазначав, що він рішенням Бердянської районної ради НОМЕР_4 був призначений на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1.
14.03.2005 року ним був укладений контракт із засновниками БРКРО - Бердянською
районною радою та Бердянською районною державною адміністрацією на термін
повноважень районної ради четвертого скликання з 01.03.2005 року по 01.04.2006
року з подальшою пролонгацією. В контракті були визначені права і обов'язки
сторін, оплата праці та соціальне забезпечення, відповідальність сторін. В
п.3.1 контракту було зазначено, що оплата праці та соціальне забезпечення
керівника радіомовної організації регулюються Законом України „Про державну
підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", в
якому визначено, що заробітна плата керівника телерадіоорганізації
не може бути нижчою від заробітної плати заступника керівника органу
державної влади, який є засновником (співзасновником) цього засобу масової інформації. Ця вимога Закону співпадає з п.3.1
контракту від 14.03.2005 року. На його звернення до голови Бердянської
райдержадміністрації від 04.04.2006р. та від 19.05.2006р. відповідей не
отримав. А постійна комісія Бердянської міської ради 09.06.2006 року прийняла рішення, яке не відповідає названому Закону та
контракту, і встановила йому посадовий оклад на рівні керуючого справами
виконавчого апарату районної ради або
керівника апарату райдержадміністрації замість посадового окладу заступника
керівника органу державної влади. Згідно додатку НОМЕР_1 схеми посадових
окладів керівних працівників і фахівців районних, районних в містах Києві та
Севастополі державних адміністрацій до постанови Кабінету Міністрів України від
09.03.2006 року №268 місячний оклад заступника голови райдержадміністрації становить 1800 грн., а керівника апарату
держадміністраці - 855-880 грн. Незважаючи

на встановлення
місячного окладу в розмірі 880 грн., рішення постійної комісії з питань бюджету
не виконане і його посадовий оклад залишився на рівні 410 грн. Тому позивач
просив зобов'язати Бердянську районну раду та Бердянську районну державну
адміністрацію виконати умови контракту, укладеного з позивачем 14.03.2005 року,
та встановити з 01.01.2006 року місячний оклад на рівні заступника керівника
органу державної влади, який є засновником (співзасновником) засобу масової
інформації, в сумі 1800 грн., а також інші надбавки, встановлені
розпорядженнями голови райдержадміністрації.

09.01.2007 року позивач доповнив позовні вимоги і просив зобов'язати відповідачів винести розпорядження про прийом
його на роботу на посаду керівника Бердянської районної комунальної
радіомовної організації „Радіо Бердянщини" з 14 березня 2005 року
відповідно до трудового контракту від 14.03.05р. та внести відповідний запис до
трудової книжки. В обґрунтування додаткових вимог зазначав, що після укладення з ним контракту відповідачі
повинні були видати розпорядження про прийом його на роботу і зробити в
трудовій книжці відповідний запис, про що записано в п.6.4 контракту. В
листопаді 2006 року йому було повернуто трудову книжку, в якій цей запис був
відсутній. Доказом того, що він працював на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 є розпорядження
голови Бердянської райдержадміністрації №НОМЕР_2 про встановлення щомісячної надбавки за інтенсивність праці в розмірі 50% від
посадового окладу. Крім цього, він вважає, що на підставі ст. 39-1 КЗпП
України контракт визнається продовжений на невизначений термін, тобто у нього з
відповідачами діє безстроковий трудовий договір, оскільки після закінчення дії
контракту трудові відносини фактично були продовжені і жодна із сторін не
вимагала їх припинення.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в
повному обсязі та пояснив, що в серпні 1999 року на
сесії Бердянської районної ради було прийнято рішення про створення Бердянської
районної радіоорганізації, засновниками якої вирішили
виступити райрада та райдержадміністрація. Протоколом НОМЕР_5 зборів
співзасновників БРКРО „Радіо Бердянщини" його було призначено головним редактором БРКРО. Запис до своєї
трудової книжки він вносив особисто, в тому числі і виправлення назви
посади як ІНФОРМАЦІЯ_2 після отримання довідки про включення його організації
до державного реєстру підприємств та організацій України, де він записаний як
керівник. 14.03.2005 року відповідачами з ним був укладений контракт, згідно
якого він є керівником організації, і до кінця 2005 року отримував заробітну
плату відповідно до умов контракту, тобто на рівні заступника голови райради.
Після виходу в березні 2006 року постанови Кабінету Міністрів України №268
"Про впорядкування структури та умов праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів" його
посадовий оклад повинен був піднятись до 1800 грн., проте йому продовжували виплачувати зарплату із окладу
410 грн., тому з цього моменту позивач вважає, що його трудові права були
порушені. На свої письмові звернення на ім'я голови райради,
райдержадміністрації відповідей він не отримав, а в усній розмові колишній
голова райради обіцяв після проведення виборів переукласти контракт. Це питання
розглядалось на постійній комісії з питань бюджету, на якій було вирішено його
посадовий оклад зробити на рівні начальника відділу, що суперечить умовам контракту. На сесії Бердянської районної ради від
10.11.2006 року була затверджена нова редакція контракту, але оскільки
умови оплати праці погіршувались, він відмовився його підписувати. Тому позивач
просить суд зобов'язати відповідачів виконати умови контракту від 14.03.2005
року та встановити йому місячний оклад з 01.01.2006 року в розмірі 1800 грн. на
рівні заступника
керівника органу державної влади, а також зобов'язати винести розпорядження Бердянською
райрадою та райдержадміністрацією про прийом його на роботу на посаду керівника
Бердянської районної комунальної радіомовної організації „Радіо
Бердянщини" з 14 березня 2005 року відповідно до трудового контракту від 14.03.2005 року та внести
відповідний запис до трудової книжки.

