Справа № К-14242/06
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2007-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2007
№ К-14242/06

Вищий адміністративний с
уд України у складі колегії с
уддів:
Карася О.В. (головуючого),

Брайка А.І. Голубєвої Г.К., Ри
бченка А.О., Федорова М.О.
при секретарі: Міненк
о О.М.
представники сторін в судо
ве засідання не зявився, пр
о час і місце розгляду скарги
повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому с
удовому засіданні касаційну
скаргуВідкритого акціон
ерного товариства «Полтавсь
кого хлібокомбінату» на пост
анову Київського міжобласно
го апеляційного господарськ
ого суду від 25.01.2006 по справі № 3/1
37
за позовом Відкри
того акціонерного товариств
а «Полтавського хлібокомбін
ату»
до Державн
ої податкової інспекції у м. П
олтава
про визнання н
едійсним податкового повідо
млення-рішення
ВСТАНОВИВ:
Заявлено позовні вимог
и про визнання недійсними по
даткового повідомлення-ріше
ння від 19.11.2004 № /0 яким визначе
но податкове зобов'язання по
сплаті прибуткового податку
з громадян на загальну суму 1
1 307,75 грн. (в т. ч. 3769,25 грн. - основний
платіж та 7 538,50 грн. штрафні сан
кції).
Рішенням Господарського с
уду Полтавської області від
18.11.2005 по справі № 3/137 визнано неді
йсним податкове повідомленн
я-рішення від 19.11.2004 № /0 в части
ні визначення податкового зо
бовязання зі сплати 3 368,20 грн
. штрафної (фінансової) санкці
ї.
Постановою Київського між
обласного апеляційного госп
одарського суду від 25.01.2006 рішен
ня Господарського суду Полта
вської області від 18.11.2005 скасов
ано, у задоволенні позову від
мовлено повністю.
Не погоджуючись з зазначен
ими судовими рішеннями, Пози
вач (далі - ВАТ) подав касаційн
у скаргу яка обґрунтована ти
м, що суд невірно застосував н
орми матеріального права, зо
крема ст.250 Господарського код
ексу України так як адмініст
ративно-господарські санкці
ї можуть бути застосовані до
суб'єкта господарювання тіл
ьки протягом шести місяців з
дня виявлення порушення, але
не пізніше як через один рік з
дня порушення цим суб'єктом в
становлених законодавчими а
ктами правил здійснення госп
одарської діяльності. І тому
враховуючи все зазначене в к
асаційній скарзі, Позивач пр
осить постанову апеляційног
о господарського суду скасув
ати, а рішення суду першої інс
танції залишити без змін.
Відповідач (далі - ДПІ) надав
заперечення на касаційну ск
аргу, в якому зазначив, що відп
овідно до ст.238 Господарського
кодексу України за порушенн
я встановлених законодавчим
и актами правил здійснення г
осподарської діяльності до с
уб'єктів господарської діяль
ності можуть бути застосован
і уповноваженими органами де
ржавної влади або місцевого
самоврядування адміністрат
ивно-господарської санкції,
тобто заходи організаційно-п
равового або майнового харак
теру, спрямовані на припинен
ня правопорушення суб'єкта г
осподарювання та ліквідацію
його наслідків. А ч. 2 ст. 241 ГКУ п
ередбачено, що перелік поруш
ень, за які з суб'єкта господар
ювання стягується штраф, роз
мір і порядок його стягнення
визначаються законами, що ре
гулюють податкові та інші ві
дносини, в яких допущено прав
опорушення.
І враховуючи зазначені в за
переченні спростування каса
ційної скарги, посилаючись н
а п. 5 Прикінцевих положень Го
сподарського кодексу Україн
и, просить постанову Київськ
ого міжобласного апеляційно
го господарського суду від 25.
01.2006 залишити без змін.
Перевіривши правильність
застосування судами першої
та апеляційної інстанцій нор
м матеріального та процесуал
ьного права, юридичної оцінк
и обставин справи, доводи кас
аційної скарги, заперечення
на неї, колегія суддів вважає
, що касаційна скарга не підля
гає задоволенню з наступних
підстав.
