Справа № 22-ас-437/2007р.
Суддя: Матківська М.В.
Дата ухвалення: 2007-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№22-ас-437/2007 р. Рішення
ухвалено під головуванням
Доповідач Матківська М.В.
УХВАЛА

Апеляційного суду Вінницької області

від 16
лютого 2007 року

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого :
Копаничук С.Г.

Суддів :
Матківської М.В., ОніщукаВ.В.

При секретарі :
Шевчук Л.В.

За участю: представника позивача Кісь С.М.

розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці
адміністративну справу за апеляційною скаргою Ямпільської міжрайонної державної
податкової інспекції Вінницької області

на постанову Томашпільського районного суду Вінницької
області від 18 грудня 2006 року по справі за позовом Ямпільської МДГП до
ОСОБА_1 про примусове стягнення активів в рахунок погашення податкового боргу,
-

Встановила:

Ямпільська міжрайонна державна податкова інспекція
Вінницької області в листопаді 2006
року звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про примусове стягнення активів
в рахунок погашення податкового боргу. Свої вимоги мотивувала тим, що
відповідач 15 лютого 2005 року отримавши спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
її матері ОСОБА_2, що складається із 1/3 частини земельного паю, вартістю 11 020 гр. 46 коп., повинна
сплатити 551 гр.02 коп. податкового
зобов'язання відповідно до ст. 13.2.1
"б" Закону України "
Про податок з доходів фізичних осіб".

Постановою Томашпільського районного суду Вінницької
області від 18 грудня 2006 року відмовлено
в задоволенні позову Ямпільської міжрайонної державної податкової інспекції
Вінницької області до ОСОБА_1 про примусове стягнення активів в рахунок
погашення податкового боргу.

В апеляційній скарзі Ямпільська міжрайонна державна
податкова інспекція Вінницької області просить скасувати постанову суду і
ухвалити, нову, якою задоволити її позовні вимоги повністю.

Зазначила, що при ухваленні судового рішення судом
неправильно застосовані норми процесуального та матеріального права, що
призвело до порушення законних прав та інтересів інспекції, як державного
органу, так і держави в цілому; неповно з'ясовано обставини справи, які мають
значення для справи; висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідач ОСОБА_1 письмових заперечень не надала і в
судове засідання не з'явилася.

Суд першої інстанції встановив, що відповідач ОСОБА_1
згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 лютого 2005 року, виданого
Томашпільською державною нотаріальною конторою, отримала спадщину після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 її
матері ОСОБА_2, що складається з 1/3
частини земельного паю, вартістю 11020,46гр.

В декларації про доходи, одержані з 1 січня по 31 грудня 2005 року, ОСОБА_1 в
п.1.2 "Доходи, одержані в інших місцях не за місцем основної роботи"
зазначила, що вона отримала спадщину від матері в розмірі 1/3 частини, в сумі 11 020 гр. 46 коп.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких
підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 являється дочкою
спадкодавця ОСОБА_2. Відповідач отримала спадщину 15.02.2005 року вартістю 11 020 гр. 46 коп. ( а. с. 6-7, 20).

Відповідно до п. 13.2.1
ст. 13 Закону
України "Про податок з доходів фізичних осіб" (в редакції станом на 15.02.2005 року) об'єкти
спадщини оподатковуються за ставкою 5%
до вартості власності об'єкта нерухомого майна, яке успадковується членом
сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення, що не є членом його подружжя.

Законом України №
2505-ІУ від 25.03.2005
року "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2005 рік"
та деяких інших законодавчих актів України", який набрав чинності в 01.04.2005 року
оподатковуються за нульовою ставкою доходи, одержані у вигляді вартості
нерухомих об'єктів спадщини спадкоємцями, які відносяться до членів сім'ї*
першого та другого ступеня споріднення з спадкодавцем.

По справі встановлено, що відповідач 24.03.2006 року подала
декларацію про доходи, одержані з 1
січня по 31 грудня 2005 року ( а. с.6-7).

Податкове повідомленні-рішення постановлено 24.03.2006 року за НОМЕР_1 (а. с. 8).

Перша
податкова вимога НОМЕР_2
від 22.05.2006 року
відповідачу була вручена 30.05.2006
року ( а. с. 12,13); друга вимога за НОМЕР_3 від 4.07.2006 року їй не
вручена, оскільки та відмовилася від її одержання ( а. с. 14,15).

На час постановления
податкового повідомлення-рішення -24.03.2006
року чинним був Закон України "Про податок з доходів фізичних
осіб" в редакції Закону України №
2505-ІУ від 25.03.2005
року, який в зазначеному випадку встановив нульову ставку податку.

Відповідно до ст. 58
Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Стаття 5
ЦК України передбачає, що акт цивільного законодавства не має зворотної дії
у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну
відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися
актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного
законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту
набрання ним чинності.

Отже, виходячи із наведеного, позовні вимоги Ямпільської
МДПІ до задоволення не підлягають.

При вирішенні даного спору суд першої інстанції повно
з'ясувавши всі обставини справи, вірно встановивши правовідносини сторін,
правильно застосувавши матеріальний закон, прийшов до вірного висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, посилання в апеляційній скарзі
позивача на неправильне застосування судом норм Законів України, в тому числі
Конституції України, не заслуговують на увагу.

Виходячи із вищенаведеного постанова суду є законною, а
тому не підлягає до скасування. Апеляційна скарга не підлягає до задоволення,
оскільки не спростовує висновків суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу Ямпільської міжрайонної державної
податкової інспекції Вінницької області відхилити.

Постанову Томашпільського районного суду Вінницької
області від 18 грудня 2006 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого
адміністративного Суду України протягом одного місяця.

Головуючий