Справа № 22а-139\2007
Суддя: Приходченко А.П.
Дата ухвалення: 2007-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
22а-1392007 Головуючий у 1 інстанції Литвиненко В.М.
Категорія 21 Доповідач Приходченко А.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2007 року колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Стежко В.А.

суддів - Приходченко А.П., Гокова П.В.

при секретарі - Білоконь Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті
Дніпропетровську адміністративну справу за апеляційними скаргами
ОСОБА_1 та управління Пенсійного фонду України в м.
Павлограді на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 3 липня 2006 року за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду в
м. Павлограді про визнання протизаконними дій, відшкодування
заборгованості по пенсії та моральної шкоди,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до відповідача з
зазначеним позовом, в якому просив визнати
неправомірною відмову в перерахунку пенсії по інвалідності на пенсію за віком з
ІНФОРМАЦІЯ_2. та в призначенні пенсії у розмірі 491 грн. 20 коп., просив зобов'язати відповідача зробити такий перерахунок та стягнути
недоплачену пенсію. Позивач посилався на те, що у зв'язку з набранням чинності
Законом України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" він у грудні 2003 р. звертався до відповідача з
заявою про призначення йому пенсі за віком, але на прийом потрапив лише ІНФОРМАЦІЯ_1., з цього часу і була призначена пенсія за віком. Вважає,
що з вини відповідача пенсія не була
призначена з ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач також зазначав, що при призначенні пенсії за віком відповідачем не була прийнята для розрахунку
найвища заробітна плата відповідно до
наданої довідки з радгоспу „Комуніст" за 1968-1971 роки, що спричинило заниження розміру пенсії як при
призначанні, так і при перерахунках в подальшому. У
зв'язку з цим просив стягти з відповідача 120% річних з недоплаченої суми
пенсії та моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 03.07.2006 р. позов задоволено частково.
Зобов'язано відповідача включити в розрахунок заробітку для обчислення трудової
пенсії ОСОБА_1 його найбільший заробіток за період з 01.01.1965р. по 01.01.1970
р. і нарахувати пенсію з 14.04.2004 р. та виплатити йому заборгованість по
пенсії з 14.04.2004 р. по 03.07.2006 р. Стягнуто з відповідача на користь
позивача моральну шкоду 500 грн. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційної скарзі ОСОБА_1 просить змінити
постанову суду і нарахувати йому пенсію з ІНФОРМАЦІЯ_2року, а не
з ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки заяву про призначення йому пенсії за віком він не зміг здати 30 та 31 грудня 2003 року з вини
відповідача.

Відповідач в апеляційній скарзі
просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі посилаючись на те, що суд безпідставно зобов'язав
провести перерахунок пенсії позивача з ІНФОРМАЦІЯ_1 з найбільшого заробітку відповідно до довідки про
заробітну плату із радгоспу „Комуніст", оскільки позивачем ця довідка при призначенні йому пенсії за віком не надавалась.

2

Перевіривши законність та обґрунтованість
оскаржуваної постанови колегія суддів вважає апеляційну скаргу ОСОБА_1 не
підлягаючою задоволенню, а апеляційну скаргу відповідача такою, що підлягає
частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в
управлінні Пенсійного фонду Україні в місці Павлограді та
отримував пенсії по інвалідності II групи (а.с.6). ІНФОРМАЦІЯ_1 він
звернувся з завою про призначення йому пенсії за віком. Так пенсія йому була призначена у відповідності до Закону України „Про
загальне обов'язкове державне пенсійне страхування" з дня подачі заяви.

Доводи позивача про те, що пенсія за
віком йому повинна бути призначена з 01 січня 2004 року, є необгрунтованими, оскільки в матеріалах пенсійної
справи відсутні будь які докази про його звернення з
цього питання до відповідача з заявою датованою строком раніше.
Позивачем ненаданні такі докази як суду І інстанції так і суду апеляційної
інстанції (а.с.24,25).

Тому суд обґрунтовано відмовив йому
в покладенні на відповідача зобов'язань про призначення йому
пенсії за віком з 01 січня 2004 року.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
перегляду заробітної плати, з якої на думку позивача слід було
розрахувати пенсію за віком з найбільшого заробітку за період з ІНФОРМАЦІЯ_3, суд виходив з того, що такі дані
у відповідача є.

З такими висновками погодитися не
можна, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи.

Як вбачається із ксерокопії заяви
ОСОБА_1 (а.с.25), яка відповідає оригіналу заяви, що знаходиться в матеріалах пенсійної справи, для
призначення пенсії за віком позивач надавав довідку про
заробітну плату тільки із дослідного господарства „Комсомолець" (а.с.25 зворот, 95), з урахуванням якої відповідачем і
був розрахований розмір пенсії за віком. Що,
стосується зробленого відповідачем розрахунку пенсії з урахуванням заробітку зазначеного у довідці радгоспу „Комуніст"
(а.с.94), то, як вбачається з письмової відповіді
відповідача на адресу суду від ІНФОРМАЦІЯ_4 та пояснень представника відповідача, цей розрахунок був проведений за
дорученням суду при розгляді справи по суті
відповідно до наданої позивачем цієї довідки (а.с.99). Ці обставини підтвердив у судовому засіданні і ОСОБА_1 Посилання позивача на
наявність у нього розписки-повідомлення про
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачем були прийняті у нього довідки про заробітну плату з господарств „Комуніст" і
„Комсомолець" не можуть бути підставою для задоволення його вимог в цієї
частині оскільки не підтверджуються іншими
допустимими доказами, зокрема у вивченій пенсійної справи ОСОБА_1 такі данні
відсутні.

Виходячи з наведеного колегія
суддів вважає постанову в цій частині такою, що не відповідає дійсним обставинам справи і підлягає скасуванню з відмовою
позивач/ у задоволенні позову.

Підлягає також скасуванню постанова суду в частині
стягнення на користь позивача моральної шкоди, оскільки
судом не враховано, що спеціальним законодавством, яким регулюється питання призначення та виплати пенсії; не
передбачено стягнення моральної шкоди, в цій частині
постанова суду також протиріче п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України
„Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" від 31.03.1995
№4.

З цих підстав і в цій частині позивачу слід відмовити у задоволенні вимог.

Керуючись ст.ст. 195,198, 200,
202 КАС України, колегія суддів

2

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в
м. Павлограді задовольнити частково.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
03 липня 2006 року скасувати в частині визнання
неправомірною відмову в нарахуванні пенсії,
зобов'язання відповідача включити в розрахунок заробітку для обчислення пенсії заробіток за період з ІНФОРМАЦІЯ_3 та нарахувати пенсію починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язання відповідача виплатити ОСОБА_1 заборгованості по пенсії з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 03 липня 2006 року та стягнення
моральної шкоди у розмірі 500
грн.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у цій
частині.

В частині відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком з 01 січня 2004 року постанову
суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного Суду України протягом одного місяця з дня виготовлення
постанови у повному обсязі.

Головуючий

Судді