Справа № 22-а-1132007р.
Суддя: Данильченко Л.О.
Дата ухвалення: 2007-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№22-а-113 2007р. Головуючий у 1-й інстанції: Макаровець A.M.
Категорія 14 Судді у 1-й інстанції: Сіра ГЛ., Ольховик
Суддя-доповідач Данильченко Л.О.
УХВАЛА

іменем України

06 березня 2007 року колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого - Данильченко Л.О.

судців - Смирнової Т.В.,
Ільченко О.Ю.

з участю
секретаря судового засідання -
Пархоменко А.П.

та осіб, які
беруть участь у справі -
представника Державної судової

адміністрації України
ОСОБА_6.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної судової адміністрації України

на постанову
Кролевецького районного суду від ІНФОРМАЦІЯ_3
року

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5

до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України,
державного казначейства України, територіального управління державної судової
адміністрації в Сумській області

про стягнення понесених витрат у зв'язку з оплатою за квартирну охоронну
сигналізацію.

Вивчивши матеріали справи, доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі,
заслухавши доповідь судді апеляційного суду Данильченко Л.О., пояснення
представника апелянта, який підтримав доводи скарги, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Кролевецького районного суду від ІНФОРМАЦІЯ_3 року позов задоволено.

Стягнуто з Державної судової адміністрації України на
відшкодування понесених витрат у зв'язку з оплатою за квартирну охоронну
сигналізацію на користь: ОСОБА_1 -
1393 грн. 94 коп.,
ОСОБА_2 - 916 грн. 84 коп., ОСОБА_3 - 1018 грн. 12 коп., ОСОБА_4 - 835 грн. 76 коп., ОСОБА_5
-948грн. 16 коп.

2

Зобов'язано Державне казначейство України та Міністерство фінансів України провести видатки з державного бюджету України
Державній судовій адміністрації України на ці цілі.

В апеляційній скарзі Державна судова
адміністрація України просить скасувати постанову суду першої
інстанції, так як вважає, що суд порушив норми матеріального права.

При цьому апелянт зазначає, що Законами України
«Про Державний бюджет» на ІНФОРМАЦІЯ_2 роки не передбачалося відповідних бюджетних призначень Державній судовій адміністрації України для
виплати суддям коштів за користування квартирною охоронною сигналізацією.
Бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені
бюджетними призначеннями.

Вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і обгрунтованість постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно
встановлено судом першої інстанції, позивачі працюють суддями Конотопського
міськрайонного суду. У житлових приміщеннях, де вони
проживають разом з родинами, встановлено охоронну
сигналізацію, в зв'язку з чим позивачами укладено договори з відділом Державної служби охорони при УМВС України в
Сумській області.

За надані згідно договорів послуги (централізоване
спостереження, реагування. Обслуговування
тривожної сигналізації) позивачі сплатили відповідні суми,
розмір яких сторонами не оспорюється.

При зверненні позивачів до
Територіального управління державної судової адміністрації в Сумській
області з заявою про відшкодування сплачених
за охоронну сигналізацію коштів їм було відмовлено з тих підстав, що Законом України «Про Державний бюджет» на
відповідні роки пільги, компенсації і гарантії окремим категоріям працівників
бюджетних установ надаються у разі,
якщо зазначені працівники мають право на податкову соціальну пільгу. Заробітна плата суддів перевищує
відповідний показник, і судді не
мають права на соціальну пільгу. За таких підстав в кошторисах на ІНФОРМАЦІЯ_1 роки не виділялись кошти на відшкодування витрат суддів
на охоронну сигналізацію.

Суд першої інстанції, виходячи з
положень Конституції України, Закону України «Про статус суддів», Закону
України «Про судоустрій» прийшов до висновку про
задоволення позову, і колегія суддів погоджується з таким висновком суду з
наступних підстав.

3

Статтями 126, 130 Конституції України, ст.ст. З, 11 Закону України «Про статус суддів» визначені гарантії незалежності суддів, однією з яких є забезпечення державою фінансування та належних умов
функціонування судів та діяльності суддів.

Суд першої інстанції вірно застосував норми Законів
України «Про статус суддів» (ч. З ст. 11) та «Про судоустрій» (ч. 8 ст. 14), в яких зазначено, що гарантії незалежності судді, включаючи заходи його
правового захисту, матеріального і соціального
забезпечення, не можуть бути скасовані чи знижені іншими нормативними актами України, а при прийнятті нових або внесенні змін до
чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності судів,
незалежності та правової захищеності суддів.

Рішенням Конституційного Суду
України від 01 грудня 2004 року по справі про зупинення дії або обмеження пільг, компенсацій
і гарантій визначено, що норми про
матеріальне і побутове забезпечення суддів, їх соціальний захист не можуть бути скасовані чи знижені без відповідної компенсації. Надання суддям пільг, компенсацій і
гарантій не може ставитись у залежність від бюджетного фінансування.

За викладених обставин, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про порушення прав позивачів та задовольнив
позов суддів Конотопського міськрайонного суду, а доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків

суду.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів дійшла
висновку, що відсутні підстави для
скасування чи зміни постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205-206 КАС України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної судової
адміністрації України залишити без задоволення.

Постанову Кролевецького районного
суду від ІНФОРМАЦІЯ_3 року в даній справі
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України
протягом одного місяця після набрання законної сили.