Справа № 22-а-279/2007р.
Суддя: Ларенок В.І.
Дата ухвалення: 2007-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а -279
/2007 р. Головуючий 1 інст.Болотова Л.І.
Категорія-про відмову в призначенні Доповідач Ларенок
пенсії на пільгових умовах.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2007 року судова
колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого -
судді Міненкової Н.О.

суддів - Ларенка В.І., Гальянової І.Г.

при секретарі - Балашова О.Г.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу Управління
пенсійного фонду України в Красноградському районі Харківської області

на постанову
Красноградського районного суду Харківської області від 9 листопада 2006 року

по
адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в
Красноградському районі Харківської області - про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах,

встановила:

31.08 2006 року позивач
ОСОБА_1 звернувся
до суду із позовом до Управління пенсійного
фонду України в Красноградському районі Харківськох області про визнання не чинним
рішення від 15.02.2006 року про
відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Позивач
зазначав, що в період з 03.02.1975
року по 28.11.1984 року та
з 26.02.1986 року по 04.01 1989 року він
працював ІНФОРМАЦІЯ_1 в Красноградському міжколгоспбуді і був звільнений по
переводу 04.01.1989 року в
Хрестищенське управління бурових робіт, де працював ІНФОРМАЦІЯ_1 до 05.09.1992 року.

11 липня 2005 року звернувся
до відповідача з проханням про призначення йому пенсії на пільгових умовах, так
як він пропрацював на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1 більше 12 років 6
місяців, передбачених для надання пільгової пенсії.

Листом від 24.02.2006 року йому було
відмовлено в призначенні пільгової пенсії. Відповідач мотивував свій відказ
тим, що він не надав документів, крім трудової книжки, підтверджуючих, що
робота ІНФОРМАЦІЯ_1 мала пільговий характер для призначення пільгової пенсії.

Позивач вважає
дану відмову безпідставною, оскільки основним документом, що підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка, а надання зазначених відповідачем додаткових
документів, передбачено в разі відсутності трудової книжки.

Представник
відповідача в судовому засіданні присутній не був. В запереченнях до позову
зазначав, що період роботи позивача за професією ІНФОРМАЦІЯ_1 ( Російською «каменщик») до 04.01.1989 року, на період дії Списку №2, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР
від 22.08.1956 року,
зазначена професія не була передбачена як професія яка надає право на пільгову
пенсію - тому
позивач не має права на пенсію на пільгових умовах. Вперше професія ІНФОРМАЦІЯ_1
була внесена в список №2
Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року, - однак дана професія відноситься до
галузі будівництва, до якого позивач відношення не має.

Постановою Красноградського районного суду Харківської області від 9 листопада 2006 року позов був задоволений. Суд визнав не чинним рішення
відповідача про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії на
пільгових умовах. Зобов»язав призначити пенсію відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з моменту подання документів, тобто з 11
серпня 2005 року.

В апеляційній
скарзі відповідач просить скасувати постанову районного суду та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні вимог адміністративного позову відмовити у
повному обсязі. Посилається на те, що суд помилково встановив, що для
підтвердження факту пільгового характеру роботи позивача, достатньо
відповідного запису у трудовій книжці, оскільки запис у трудовій книжці не
надає підтверджень, що робота позивача мала пільговий характер. Суд не
врахував, що у відповідності до п.20 Постанови КМУкраїни від 12.08.1993 року №637 та п. 10 Наказу Мінпраці та соцполітики України №383 від 18.11.2005 року існують особливості підтвердження наявного
пільгового стажу, які полягають у тому, що пільговий стаж підтверджується окрім
трудової книжки, ще й випискою із наказу по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому місці, а також довідкою, яка уточнює
пільговий характер роботи і яка видається підприємством на якому працювала особа. Позивачем не було надано необхідних
вищезазначених документів, підтверджуючих, що на період дії Списку №2, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991
року №10 - позивач
працював ІНФОРМАЦІЯ_1 в галузі будівництва, тобто робота мала пільговий
характер.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши
матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, - вважає за
необхідне постанову суду скасувати та постановити нове рішення, яким відказати
в позові позивачу у повному обсязі.

Ухвалюючи по адміністративній справі судове рішення , районний суд виходив з того, що позивач ОСОБА_1 працював ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 03.02.1975 року по 28.11.1984 року та з 26.02.1986 року по 04.01.1989 року та з 05.01.1989 року по 05.09.1992 року. На момент
введення в дію Списку №
2 , затвердженого Постановою Кабінету Міністрів СРСР від

26.01.1991 року № 10, ( якім професія
ІНФОРМАЦІЯ_1 була внесена в список професій для надання

права на
призначення пільгової пенсії )
він також працював ІНФОРМАЦІЯ_1, тому має право на

пенсію за віком
на пільгових умовах.

