Справа № К-33903/06
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
січня 2007 року
м.
Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Цуркана
М.І. - головуючий,

Амєліна
С.Є. - суддя-доповідач,

Гуріна
М.І.,

Кобилянського
М.Г.,

Рибченка
А.О.

при секретарі
Дашківській О.Є.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хустського
районного суду Закарпатської області від 21 травня 2004 року та ухвалу судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області від 31
серпня 2004 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Закарпатській області, Хустського міськрайонного
відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській
області,

в с т а н о
в и л а :

В
касаційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та
процесуального права, ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Хустського
районного суду Закарпатської області від 21 травня 2004 року та ухвали судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області від 31
серпня 2004 року, якими відмовлено в задоволенні скарги про визнання незаконним
висновку атестаційної комісії Хустського міськрайонного відділу Управління
Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 26 липня 2003
року та наказу про звільнення зі служби. Просить направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

В
касаційній інстанції позивач підтримав доводи касаційної скарги.

Відповідач в
судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений.

Судами
першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді
дільничного інспектора міліції відділення дільничних інспекторів міліції
Хустського міськрайонного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ
України в Закарпатській області.

Згідно
з висновками атестаційної комісії від 26 липня 2003 року ОСОБА_1 не відповідає
займаній посаді та підлягає звільненню зі служби в органах внутрішніх справ.

Наказом
начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській
області від 05 серпня 2003 року НОМЕР_1 а/с, ОСОБА_1 звільнено зі служби в
запас Збройних Сил за пунктом 64 “д” Положення про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року №114
(через службову невідповідність).

Вважаючи
висновок атестаційної комісії та наказ про звільнення незаконними ОСОБА_1 в січні 2004 року звернувся в суд зі
скаргою в порядку, передбаченому главою 31-А Цивільного процесуального кодексу
України 1963 року.

Перевіривши
правильність застосування судами норм матеріального й процесуального права,
правової оцінки обставин у справі колегія суддів приходить до висновку про те,
що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно
зі статтею 248-5 Цивільного
процесуального кодексу України 1963 року скаргу може бути подано в суд:

у
двомісячний строк, обчислюваний з дня, коли особі стало відомо або їй повинно
було стати відомо про порушення її прав, свобод чи законних інтересів;

у
місячний строк з дня одержання особою письмової відповіді про відмову у
задоволенні скарги органом, службовою особою вищого рівня по відношенню до того
органу, посадової, службової особи, що постановили рішення чи здійснили дії або
допустили бездіяльність, або з дня закінчення місячного строку після подання
скарги, якщо особою не було одержано на неї письмової відповіді.

Оскільки
двомісячний і місячний строки на звернення зі скаргою до суду встановлено
законодавством про цивільне судочинство, вони є процесуальними строками і на
них поширюються правила ст.85 ЦПК, то скарга, подана після закінчення
відповідного строку, залишається без розгляду, якщо суд за клопотанням заявника
не знайде підстав для його поновлення.

Розглядаючи скаргу в порядку, передбаченому
главою 31-А чинного на той час Цивільного процесуального кодексу України 1963
року, суди не перевірили чи дотримані заявником вимоги закону щодо строків
звернення зі скаргою.

З урахуванням особливостей порядку розгляду скарг,
передбачених ст.ст.248-1 - 248-4 ЦПК суди були зобов'язані встановлювати які
конкретно права і свободи порушено, вимагати від скаржника наведення правового
обґрунтування останніх. Встановлювати чи подавалася така сама скарга
вищестоящому в порядку підлеглості органу або посадовій особі, яку й коли
відповідь отримано.

Допущені
судами порушення норм процесуального права могли призвести до неправильного
вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної інстанції, що
відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства
України є підставою для скасування судових рішень судів першої та апеляційної
інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд.

Керуючись
статтями 223, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів Вищого адміністративного суду України

у х в а л и
л а :

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Хустського районного суду Закарпатської області від 21 травня 2004 року та
ухвалу судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської
області від 31 серпня 2004 року скасувати, справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України за винятковими обставинами протягом одного місяця з дня
відкриття обставин.

Судді:

М.І. Цуркан
С.Є. Амєлін М.І. Гурін М.Г. Кобилянський А.О. Рибченко