Представник позивача ОСОБА_2. доповнив, що додаткові позовні вимоги
ОСОБА_1. є очевидними, бо роботодавець зобов'язаний був внести до трудової
книжки відповідний запис після укладення з позивачем контракту. Що стосується запису посади як „керівник", то він повинен
відповідати контракту, в якому записано, що ОСОБА_1. є керівником
організації. Контракт не визнано в судовому порядку незаконним, а тому він
повинен виконуватись. ІНФОРМАЦІЯ_2-це конкретна посада, але одночасно він є і
керівником. Відповідно до Закону України „Про державну підтримку засобів
масової інформації та соціальний захист журналістів" заробітна плата керівника
телерадіоорганізації не може бути нижчою ніж у заступника керівника органу
державної влади, який є його засновником. Оскільки засновниками БРКРО „Радіо
Бердянщини" є районна рада та райдержадміністрація, то і заробітна плата позивача не повинна бути
нижчою за заробітну плату заступника голови райради чи
райдержадміністрації. Представник позивача вважає, що в теперішній час
строковий трудовий контракт перейшов у безстроковий трудовий договір на
підставі ст. 39-1 КЗпП України. Роботодавець за два місяці до закінчення контракту повинен був вирішити питання щодо його
переукладення чи пролонгації. Вважає, що строки позовної давності не пропущені,
оскільки строк позовної давності по Кодексу адміністративного судочинства
України встановлено в 1 рік.

Представник відповідача -Бердянської районної ради - Данилова Л.П. (за дорученням) позов визнала частково і пояснила, що контракт, згідно ст.
21 КЗпП України, є особливою формою
строкового трудового договору, в якому строк його дії, права, обов'язки
і відповідальність сторін, умови матеріального забезпечення, умови розірвання
договору можуть встановлюватись угодою сторін. Тому після закінчення свого
строку, якщо його не було продовжено або переукладено, контракт не вважається
продовженим на невизначений строк, оскільки потрібна на це угода сторін. З позивачем не було укладено такої угоди
на продовження дії контракту, тому на підставі п.5.2 контракту він
припинився після закінчення свого терміну дії, до 01.04.2006 року. Крім цього,
відповідно до п.1.1. Загальних положень контракту він був укладений також на
термін повноважень районної ради четвертого скликання, який скінчився 2 червня 2006 року. Позивач, дійсно, писав заяви щодо
впорядкування його розміру посадового окладу і вони розглядались на
чотирьох комісіях в червні, серпні та
вересні 2006 року. Позивач вважає себе керівником радіомовної організації, проте
він рішенням сесії в 2000 році був призначений головним редактором. Згідно
Статуту, Установчого договору, рішення сесії позивач був призначений головним редактором, тому в штатному розкладі, ліцензійних
документах його посада записана як ІНФОРМАЦІЯ_2, а не ІНФОРМАЦІЯ_1.
Оскільки контракт від 14.03.2005 року складався особою, яка не мала юридичної
освіти, тому там записано керівник, а не ІНФОРМАЦІЯ_2. На теперішній час з
позивачем немає ніякої форми трудового
договору, оскільки контракт від 14.05.2005 року скінчився, нову редакцію трудового
контракту, затверджену на сесії райради від 10.11.2006 року, він відмовився підписувати, так як заробітна плата в
ньому визначена на рівні начальника відділу. Проте відповідно до
законодавства з керівником комунального підприємства в обов'язковому порядку
повинен бути укладений контракт. Вважає, що в новому контракті посадовий оклад
головного редактора радіомовної організації визначено правильно, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від
15.03.1999 року №377 та прийнятих в березні 2006 року змін, а саме: посадовий
оклад головного редактора відповідає посадовому окладу завідуючого
відділом чи начальника відділу в розмірі
880 грн. Щодо додаткового позову, представник відповідача пояснила, що трудова
книжка повинна була знаходитись у співзасновників БРКРО і запис до неї повинен
був внесений на підставі винесених розпоряджень голів райради та
райдержадміністрації. Проте позивач тримав її у себе, і сам вніс до неї запис
про прийняття себе на роботу керівником-головним редактором відповідно до свого
наказу. Вважає, що запис до трудової книжки вони можуть внести, але не так як
просить позивач -керівником, а записати головним редактором, відповідно до
рішення сесії райради, яка затвердила його на цій посаді. Оскільки позивач
вважає, що його права були порушені в березні 2006 року, коли вийшла постанова
Кабінету Міністрів України №268, представник відповідача просить на підставі
ст. 233 КЗпП України відмовити йому в
задоволенні позову за пропуском строку позовної давності.

