Справа № 22-а-79/07
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2007-06-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1-ій інст.Гладюк
Рядок статзвіту №37
Рівненський міський суд.
Справа №22а-79/07
Доповідач: Кушнерик М.П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2007р. колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду

в складі: головуючого -
судді: КУШНЕРИКА М.П.

суддів: ПЛІША
М.А., ОЛЕНДЕРА І.Я.

при секретарі: РАХМАНОВІЙ Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду
від 13.11.2006р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Рівненської
міської ради, 3-я особа: ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання частково недійсним
рішення Рівненської міської ради НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

в
с т а н о в и л а :

Постановою Рівненського
міського суду від 13.11.2007р. задоволено позов ОСОБА_2, якою визнано незаконними рішення
Рівненської міської ради НОМЕР_1 в частині надання в постійне користування
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 земельної ділянки по 743 кв. м. кожному АДРЕСА_1 та НОМЕР_3
про передачу у приватну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3 земельних ділянок площею
743 кв. м. кожному АДРЕСА_1.

3-я особа: ОСОБА_1 оскаржив постанову
Рівненського міського суду від 13.11.2007р. з підстав
порушення норм процесуального права та неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення по справі, що призвело до неправильного вирішення справи по
суті.

А
саме, що позивачем недоведено та судом не встановлено незаконності прийняття
оспорюваних рішень Рівненської міської ради.

Судом не досліджено, яке майно та на яких підставах
знаходиться на спірних земельних ділянках, що могло б спростувати позовні
вимоги, в т.ч. факт, що на спірній земельній ділянці, крім житлового будинку
знаходяться: сіни, вхідний ґанок, житлова добудова, два сараї та вбиральня та
на оспорювану будівлю оформлено спадщину за законом, наявність ухвали Рівненського міського суду по справі №
2-24/99 р. від 05.03.1999р., якою затверджено мирову угоду між ОСОБА_2, ОСОБА_4
та ОСОБА_5 про розподіл будинковолодіння та встановлення порядку користування
земельною ділянкою 719 кв. м, в тому числі позивачу виділено - 222,89 кв. м,
ОСОБА_4 -258,84 кв. м та ОСОБА_5 - 237,27 кв. м, тобто було розподілено більше
на 119 кв.м. землі, ніж мали їхні спадкодавці, зокрема ОСОБА_5.

Крім цього, апелянт, при
виготовленні технічної документації на землю, погоджував з батьком позивача
ОСОБА_6 межі земельної ділянки, згідно протоколу обстеження, погодження та
встановлення меж земельної ділянки від 25.08.1998р., про що могла знати
позивачка та він разом з братом ОСОБА_3
володіють земельною ділянкою на законних підставах,
що підтверджується Державними актами на право приватної власності на землю
серія НОМЕР_4 та серія НОМЕР_5.

Також порушено норми процесуального права в частині
пропущення терміну оскарження, так як строк звернення до адміністративного суду
встановлюється 1 рік. Судом не розглядалось дане питання, а лише
зазначено в оскаржуваній постанові, що в серпні 2005р. позивачці стало відомо,
що земельна ділянка АДРЕСА_1 площею 721 кв. м. рішенням Рівненської міської
ради НОМЕР_3 передана у приватну власність ОСОБА_1 і йому видано Державний акт
на право приватної власності на землю, хоча позивачці було відомо хто володіє
цією земельною ділянкою, так як їх земельні ділянки мають огорожу, сад з
багаторічними деревами, який посаджений 1950р., а також позивачці відомо про
будівлю 1950р. (кухню-сарай), яка побудована підсобним господарством
Рівненського тресту їдалень та яка куплена ОСОБА_7 - спадкодавцем апелянта в
1951р., тобто до виділення земельної ділянки спадкодавцю позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та
обговоривши доводи апелянта та представника міської ради в підтримку
апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Судом 1-ї інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_8 - батькові позивачки, постановою правління колгоспу
НОМЕР_6 була виділена земельна ділянка для будівництва житлового будинку в
розмірі 0,06 га АДРЕСА_2 і рішенням виконкому Ровенської міської ради НОМЕР_7
йому надана земельна ділянка під будівництво будинку площею 520 кв. м АДРЕСА_3
проїзд та відведена на місцевості, що стверджуєтеся актом від 02.08.1962р.
Ділянка відведена в розмірі 600 кв. м.

Між ОСОБА_8 та виконкомом
20.05.1963р. був укладений договір про безстрокове користування земельною
ділянкою для будівництва жилого будинку.

З акту державного прийняття в експлуатацію
індивідуального домоволодіння від 16.12.1982р. вбачається, що фактичний розмір
земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні забудовника ОСОБА_8,
становить 520 кв. м.

ОСОБА_2 є співвласником цього
будинку згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.03.1995р. та
п. 1.8.1. рішення Рівненської міської ради НОМЕР_8 їй надано у постійне
користування земельна ділянка площею 223 кв. м. за вищевказаною адресою.
Цим же рішенням припинено право постійного користування земельною ділянкою пл.
520 кв. м., що була надана ОСОБА_8 у зв'язку
з його смертю та встановлено, що всім землекористувачам протягом 3-х
місяців з дня ухвалення слід замовити виготовлення Державних актів на право
постійного користування земельними ділянками.

Рішенням Рівненського
міськвиконкому НОМЕР_9. вул. ІНФОРМАЦІЯ_1 перейменовано на вул.ІНФОРМАЦІЯ_2.

На підставі рішення міської ради
НОМЕР_3, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 передано у приватну власність земельні ділянки пл.
743 кв. м. АДРЕСА_1 і яким видано 28.09.1998р. державний акт на право приватної
власності на землю. При чому межі земельних ділянок суміжних власників
землекористувачів були погоджені в т.ч. з ОСОБА_5, братом позивачки, що
стверджено його особистим підписом, що і спростовує твердження позивачки про
відсутність такого погодження.

З матеріалів справи вбачається,
що позивачка разом з іншими співвласниками фактично користується земельною
ділянкою пл. 719 кв. м. без належно оформлених документів, а відтак, вимоги її слід визнати безпідставними.

Зважаючи на те, що у справі не потребується збирання або
проведення додаткової перевірки доказів, однак судом першої інстанції неповно
з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, що призвело до
неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, згідно зі статтею
202 КАС України, має право скасувати судове рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове про відмову у позові.

Керуючись ст. 195, 196 ч. 4, 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п.
1, 205 ч. 2, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду від 13.11.2006р. у
справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Рівненської міської ради, 3-я
особа: ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання частково недійсним рішення Рівненської
міської ради НОМЕР_1 та НОМЕР_2. - скасувати та прийняти нову постанову, якою в
позові ОСОБА_2 до Рівненської міської ради, 3-я особа: ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
визнання частково недійсним рішення Рівненської міської ради НОМЕР_1 та
НОМЕР_2. відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної
інстанції протягом одного місяця.

Головуючий: М.П.КУШНЕРИК

Судді:
М.А.ПЛІШ

І.Я.ОЛЕНДЕР