Справа № 4-1637/05
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України
в складі:

Головуючого

Цуркана М.І.

Суддів:

Ліпського Д.В.

Гуріна М.І.

Кобилянського М.Г.

Юрченка В.В.

розглянувши в попередньому
судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії
Управління Міністерства внутрішніх справ (УМВС) України у Волинській області та
про поновлення на службі, яка переглядається за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 листопада 2004
року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 12 січня 2005 року

у с т а н о в и л а :

У липні 2004 року ОСОБА_1 оскаржив у суді наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України у
Волинській області від 10.02.2004 р. №10-о/с про звільнення його з
посади ІНФОРМАЦІЯ_1 Луцького міського відділу УМВС та з органів внутрішніх
справ на підставі п. 66 «Положення про проходження
служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ», за скоєння
вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу.

Зазначав, що звільнення проведене у зв'язку з підозрою у незаконному
поводженню зі зброєю.

Посилаючись на те, що підстав для звільнення не було і це
підтверджується постановою про закриття порушеної проти нього кримінальної
справи - просив поновити на службі та попередній посаді.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15
листопада 2004 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 12 січня 2005 року, скаргу залишено без розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, з
посиланням на порушення судами норм матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржувані рішення, а справу направити для розгляду по суті до суду першої інстанції.

Заслухавши
доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що з лютого 2002 року ОСОБА_1
проходив службу в органах внутрішніх справ, а
на підставі наказу начальника Управління
Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області НОМЕР_1о/с від 10
лютого 2004 року його, ІНФОРМАЦІЯ_1 Луцького міського відділу, звільнено зі
служби відповідно з п. 66 «Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР»
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991
року №114 (з наступними змінами) за
скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового та начальницького складу.

Висновок про дискредитацію зроблено на
підставі службового розслідування за змістом якого ОСОБА_1 незаконно придбав,
зберігав та збув вогнепальну зброю.

Постановою слідчого прокуратури м. Луцька від 08 липня 2004 року
кримінальну справу, порушену відносно ОСОБА_1, закрито, на підставі п. 1 ст. 6
КПК України, в зв'язку з відсутністю в
діях події злочину передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Також встановлено, що заявник скаргу на дії УМВС подав в суд 22 липня
2004 року.

Залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції, а апеляційний суд
обґрунтовано погодившись з таким
висновком, правильно виходили з того, що заявник без поважних причин
пропустив строк звернення зі скаргою.

Так, відповідно
до ч. 1 ст. 248-4 ЦПК України (
тут і далі - ЦПК України 1963 року, за правилами якого розглядалася скарга), скаргу може бути подано безпосередньо до суду або до суду
після оскарження до органу, службовій особі вищого рівня по відношенню до того
органу, службової особи, що постановили рішення чи здійснили дії або допустили
бездіяльність.

За правилами ч. 1 ст. 248-5 цього Кодексу, в суд скаргу може бути подано у двомісячний строк,
обчислюваний з дня, коли громадянин дізнався або повинен був дізнатися про
порушення його прав чи свобод та у місячний строк з дня одержання громадянином
письмової відповіді про відмову в задоволенні скарги органом, службовою особою
вищого рівня по відношенню до того органу, службової особи, що постановили
рішення чи здійснили дії або допустили

бездіяльність, або з дня закінчення місячного строку
після подання скарги, якщо громадянином не було одержано на неї письмової
відповіді.

Зазначені
двомісячний і місячний строки на звернення зі скаргою до суду встановлено
законодавством про цивільне судочинство (ст.248-5 ЦПК), є процесуальними
строками і на них поширюються правила ст.85 ЦПК.

Це означає,
що скарга, подана після закінчення
відповідного строку, залишається без розгляду, якщо суд за клопотанням заявника
не знайде підстав для його поновлення.

Оскільки ОСОБА_1 про оскаржений
наказ та підстави його видання дізнався
у день прийняття, тобто 10.02.2004
року, а до суду звернувся лише 22 липня 2004 року, то за відсутності
перешкод для своєчасного подання скарги у судів не було правових підстав для
поновлення пропущеного строку.

Доводи касаційної скарги про
те, що заявник дізнався про порушення
свого права лише після закриття кримінальної справи не відповідає встановленим
обставинам, а само по собі таке закриття значення для обчислення процесуального
строку не має, оскільки його перебіг, у даному випадку, пов'язаний з днем коли ОСОБА_1 стало
відомо про звільнення зі служби, а не з
днем порушення чи закриття кримінальної
справи.

За правилами ч.1 ст.224 КАС України, якщо суди не
допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд касаційної інстанції залишає касаційну
скаргу без задоволення, а рішення - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220-1, 223,
230 КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького
міськрайонного суду Волинської області від 15 листопада 2004 та ухвалу
апеляційного суду Волинської області від 12 січня 2005 року,
- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та у порядку визначеними
ст.ст. 237 - 239 КАС України.

Головуючий М.І. Цуркан

Судді: Д.В.Ліпський

М.Г.Кобилянський

М.І.Гурін

В.В.Юрченко