Справа № 4-535/05
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого

Цуркана М.І.

Суддів:

Амєліна С.Є.

Кобилянського М.Г.

Ліпського Д.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому засіданні адміністративну справу за скаргою
ОСОБА_1 на дії Приморського районного суду м. Одеси, яка переглядається за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13
серпня 2004 року

у с т а н о в и л а :

У липні 2004 року
ОСОБА_1 оскаржила дії Приморського районного суду м. Одеси.

Зазначала, що 12 грудня
2003 року та 26 лютого 2004 року подала
до цього суду заяви про перегляд рішення
у справі за №2-36/02 у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Листами від 26 березня 2004 року, 01 квітня 2004
року, 20 квітня 2004 року
виконувачем обов'язків заступника
голови Приморського районного суду м. Одеси повідомлено, що заяви будуть
розглянуті після повернення справи з
апеляційного суду Одеської області.

Посилаючись на те, що
20 липня 2004 року виконувачем
обов'язків заступника голови суду Чернявською Л.Н. в усній формі
повідомлено про неможливість розгляду заяв у зв'язку з передачею справи до Верховного Суду України, - просила дії суду визнати неправомірними з покладенням на нього обов'язку
виконати взяті зобов'язання з
перегляду судового рішення.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13
серпня 2004 року в прийнятті скарги ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, з посиланням на
порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить
ухвалу останнього скасувати, а справу направити до апеляційного суду для
розгляду скарги по суті.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги,
матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Законом, зокрема ст.347-2 ЦПК України ( тут і далі -
ЦПК 1963 року, за правилами якого
розглядалася справа), передбачена можливість перегляду рішень і ухвал суду
першої, апеляційної та касаційної інстанцій у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Заяву про перегляд рішення чи ухвали у зв'язку з нововиявленими обставинами суд розглядає в
одному провадженні зі справою, по якій винесене це судове рішення чи ухвала, а
за результатами розгляду заяви постановляє ухвалу ( ч.ч. 1,2 ст. 347-6 ЦПК),
яка може бути оскаржена (ст.347-7 цього Кодексу).

Це означає, що дії суду (судді) з прийняття,
призначення, розгляду заяв про перегляд
рішення чи ухвали у зв'язку з нововиявленими обставинами є процесуальними.

Оскільки суддею апеляційного суду встановлено, що йдеться про оскарження
процесуальних дій, то висновок про неможливість прийняття і розгляд скарги у порядку Глави 31-А ЦПК України
є правильним.

Так, за змістом
ч.1 ст. 248-1 ЦПК України громадянину забезпечено право звернення до суду із скаргою, якщо він вважав,
що рішенням, дією або бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого
самоврядування, посадової і службової особи порушено його права, свободи чи
законні інтереси, а ч. 4 згаданої норми
визначено коло суб'єктів рішення, дії або бездіяльність яких може бути оскаржено.

До рішень, дій або бездіяльності, що могли бути оскарженими ( ст.248-2 ЦПК України ) віднесені, серед інших, колегіальні і одноособові рішення,
дії або бездіяльність, у зв'язку з якими особа вважає, що їй створено або створюються перепони для реалізації нею своїх прав,
свобод чи законних інтересів або що вжиті заходи щодо реалізації її прав є
недостатніми.

Поряд з цим, відповідно
до абзацу п'ятого ст.248-3 ЦПК України, судам не підвідомчі скарги на акти і
дії службових осіб суду, якщо законодавством встановлено інший порядок
оскарження.

Перевіривши на
відповідність Конституції України положення згаданої норми, Конституційний Суд
України у Рішенні за № 6-рп/2001 від 23.05.2001 р. (справа щодо
конституційності статті 248-3 ЦПК України) зазначив, що відповідно до частини першої статті 124
Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При
здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша
статті 129 Конституції України). Виключно законами України визначаються
судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується
відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії
суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і
відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій
інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень
належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку
відповідно до процесуального законодавства України.

За таких обставин доводи
касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, а
твердження про порушення права ОСОБА_1
на доступ до правосуддя є помилковими, оскільки постановлена ухвала не
перешкоджає їй оскаржити процесуальні
дії суду відповідно до закону.

За правилами ч.1 ст.224 КАС України, якщо суд
апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального та процесуального
права при ухваленні оскаржуваного
судового рішення, то суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу
без задоволення, а рішення - без змін.

Керуючись наведеним,
ст.ст. 220, 220-1, 223, 230 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, а ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 13 серпня 2004 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у
строк та у порядку визначеними ст.ст. 237 - 239 КАС України.

Головуючий
М.І. Цуркан

Судді: С.Є. Амєлін

М.Г. Кобилянський

Д.В. Ліпський

А.О.Рибченко