Справа № К-10429/06
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2007-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2007 року м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду
України у складі:

суддів
Харченка
В.В.

Васильченко Н.В.

Кравченко О.О.

Гончар Л.Я.

Чалого С.Я.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
господарського суду Херсонської області від 27 січня 2005 року та постанову Запорізького апеляційного
господарського суду від 31 травня 2005 року у справі за позовом прокурора
Херсонської області в інтересах держави в особі Державного управління екології
та природних ресурсів в Херсонській області до Малокаховського сільського
комунального підприємства про стягнення 1467, 02 грн.,-

в
с т а н о в и л а:

У листопаді 2004 року прокурор Херсонської області в інтересах держави в особі
Державного управління екології та природних ресурсів в Херсонській області звернувся до суду з позовом до Малокаховського
сільського комунального підприємства про стягнення 1467, 02 грн.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 27 січня 2005 року, залишеним без змін постановою
Запорізького апеляційного господарського суду від 31 травня 2005 року позовні
вимоги прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі Державного
управління екології та природних ресурсів в Херсонській області задоволено.

Задовольняючи позов суди першої та
апеляційної інстанцій виходили з того, що згідно ст.ст. 44, 48, 49 Водного
кодексу України водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне
водокористування лише за наявності дозволу. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 111
Водного кодексу України підприємства, установи, організації зобов'язані
відшкодовувати збитки, завдані ними внаслідок порушення водного законодавства.
Оскільки строк дії дозволу на здійснення спеціального водокористування на
початок звітного періоду закінчився, а відповідач продовжував використовувати
воду, тому з нього стягнуто суму завданих збитків за період з 01 липня 2004
року по 01 жовтня 2004 року.

На зазначені судові
рішення надійшла касаційна скарга ОСОБА_1
в якій ставиться питання про скасування рішень судів
першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.3 ст. 220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для
висновку, що при розгляді справи допущено неправильне застосування чи порушення
норм матеріального та процесуального права, які передбачені ст.ст. 225-229 КАС
України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної
заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, оскільки судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова
оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є
необґрунтованими, підстави для передачі справи на розгляд складу колегії суддів
Вищого адміністративного суду України відсутні.

Керуючись статтею 2201 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення
господарського суду Херсонської області від 27 січня 2005 року та постанову Запорізького апеляційного
господарського суду від 31 травня 2005 року залишити без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді (підписи)

З оригіналом згідно

Суддя Вищого
адміністративного

Суду України
Харченко В.В.