Справа № 2-а-542007р.
Суддя: Клименко A.M.
Дата ухвалення: 2007-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2- а - 54 2007 р.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 січня 2007 p.

Орджонікідзевський районний суд м. Харькова в складі: головуючого -
судді Клименка A.M., при секретарі - Трофімової О.О.,
з участю:

позивача - ОСОБА_1,
представника відповідача -
Шевцової В.І.,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до
військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій командування
військової частини по нарахуванню та виплаті йому щомісячної надбавки за
безперервну службу, стягнення заборгованості по грошовому забезпеченню та
компенсації на суму грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до
військової частини НОМЕР_1 і просив визнати неправомірними дій командування
військової частини по нарахуванню та виплаті йому щомісячної надбавки за
безперервну службу, зобов'язати відповідача провести доплату різниці між
належним йому грошовим забезпеченням та фактичним грошовим забезпеченням в сумі
10422 грн. 63 коп., виплатити
йому компенсацію згідно Постанови KM України від 21 лютого 2001 року № 159 в сумі 2913 грн. та стягнути
ці суми з відповідача на його користь посилаючись на те, що відповідно до Указу
Президента України від 5
травня 2003 року № 389/2003 з 1 травня 2003 року йому повинна
була виплачуватися щомісячна надбавка за безперервну військову службу у
Збройних Силах України, за умови наявного в нього безперервного стажу
військової служби 17 років та
11 місяців, в
розмірі 50% від
грошового забезпечення, а з травня 2005
року - у
розмірі 70% від
грошового забезпечення, але дійсно виплачувалася в меншому розмірі.

В судовому
засіданні позивач свій позов підтримав.

Представник відповідача проти позову заперечував і
пояснив, що відповідно до ст. 2
вищевказаного Указу Президента України визначення конкретного щомісячного
розміру надбавки залежить від розміру асигнувань, які затверджуються Законами
України про Державний бюджет України на відповідний рік на утримання Збройних
Сил України. Отже, ця норма чітко приписує Міністру Оборони України
дотримуватися бюджетного законодавства, і саме з цією метою ним було видано
наказ № 149 від 26 травня 2003 року "Про затвердження Інструкції про
порядок та умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в
Збройних Силах України". На підставі цього наказами Міністра Оборони
України і був встановлений розмір щомісячної надбавки позивачу, яка йому в
повному обсязі і була сплачена.

Вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи,
оцінив надані сторонами докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач проходить військову службу в складі військової
частини НОМЕР_1 і на час
звернення з позовом до суду мав безперервний стаж військової служби 17 років 11 місяців. Указом
Президента України від 5 травня 2003 року № 389/2003 з 1 травня 2003 року були
встановлені щомісячні надбавки військовослужбовцям за безперервну військову
службу у Збройних Силах України у відсотках до грошового забезпечення залежно
від стажу їх служби, за умови стажу понад 15 років - до 50 %. З травня 2003 року по жовтень 2003 року, з січня 2004 року по серпень 2004 року позивачу
було встановлено, нараховано і виплачено

2

надбавку в розмірі 10 %, з вересня 2004 року до грудня 2004 року - 40 %, в січні та
лютому 2005 року-10% (а.с. 14).

Указом Президента України від 5 травня 2003 року Ш 389/2003 встановлено, що право встановлювати
військовослужбовцям щомісячні надбавки за безперервну службу в Збройних Силах
України надано Міністру оборони України. Він же визначає порядок і умови її
виплати.

Розмір надбавки за безперервну військову службу за період з 1 травня 2003
року по теперішній час визначено наказом Міністра оборони України від 26 травня
2003 року № 149 "Про затвердження Інструкції про порядок і умови виплати
щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах
України", п. 2 якого встановлено, що розміри цієї надбавки щорічно
встановлюється виходячи з наявного фонду грошового забезпечення за рішенням Міністра
оборони України. Зазначений наказ як нормативно -правовий акт Міністерства оборони України пройшов у
Міністерстві юстиції України правову експертизу на відповідність чинному
законодавству і зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 травня 2003 року за № 411/7732.

Виділені МО України
на 2003, 2004 і 2005 роки кошти
дозволяли сплачувати військовослужбовцям зазначену надбавку саме у тому
розмірі, в якому вона була виплачена позивачу, виходячи з наявного в нього
безперервного стажу військової служби, і конкретні розміри цієї надбавки
доводилися до відома військ телеграмами Міністра оборони України від 26 травня 2003 року № 146/2095, від 16 січня 2004 року № 146/1/11/26, від 26 липня 2004 року № 146/1/11/641 і т.д. (а.с. 35 - 37).

Суд вважає, що розмір нарахованих відповідачем позивачу
надбавок за безперервну військову службу у Збройних Силах України відповідає
діючому законодавству і підстав для стягнення додаткових сум нема, тому позов
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.
71, 94, 160, 161, 162, 163 КАС України, Указом Президента України від 5 травня 2003 року № 389/2003, Наказом Міністра
оборони України від 26 травня 2003 року № 149 "Про
затвердження Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за
безперервну військову службу в Збройних Силах України", суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову до військової частини
НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій командування військової частини по
нарахуванню та виплаті йому щомісячної надбавки за безперервну службу, стягнення
заборгованості по грошовому забезпеченню та компенсації на суму грошового
забезпечення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-ти денний строк з дня складання постанови в повному обсязі заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 5 ст. 186 КАС України.