Справа № 4-1342/05
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого

Цуркана М.І.

Суддів:

Амєліна С.Є.

Кобилянського М.Г.

Ліпського Д.В.

Рибченка А.О.

при секретарі судового засідання Дашківської О.Є.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної
у місті ради м. Луганська та Управління Пенсійного фонду (УПФ) України в
Жовтневому районі м. Луганська, яка переглядається за касаційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Луганська на рішення апеляційного суду Луганської області
від 15 квітня 2004 року

у
с т а н о в и л а :

У березні 2003 року
ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що йому як
особі льотного екіпажу повітряних суден цивільної авіації у травні 1983 року
була призначена пенсія, яка у січні 2001 року, відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 10 лютого 2000 року № 264, перерахована, а її розмір
становив 453,69 грн.

Проте з жовтня 2001 року розмір виплат незаконно
зменшено до 291,56 грн.

У лютому 2002 року пенсія перерахована із заробітку
за період 01.07.1968 р. по 27.12.1972 р.
і становила 316,56 грн., а з урахуванням коефіцієнта 1,12 запровадженого
постановою КМУ №374 від 28.03.2002 р.,
розмір пенсії з 01.04.2002 року становить 364,55 грн.

Посилаючись на те, що при розрахунку пенсії
відповідачами порушені вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 10
лютого 2000 року № 264 «Про порядок обчислення заробітку для призначення пенсії
особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації» та Порядку призначення і виплати пенсій за
вислугу років працівникам льотно - випробного складу цивільної авіації
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 1992 року №418 -
позивач просив зобов'язати УПФ відновити виплату пенсії з квітня 2003 року
розміром у 554,4 грн., урахувати наступні підвищення пенсії та стягнути 3 283,6
грн. матеріальної шкоди.

Рішенням Жовтневого
районного суду м. Луганська від 3 лютого 2004 року в задоволені позову
відмовлено.

Новим рішенням апеляційного суду Луганської області
від 15 квітня 2004 року вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Постановлено зобов'язати УПФ України в Жовтневому
районі м. Луганська виплачувати позивачу з лютого 2004 року пенсію за вислугу
років розміром у 508,13 грн. З того ж відповідача на користь ОСОБА_1 стягнуто 3
794,38 грн. заборгованості з виплати пенсії за період з 01.01. 2001 р. по
31.01.2004 р.

У поданій касаційній
скарзі УПФ України в Жовтневому районі м. Луганська, посилаючись на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права, просить рішення останнього скасувати,
залишивши в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги, заперечення на них, матеріали справи,
колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом частини 3
статті 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких
Законів України» від 17 листопада 1999 року, працівникам льотно-випробного
складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам,
штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і
бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються
з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу
років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її
припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою -
третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не
можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного
складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден
цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків,
бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні
роботи в

польотах. При цьому розмір
пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів,
штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і
бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може
перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників,
зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з
якого призначається пенсія.

Зазначеним законом передбачено, що дія ст. 53 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» в новій редакції поширюється на працівників
з числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації і
бортоператорів, які виконували спеціальні роботи в польотах, які вийшли на пенсію до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до
підпункту «в» пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років
працівникам льотно - випробного складу цивільної авіації затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 1992 року №418 (з наступними
змінами), під час підвищення пенсій відповідно до рішень Уряду України
середньомісячний заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія
відповідно до підпунктів «а» і «б» цього пункту, збільшується на коефіцієнт
зростання середньої плати працівників народного господарства за міцсяць, що
передує місяцю, з якого перераховується пенсія, порівняно з середньою
заробітною платою працівників народного господарства, яка враховувалась під час
призначення (перерахунку) пенсії.

Це означає, що положення зазначеного
підпункту застосовуються лише у разі, коли рішення про підвищення пенсії
приймає Уряд України.

28 березня 2002 року Кабінет Міністрів
України прийняв постанову №374 «Про
підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а також пенсій призначених відповідно до інших законів України,
які раніше не підвищувались». Дія цієї постанови поширюється на пенсії,
призначені працівникам льотно - випробного складу суден цивільної авіації
відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і
передбачає збільшення пенсій з 1 квітня 2002 року непрацюючим пенсіонерам на 12
відсотків.

Інших рішень Уряду України, після
внесення 17 листопада 1999 року змін до ст.53 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», про підвищення розміру пенсії працівникам льотного складу
цивільної авіації не приймалось.

З матеріалів справи
вбачається, що у травні 1983 року
ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років, як працівнику льотного складу
цивільної авіації, а її розмір визначено із заробітку за період з 01.05.1982 р.
по 30.04.1983р.

Позивачем у грудні 1999 року
реалізовано право на призначення пенсії
відповідно до ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення№ ( в редакції
Закону від 17 листопада 1999 року) - пенсія була розрахована із середнього
заробітку за період з 01.05.1982 р. по 30.04.1983 р. із застосуванням
коефіцієнту зростання середньої плати працівників народного господарства за
міцсяць, що передує місяцю, з якого перераховується пенсія, порівняно з
середньою заробітною платою працівників народного господарства, яка
враховувалась під час призначення (перерахунку) пенсії, а її розмір становив
226, 93 грн.

У червні 2000 року, січні 2001 року та лютому 2002
року Управлінням праці та соціального
захисту населення Жовтневої районної у місті ради м. Луганська за заявами
позивача проводився перерахунок пенсії,
однак допущена помилка і застосовано
коефіцієнт зростання середньої заробітної плати працівників народного
господарства на момент звернення за перерахунком, а не на момент призначення
пенсії, що призвело до встановлення пенсії
в розмірах більших ніж належало.

Розпорядженням Управління від 08.05.2002 р. помилка виправлена і з
01.04.2002 р. розмір пенсії ОСОБА_1 встановлено у сумі 316,56 грн.

У такому ж розмірі продовжено виплату пенсії після
передачі у червні 2002 р. пенсійної справи позивача до УПФ.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про
відсутність правових підстав для задоволення позову є законним і обгрунтованим,
а рішення апеляційного суду про задоволення позову - помилковим.

Відповідно до правил ст.226 Кодексу адміністративного
судочинсва (далі КАС) України, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення
суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалене відповідно до закону і скасоване помилково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220,223,230
КАС України колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України
в Жовтневому районі м. Луганська задовольнити.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 15
квітня 2004 року скасувати, залишивши в силі рішення Жовтневого районного суду
м. Луганська від 3 лютого 2004 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у
строк та у порядку визначеними ст.ст. 237 - 239 КАС України.

Головуючий
М.І. Цуркан

Судді: С.Є. Амєлін

М.Г. Кобилянський

Д.В. Ліпський

А.О.Рибченко