Справа № 2-а-2992007
Суддя: Гаркушка Н.В.
Дата ухвалення: 2007-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-299 2007
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„2 6" січня 2007 року Мелітопольський міськрайонний суд Запо­різької
області в складі:

головуючого - судді Гаркушка Н.В.

при секретарі - Крижановській С.І,

за участю представника відповідача - Стоякіної Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці, соціального захисту населення та житлових суб­сидій Мелітопольської міської Ради про стягнення
недоплаченої од­норазової щорічної
допомоги учаснику бойових дій, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь недоплачену одноразову
щорічну гро­шову допомогу учаснику бойових дій в
сумі 4 123 гривні 45 копійок і зазначає, що відповідно до ст. 5
Закону України «Про статус ве­теранів війни, гарантії їх соціального захисту»
він визнаний уча­сником бойових дій та має право на щорічну, до 5-го травня,
одно­разову грошову допомогу в розмірі 5-ти мінімальних
пенсій за ві­ком, однак всупереч вимогам
законодавства призначена йому грошова допомога у 2
004-2006 роках виплачувалась не в повному обсязі. За­гальна сума недоплати становить 4 123 гривні 45 копійок, яку він і
просить стягнути.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що міське управління праці, соціального
захисту на­селення та житлових субсидій Мелітопольської міської Ради орієн­туються на Закон України «Про державний бюджет України»,
який за­тверджується на кожний рік. Згідно до цього закону Головне Управ­ління праці та соціального захисту населення Запорізької
облдер­жадміністрації розпоряджується бюджетними коштами, а в компетен­цію
міського управління входить лише направлення списків людей, які повинні отримувати грошову допомогу. Також відповідно
до ст. 99 КАС України строк позовної
давності встановлений не в 3 роки, а в 1 рік з
моменту коли особа дізналась або повинна була дізна­тися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає задоволенню частково.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_1, виданого Меліто­польським об'єднаним міським військовим комісаріатом
20.07.1999 року ОСОБА_1. є учасником бойових дій.

Відповідно до вимог ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року позивач, як учасник бойових дій має право на щорічну, до 5-го травня разову грошову допомогу в розмірі п'яти
мінімальних пенсій

за віком.

Оскільки, заперечуючи проти адміністративного позову, відпо­відач обґрунтовано посилається на порушення позивачем
строку зве­рнення до суду, суд вважає стягнути
з відповідача на користь по­зивача грошову допомогу як учаснику
бойових дій недоплачену йому у 2006 році, в межах строку
передбаченого ст.99 КАС України.

Відповідно до чинного законодавства розмір мінімальної пен­сії за учасником бойових дій станом на 05 травня 2006
року - 332 гривні.

Таким чином, на підставі ч. 5 ст, 12 Закону України «Про ста­тус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року та з урахуванням офіційно встановленого розміру
мінімальної пенсії за віком розмір разової грошової допомоги по­винен був складати в 2006 році - 1660 гривень
(332 гривні х 5).

Однак всупереч
вимогам вищевказаного закону позивачу виплачувалась
разова грошова допомога не в повному обсязі. Так в 2006 році йому було
виплачено 250 гривень.

Згідно до ст. 22 Конституції України при прийнятті нових за­конів або внесенні змін до чинних законів не допускається
звужен­ня змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Крім того, у відповідності до п. 2 Постанови Пленуму Верхов­ного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про
застосування Кон­ституції України при здійсненні правосуддя», Конституція
України має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді справ мають оцінювати зміст будь-якого
закону чи ін­шого нормативно-правового акту з
точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках
застосовувати Конститу­цію, як акт прямої дії. Судові
рішення мають ґрунтуватися на Кон­ституції.

Згідно до ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів вій­ни, гарантії їх соціального захисту» щорічну виплату
разової гро­шової допомоги до 5-го травня в
розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснюють органи
праці та соціального захис­ту населення через відділення зв'язку або через
установи банків.

Відповідно до ст. 99 КАС України строк позовної давності встановлений не в 3 роки, а в 1 рік з моменту коли особа
дізна­лась або повинна була дізнатися про порушення
своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд вважає, що позивачу дійсно було не доплачено щорічну ра­зову грошову допомогу в 2006 році в розмірі 1410 гривень
(1660 гривень - 250 гривень).

Доводи представника відповідача, що УПСЗН не є належним відповідачем
безпідставні, оскільки ст. 17-1 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" визначе­но що
грошові допомоги виплачуються органами праці та соціального захисту.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути недоплачену
суму щорічної разової грошової допомоги в розмірі 1410 гривень.

Керуючись ст. ст. 8, 22 Конституції України, ст. ст. 99, 158-164, 167 КАС України, ст. ст.- 2, 5, 12, п.22 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального за­хисту», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці, соціального захисту населення та житлових субсидій Мелітопольської міської ради про стягнення недоплаченої щорічної разової грошової
допомо­ги учаснику бойових дій задовольнити частково.

Стягнути з Управління праці, соціального захисту населення та житлових
субсидій Мелітопольської міської ради (р/р 0637
в УДП Запорізької області, МФО 813015, код ОКПО 08193086) на користь ОСОБА_1 недоплачену суму щорі­чної разової грошової допомоги в розмірі одна тисяча
чотириста десять гривень.

Постанова може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної заяви протягом десяти днів з дня її проголошення, а потім апеляційної скарги на постанову суду протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або в десятиденний
строк без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, з подачею копії
апеляційної скарги до апеляційного суду.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляцій­не оскарження не було подано.