Справа № К-15514/06
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У
К Р А Ї Н И

24 січня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді Цуркана М.І.

суддів: Гуріна М.І., Кобилянського М.Г.,
Юрченка В.В., Ліпського Д.В.

розглянувши
у попередньому розгляді справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Селидівського міського
Управління Пенсійного фонду України за її касаційною скаргою на рішення
Селидівського міського суду Донецької області від 14 жовтня 2003 року та на
ухвалу апеляційного суду Донецької області від 25 грудня 2003 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2002 року ОСОБА_1 ( далі позивач ) звернувся до суду зі скаргою на
дії Селидівського міського УПФУ ( далі відповідач ) та просила визнати
незаконною відмову відповідача у
призначенні їй пенсії на пільгових умовах за списком №2 і зобов'язати
відповідача призначити їй цю пенсію, посилаючись на те, що рішенням комісії з
призначення пенсії їй було безпідставно відмовлено в призначенні пенсії на
пільгових умовах з 50 років, оскільки з 5 лютого 1990 року по 1 листопада 1997
року вона працювала санітаркою рентгенкабінету Селидівської ЦМЛ. З листопада
1997 року у зв'язку зі змінами у штатному розкладі займала посаду молодшої
сестри Селидівської ЦМЛ до 3 грудня 2001 року. Крім того, вважала атестацію її
робочого місця неправильною.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 25 грудня 2003 року
залишено без змін рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 14
жовтня 2003 року, яким в задоволені скарги відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями позивач звернулася з
касаційною скаргою до Верховного Суду України, який направив її разом зі справою до Вищого
адміністративного суду України.

В касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої та
апеляційної інстанції, а справу направити на новий судовий розгляд, оскільки
суд першої та апеляційної інстанції
неправильно застосували норми матеріального та процесуального права, а
саме : неповно та не всебічно з'ясовані обставини справи.

Заслухавши
доповідь судді Вищого адміністративного суду України, перевіривши за матеріалами
справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального закону, правової
оцінки обставин у справі у межах, визначених ч.2 ст.220 КАС України, колегія
суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної
скарги та скасування ухвалених по справі судових рішень.

Судом
першої та апеляційної інстанції встановлено, що у Селидівській ЦМЛ, де
працювала позивач, атестація місця молодшої сестри рентгенкабінету проводилась
у 1993, 1998, 2003 роках відповідно до Методичних рекомендацій по проведенню
атестації робочих місць по умовам праці, затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 1 вересня 1992 року. У результаті атестації робоче місце
позивача не було віднесено до таких, що дає право на отримання пенсії на
пільгових умовах. Також. У судів не було підстав для сумніву у правильністі
висновків атестаційної комісії, які підтверджені висновком державної експертизи
умов праці, проведеної Головним управлінням праці та соціального захисту
населення Донецької обласної державної адміністрації.

Відповідно
до п.б ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком працівники, зайняті повний робочий день на
інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. Тому відмова УПФУ
ґрунтується на положеннях закону і підстав у судів для визнання відмови
незаконною не було.

За таких
обстави суд першої та апеляційної інстанції дійшли правильного висновку про те,
що відповідач обґрунтовано відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових
умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Крім цього,
відповідно до ч.1 ст.220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати про достовірність того чи
іншого доказу.

Оскільки оскаржувані судові рішення
постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, колегія
суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові
рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 224, 230 , ч.5 ст.254 КАС України,
колегія суддів -

У Х В
А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 25 грудня 2003 року та рішення Селидівського міського суду
Донецької області від 14 жовтня 2003 року по
справі за скаргою ОСОБА_1 на дії
Селидівського міського Управління Пенсійного фонду України - залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ : М.І. Цуркан

СУДДІ : М.І. Гурін

М.Г.
Кобилянський

В.В. Юрченко

Д.В.
Ліпський