Представник відповідача - Бердянської районної державної адміністрації
-Кальченко О.В. (за дорученням) позов не визнала і пояснила, що вона повністю
підтримує позицію представника Бердянської райради. ОСОБА_1. був призначений
головним редактором, а не керівником. Розділом 6 Статуту БРКРО «Радіо
Бердянщини» встановлено, що вищим керівним органом радіоорганізації є Рада
Співзасновників, до виключної компетенції якої належить призначення головного
редактора радіоорганізації. Постановою Кабінету Міністрів України від
15.03.1999 року №377 затверджено порядок оплати праці журналістів, згідно якого
посадовий оклад головного редактора прирівнюється до посадового окладу
завідуючого відділом. Постановою КМУ від 09.03.2006 року №268 посадовий оклад
керівника відділу встановлено в розмірі 855-880 грн. Депутатській корпус
Бердянської райради дійшов висновку, що укладений контракт з головним
редактором підлягає уточненню, проте нову редакцію контракту позивач
відмовляється підписувати. Відповідно до ст. 21 КЗпП України контракт від
14.03.2005 року скінчився і продовжений
бути не може, а тому і немає підстав говорити, що на теперішній час з позивачем
є якийсь контракт, який потрібно виконувати, тому просила в задоволенні позову
відмовити.

Заслухавши позивача, його представника, представників відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд приходить до
наступного висновку.

Позивача, згідно протоколу №1 зборів Ради Співзасновників Бердянської
районного комунальної радіоорганізації «Радіо Бердянщини» від 12 січня 2000
року було призначено головним редактором БРКРО. Рішенням 12 сесії 23 скликання
Бердянської районної ради №11 від 21 квітня 2000 року ОСОБА_1. було затверджено
головним редактором Бердянської районної комунальної радіомовної організації
«Радіо Бердянщини», що підтверджується копіями протоколу НОМЕР_5 та рішення
сесії НОМЕР_6.

Згідно ч.З ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є
контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки та відповідальність сторін
(в тому числі матеріальна), умови
матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови
розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватись угодою сторін. Сфера застосування контракту
визначається законами України.

Судом встановлено, що 14 березня 2005 року Бердянська районна рада та
Бердянська районна державна адміністрація уклали контракт з ІНФОРМАЦІЯ_1
-ОСОБА_1., позивачем у справі, на термін повноважень районної ради четвертого
скликання з 01.03.2005 року по 01.04.2006 року, пунктом 3.1 якого зазначено, що
оплата праці та
соціальне забезпечення Керівника
радіомовної організації регулюється Законом України «Про державну підтримку
засобів масової інформації та
соціальний захист журналістів», який визначає, що заробітна плата керівника телерадіоорганізації не може бути нижчою від
заробітної плати заступника керівника органу державної влади, який є
засновником (співзасновником) цього засобу масової організації, що підтверджується копією контракту.