Судова колегія з
висновком суду про наявність у позивача права на пільгову пенсію -ні згодна. Цей
висновок районного суду не відповідає обставинам справи.

Згідно Закону
України «Про пенсійне забезпечення» обов»язковою умовою призначення пільгової
пенсії є досягнення чоловіками 55
років, при стажі роботи не менше 25
років, з них не менше 12
років 6 місяців
за професією у відповідних списках №1
і №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на
пільгових умовах.

Як вбачається з
матеріалів справі, у тому числі з позовної заяви самого позивача, позивач
ОСОБА_1 працював ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з лютого 1975 року по листопад
1984 року та
з лютого 1986 року по
січень 1989 року.
Однак в цій період професія ІНФОРМАЦІЯ_1 не була у переліку Списків №1 і №2 професій , що дають право
на пенсію за віком на пільгових умовах.

Професія
ІНФОРМАЦІЯ_1 була вперше внесена у Список затверджений Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року. Позивач ОСОБА_1 на цей період ( з 05.01.1989 року по

05.09.1992 року ) працював
ІНФОРМАЦІЯ_1 в Хрестищенському управлінні бурових робіт, що

підтверджується
записами у трудової книжки.

Районний суд
визначив, що оскільки професія ІНФОРМАЦІЯ_1 у період роботи позивача за даною
професією є у відповідних Списках, і оскільки даний період визначений у
трудовій книжці позивача, то зазначений
період підлягає врахуванню до загального пільгового стажу позивача, у зв»язку з
чим позивачу необхідно призначити пільгову пенсію.

Судова колегія
не погоджується з висновками районного суду , тому, що професія ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно є у даних Списках,
однак дана професія відноситься до галузі будівництва, до якого позивач
відношення не має.

ОСОБА_1 працював ІНФОРМАЦІЯ_1
у спірний період на підприємстві, яке займалося бурінням, добуванням та
переробкою нефти , газу.
Отже судом помилково встановлено наявність професії позивача у Списках
пільгових пенсій.

Ствердження
позивача ОСОБА_1
в запереченнях на апеляційну скаргу про те, що він в спірний період часу (з
4.01.1989 року по 5.09.1992 року) працював
ІНФОРМАЦІЯ_1 в ремонтно-будівельному підприємстві, а тому має право на пенсію
за віком на пільгових умовах, -судова
колегія вважає нікчемним, тому, що згідно до п.6 Наказу Міністерства праці та
соціальної політики України від 18.11.2005
року № 383 - до
стажу, який дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, зараховується період роботи в спеціалізованих підприємствах (ремонтно-будівельних)
працівникам-занятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці
безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та
організацій за професіями та на посадах ,
передбачених Списками. Позивач не надав доказів тому, що він був
працівником таких підприємств та занятим повний робочий день на роботах із
шкідливими умовами праці безпосередньо у цих структурних підрозділах.

Разом з цим суд
помилково встановив, що для підтвердження факту пільгового характеру роботи
позивача достатньо відповідного запису у трудовій книжці, оскільки запис у
трудовій книжці не надає підтверджень, що робота позивача мала пільговий
характер.

Суд не врахував,
що у відповідності до п. 20
Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №
637 та п. 10 Наказу
Мінпраці та соціальної політики України №
383 від 18.11.2005 року
зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 року, існують
особливості підтвердження наявного пільгового стажу, які полягають у тому, що
пільговий стаж підтверджується окрім трудової книжки, ще й випискою із наказу
по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці, а
також довідкою, яка уточнює пільговий характер роботи і яка видається
підприємством на якому працювала особа. Позивачем не було надано ні відповідачу
ні суду першої інстанції необхідних вищезазначених документів ( довідку
підприємства на якому працював позивач з 4.01.1989 року по 5.09.1992 року, яка
уточнює пільговий характер роботи).

ОСОБА_1 не надав
доказів, передбачених законодавством, тому що його робота ІНФОРМАЦІЯ_1 за
період з 1989 по 1992 рік мала
пільговий характер.

За таких
обставин постанова Красноградського районного суду Харківськой області від 9 листопада 2006 року у
відповідності з п.п. 1,2,3,4
ст.202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нової про відмову в
задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 196, п. З ст. 198, , 202, 205, 206 КАС
України, судова колегія судової палати,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління пенсійного фонду України в Красноградському районі
Харківської області - задовольнити.

Постанову
Красноградського районного суду Харківської області від 9 листопада 2006 року скасувати.

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в Красноградському районі Харківської
області про визнання нечинним рішення від 15.02.2006
року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах - відмовити.

Постанова
апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржена
оезпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.