Справа № 22-а-517/07
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2007-06-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний адміністративний
суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2007 року
м. Харків

Справа № 22-а-517/07

Категорія: стягнення коштів Головуючий 1
інстанції: Яризько В.О.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий
суддя Філатов Ю.М.,

Суддя
Водолажська Н.С., Суддя Шевцова Н.В.

при секретарі
Шара І.В.

за участю представників:

прокурора - Горгуль Н.В.

представника позивача - Симонов А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною скаргою СПДФО ОСОБА_1 на постанову
господарського суду Харківської області від 02.04.2007 року по справі
№АС-42/81-07

за
позовом прокурора
Ленінського району м. Харкова в інтересах держави в особі ДПІ у Ленінському
районі м. Харкова

до СПДФО ОСОБА_1

про стягнення 3437,87 грн. ,-

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор
Ленінського району м. Харкова звернувся до Господарського суду Харківської
області в інтересах держави в особі ДПІ Ленінського району м. Харкова про
стягнення з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (далі
- СПД ФО ОСОБА_1) на користь ДПІ Ленінського району м. Харкова штрафні
(фінансові) санкції за порушення законодавства в розмірі 3437,87 грн. на
рахунок одержувача - ВДК у Ленінському районі м. Харкова.

Постановою
Господарського суду Харківської області від 02.04.07 р. по справі № АС-42/81-07
позовні вимоги були задоволені і з СПД ФО ОСОБА_1 в доход державного бюджету
була стягнута заборгованість в сумі 3437,87 грн.

З
даною постановою суду відповідач не погодився і подав апеляційну скаргу, в якій
просить її скасувати та відмовити позивачу у позові, посилаючись на те, що при
розгляді справи суд першої інстанції неправильно і неповно дослідив докази та
обставини, у наслідок чого неправильно застосував норми права.

Позивач
у запереченні проти апеляційної скарги просить залишити її без задоволення, а
постанову суду без змін, оскільки аргументи апеляційної скарги є
безпідставними.

Заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оскаржену постанову, доводи
апеляційної скарги та пояснення представника позивача та прокурора в судовому
засіданні судова колегія вважає постанову Господарського суду такою, що
прийнята з порушенням норм процесуального права з наступних підстав.

Судом
першої інстанції було встановлено, що працівниками ДПІ Ленінського району м.
Харкова на підставі направлень на перевірку від 09.03.06 р. № 368, 369 була
проведена перевірка господарської одиниці відповідача - кіоску, розташованого
за адресою: м. Харків, вул. Котлова, щодо контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу, про що складений акт
перевірки від 10.03.06 р. на бланку НОМЕР_1.

В
ході проведення перевірки перевіряючими встановлені порушення вимог п. 1, 2, 5
ст. З Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон України №
1776) у зв'язку із незастосування РРО, КОРО (РК) на суму покупки 5,25 грн., ст.
15 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" у зв'язку з реалізацією тютюнових виробів та алкогольних напоїв
без наявності відповідної ліцензії, ст. 7 Закону України „Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності" у зв'язку із здійсненням
торгівельної діяльності без придбання торгового патенту.

На підставі висновків акту перевірки
позивачем були прийняті рішення від 20.03.06 р. НОМЕР_2 про застосування
штрафних санкції на підставі п. 1 ст. 17 Закону України № 1776 в розмірі 26,25
грн., на підставі ч. 3 ст. 8 Закону України „Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності" в розмірі 11,62 грн.; НОМЕР_3 про застосування
штрафних санкцій на підставі абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону України „Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів" в загальному розмірі 3400,0 грн.,
в т.ч. 1700,0 грн. за здійснення реалізації алкогольних напоїв без наявності
ліцензії, 1700,0 грн. за здійснення реалізації тютюнових виробів без наявності
ліцензії.

Вказані рішення направлені на адресу
відповідача поштою. Отримання відповідачем вказаних рішень підтверджується
поштовим повідомленням про вручення, копія якого надана до матеріалів справи.

Згідно ст. 15 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та
послуг" контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення
планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Статтею 16 вказаного закону передбачено, що
контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові
або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Планові
або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових
операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій,
здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні" органи державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України,
мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових
розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

В цьому ж Законі дано визначення позапланової
перевірки, згідно якого позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка,
яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і
проводиться за наявності певних обставин.

Позаплановими перевірками вважаються також
перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених законами України
"Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг", "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів", а в інших випадках - за рішенням суду.

В ст. 11-1 Закону України "Про державну
податкову службу в Україні" також вказано, що позапланова виїзна перевірка
здійснюється на підставі виникнення обставин, викладених у цій статті, за
рішенням керівника податкового органу, яке оформляється наказом.

До матеріалів справи позивачем були надані
належним чином оформлені наказ начальника ДПІ у Ленінському районі м. Харкова №
136 від 03.03.2006р., а також направлення на перевірку від 09.03.06 р. № 368 та
№ 369.

Відповідно положенням ст. 11-2 Закону України
«Про Державну податкову службу в Україні» ненадання направлень на перевірку або
копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової перевірки
є підставою для недопущення посадових осіб податкового органу до проведення
перевірки, однак, як свідчать матеріали справи, працівниками відповідача
перевіряючі фактично були допущені до проведення перевірки, що підтверджується
складеним актом перевірки, наданням на вимогу перевіряючих письмових пояснень.