В судовому засіданні встановлено, що позивача було
призначено та

затверджено на посаду головного
редактора Бердянської районної комунальної радіомовної організації «Радіо Бердянщини», що
підтверджується копіями протоколу НОМЕР_5
ради співзасновників БРКРО, рішення сесії № 11 від

21.04.2000 року «Про затвердження
головного редактора Бердянської радіомовної

організації», Статуту БРКРО, затвердженого розпорядженням голови

райдержадміністрац
№НОМЕР_7 та копією штатного розкладу на 2006 рік. Отже твердження позивача, що його призначено на
посаду керівника БРКРО є таким,
що суперечить іншими доказам у справі та фактичним обставинам, і не може бути
прийнято судом до уваги. Тому суд приходить до висновку, що зазначення в
контракті від 14.03.2005 року про те, що ОСОБА_1. призначено на посаду
керівника БРКРО, є помилковим. Так само помилковим та незаконним
суд вважає і встановлення оплати праці
позивачу в п.3.1 контракту не нижче від заробітної плати заступника голови райради чи
райдержадміністрації, оскільки ч.5 ст. 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну підтримку
засобів масової інформації та
соціальний захист журналістів» прямо визначено, що у випадках, коли засновником (співзасновником)
засобу масової інформації є орган виконавчої
влади чи орган місцевого самоврядування, заробітна плата керівника телерадіоорганізації
не може бути нижчою від заробітної плати керівника секретаріату (апарату) відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування, а не заступника голови райради (райдержадміністрації).

Згідно пояснень представників відповідачів та листа
Бердянської районної ради №НОМЕР_3, термін дії контракту з позивачем скінчився
01.04.2006 року, угода про його продовження сторонами
складена не була, тобто контракт з головним
редактором подовжений не був. Рішенням п'ятої сесії п'ятого скликання Бердянської райради 10.11.2006 року був
затверджений новий контракт з ІНФОРМАЦІЯ_2. Дані обставини в судовому засіданні
не заперечувались і самим позивачем.

Суд вважає безпідставними посилання позивача та його
представника на положення ст. 39-1 КЗпП України, які
вважають, що оскільки після закінчення терміну дії контракту трудові відносини фактично продовжувались і жодна із
сторін не вимагала їх припинення, дія
цього контракту повинна бути визнана продовженою на невизначений термін, тобто в теперішній час вони
вважають, що з позивачем існує безстроковий трудовий
договір. Проте зазначена стаття регулює випадки продовження дії строкового трудового договору, укладеного з працівником
відповідно до пунктів 2 та 3 статті
23 КЗпП України, і не стосується контракту, який укладається відповідно до ст.21 цього Кодексу та є обов'язковим при
укладенні трудових договорів з
керівниками підприємств, що є у державній чи комунальній власності, а отже не може бути продовжений на
невизначений термін.

Тому суд вважає, що вимоги позивача щодо виконання умов
контракту, термін дії якого
скінчився ще 01.04.2006 року, є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що відповідачами, в порушення вимог
ч.З ст. 24 КЗпП України, п.9 Положення про порядок
укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою КМУ від
19.03.1994р. №170, не видані
розпорядження про прийняття (найняття) позивача з дня, встановленого у контракті за угодою сторін та не внесений
відповідний запис до трудової книжки.

Однак, приймаючи до уваги, що позивачем в додатковій
позовній заяві ставиться питання про зобов'язання
відповідачів винести розпорядження про прийняття його на роботу на посаду керівника БРКРО «Радіо Бердянщини» та внесення відповідного запису до трудової книжки, що
суперечить протоколу НОМЕР_5, рішенню сесії Бердянської райради НОМЕР_6,
Статуту БРКРО, штатному розкладу, згідно яких його було призначено на посаду
головного редактора, суд вважає, що дані
вимоги не підлягають задоволенню, бо відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити
за межі позовних вимог.

Крім цього, суд вважає, що позивачем також було пропущено
тримісячний строк на звернення із заявою до
суду про вирішення трудового спору, встановленого ч.1 ст. 233 КЗпП України, і він не просив його поновити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11,
159-161, 163 КАС України, ст.ст.
21, 24, 39-1, 232, 233 КЗпП України, ст.14 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний
захист журналістів», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Бердянської районної ради, Бердянської районної державної
адміністрації про спонукання до виконання
умов трудового контракту, додатковим позовом про спонукання до прийняття
розпорядження про прийняття на роботу та внесення запису до трудової книжки
відмовити повністю. 22.01.2007

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного суду
Запорізької області через Бердянський міськрайонний
суд.

Заява про
апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

З.П.Пустовіт