Зважаючи на вище вказані обставини судом
першої інстанції зроблений правомірний висновок щодо необгрунтованості
тверджень відповідача про неправомірність проведеної спірної перевірки. Крім
того, взято до уваги те, що порушення порядку проведення перевірки не може бути
підставою скасування рішення, яке прийнято на підставі висновків такої
перевірки, без з'ясування обставин чи мали місце викладені в такому акті факти
порушень законодавства.

Щодо встановлених фактів порушень норм
діючого законодавства відповідач у запереченні проти позову та апеляційній
скарзі вказує на те, що він не здійснює реалізацію алкогольних напоїв та
тютюнових виробів, тому і не має відповідних ліцензій. Реалізований товар
належав особисто ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, яка підтвердила цей факт в поясненнях,
наданих нею в судовому засідання в якості свідка.

Судова колегія вважає необхідним відмітити,
що судом першої інстанції зроблений правомірний висновок стосовно того, що податковим органом проводилась перевірка СПД
ФО ОСОБА_1. В кіоску, що належить приватному підприємцю, були продані сигарети
та слабоалкогольні напої. За товар, який знаходиться в кіоску та за дії
реалізатора відповідальність несе саме приватний підприємець, оскільки він
повинен здійснювати належний контроль за діями своїх працівників.

Таким чином, відповідачем не були спростовані
висновки перевіряючих про наявність фактів порушення вимог чинного спеціального
законодавства: Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", Закону
України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", за що
правомірно застосовані штрафні санкції.

Відповідно ст. 25 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" суми фінансових санкцій, які визначені статтями
17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької
діяльності до відповідного місцевого бюджету за місцем їх реєстрації в
десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби
України рішення про застосування таких фінансових санкцій. Згідно ч. 3
ст. 8 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності" штрафи, передбачені цією статтею, підлягають сплаті порушником
у п'ятиденний термін відповідно до законодавства.

Згідно приписів п. 10 Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів", що затверджений Постановою КМУ №
790 від 02.06.03 р., у разі невиконання суб'єктом підприємницької діяльності
рішення про застосування фінансових санкцій протягом 30 днів після його
отримання сума санкцій стягується на підставі рішення суду.

Як свідчать надані до матеріалів справи
документи, пояснення представників сторін при розгляді справи в суді першої
інстанції та апеляційній скарзі, відповідачем самостійно не були сплачені кошти
на підставі рішень про застосування штрафних санкцій, а самі рішення не оскаржені
ні в адміністративному, ні в судовому порядку. Тобто дані рішення є чинними.

Наявність боргу по сплаті застосованих
штрафних санкцій спричинило звернення позивача до суду. Але судова колегія
вважає необхідним відмітити, що відповідно приписам п. 11 ст. 11 Закону України
«Про Державну податкову службу в Україні» органи ДПС, в т.ч. ДПІ Ленінського
району м. Харкова, мають право застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах,
встановлених законами України.

З аналізу наведеної норми випливає, що будь
які стягнення недоїмки здійснюється на користь відповідного бюджету, а не на
користь певного органу ДПС.

Як вбачається з позовної заяви, і на цьому
наполягав в судовому засіданні представник прокуратури, який підтримував
заперечення ДПІ Ленінського району м. Харкова проти апеляційної скарги,
стягнення передбачалося на користь саме ДПІ Ленінського району м. Харкова, а не
на користь державного або відповідного місцевого бюджету. Але позивач та
прокурор безпідставно ототожнили ДПІ Ленінського району м. Харкова з державним
або місцевим бюджетом. Будь-якого стягнення сум недоїмки по податковим та
неподатковим платежам на користь органу ДПС чинне законодавство не передбачає,
тому заявлені в позові вимоги є безпідставними і задоволенню не
підлягають.

Ні позивач, ні прокурор Ленінського району м.
Харкова, який подавав позов в інтересах держави в особі ДПІ Ленінського району
м. Харкова, не скористалися своїм правом уточнити або змінити позовні вимоги.
Але в судовому рішенні записано, що стягнення з боржника має проводитися на
користь державного бюджету, що не заявлялося позивачем та прокурором в позовній
заяві.

Таким чином, суд першої інстанції, приймаючі
рішення, вийшов за межи позовних вимог, що суперечить приписам ст. 162 КАС
України, а тому судове рішення, прийняте з порушенням норм процесуального
права, підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 195, ч.3 ст. 198, ч.4 ст. 202, ч.2 ст.
205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Господарського суду Харківської
області від 02.04.07 р. по справі № АС-42/81-07 скасувати та прийняти нову,
якою в позові прокурору Ленінського району м. Харкова в інтересах держави в
особі ДПІ Ленінського району м. Харкова про стягнення з Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на користь ДПІ Ленінського
району м. Харкова штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства в
розмірі 3437,87 грн. на рахунок одержувача - ВДК у Ленінському районі м.
Харкова відмовити.

Постанова
набирає чинності з моменту її проголошення, та
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом одного місяця з дня складання постанови в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Ю.М. Філатов

Судді Н.С. Водолажська

Н.В. Шевцова

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 22.06.2007 року.