Дослідивши позовні вимоги
та фактичні обставини справ
и - суд першої інстанції встан
овив, що ДПІ провела комплекс
ну документальну перевірку д
отримання вимог податкового
та валютного законодавства
ВАТ за період із 01.10.2001 по 31.03.2004 та с
клала Акт перевірки від 17.11.2004 №
2817/23-1/00376923, і на підставі якого 19.11.2004
прийнято податкове повідомл
ення-рішення № /0, яким визна
чено суму податкового зобов
язання по прибутковому подат
ку на загальну суму 11 307,75 грн. (в
т. ч. 3769,25 грн. - основний платіж т
а 7 538,50 грн. штрафних (фінансови
х) санкцій)за порушення ст. 9, п.
2 ст. 19 Декрету Кабінету Мініс
трів України «Про прибуткови
й податок з громадян».
Враховуючи вищевикладене,
суди визначились з висновко
м про неправомірність визнач
ення Позивачем середньоміся
чного сукупного оподатковув
аного доходу працівників, як
і не пропрацювали повний рік
, шляхом ділення сукупного рі
чного доходу на 12 місяців замі
сть кількості фактично відпр
ацьованих місяців. Тобто суд
и вірно визначились, що після
закінчення календарного рок
у перерахунок податку з суку
пного річного доходу провади
ться за новим місцем роботи (с
лужби, навчання) з урахування
м одержаних доходів і утрима
них податків за попереднім м
ісцем роботи. Якщо громадяни
н з будь-яких підстав не надає
довідку форми № 3 з попередні
х місць роботи, то остаточний
річний перерахунок за новим
основним місцем роботи пров
адиться за місяці, які фактич
но відпрацьовані.
При цьому, задовольняючи по
зов частково, суд першої інст
анції також керувався ст. 250 Го
сподарського кодексу Україн
и, за якою адміністративно-го
сподарські санкції можуть бу
ти застосовані до субєкта
господарювання протягом шес
ти місяців з дня виявлення по
рушення, але не пізніше як чер
ез один рік з дня порушення ци
м суб'єктом встановлених зак
онодавчими актами правил зді
йснення господарської діяль
ності, крім випадків, передба
чених законами. І на цій підст
аві зменшив суму штрафних са
нкцій.
Суд апеляційної інстанції
не погодився із зазначеним в
исновком, оскільки п. 5 прикін
цевих положень Господарсько
го кодексу України передбаче
но, що відповідальність за по
рушення правил здійснення го
сподарської діяльності, а та
кож порушення господарських
зобовязань застосовуєтьс
я у разі, якщо ці порушення бул
и вчинені після набрання чин
ності зазначеними положення
ми. Господарський кодекс Укр
аїни набрав чинності з 01.01.2004, а т
ому ст. 250 цього Кодексу не може
застосовуватись щодо поруше
нь, вчинених у 2002-2003 роках. Полож
ення Господарського кодексу
України щодо відповідальнос
ті за порушення, зазначені в а
бз. 1 цього пункту, вчинені до н
абрання чинності відповідни
ми положеннями цього Кодексу
стосовно відповідальності у
часників господарських відн
осин, застосовуються у разі я
кщо вони пом'якшують відпові
дальність за вказані порушен
ня.
Таким чином, апеляційний го
сподарський суд не погодився
з висновком місцевого госпо
дарського суду стосовно того
, що застосування до Позивача
адміністративно-господарсь
кої санкції у вигляді штрафу
за неправильне утримання пр
ибуткового податку з річного
сукупного доходу працівникі
в при проведенні перерахунку
за 2002 рік є поза межами строку,
встановленого ст. 250 Господар
ського кодексу України, оскі
льки зазначена стаття не вст
ановлює і не змінює розмір ві
дповідальності, а лише стосу
ється строків її застосуванн
я.
Із зазначеним обґрунтуван
ням рішення суду апеляційної
інстанції колегія суддів Ви
щого адміністративного суду
України погоджується повніс
тю. При цьому доводи ДПІ, викла
дені в касаційній скарзі спр
остовуються наступним:
пп. 15.1.1 п. 15.1 ст. 15 Закону України
від 21.12.2000 № 2181 «Про порядок погаш
ення зобовязань платників
податків перед бюджетами та
державними цільовими фондам
и» визначено, що податковий о
рган має право самостійно ви
значати суму податкових зобо
в'язань платника податків у в
ипадках, визначених даним За
коном, не пізніше 1095 дня, наступ
ного за останнім днем гранич
ного строку подання декларац
ії, а у разі, коли така податко
ва декларація була подана пі
зніше за днем її фактичного п
одання.
А відповідно до п. 1.2 ст. 1 вище
зазначеного Закону визначен
о, що податкове зобов'язання з
обовязання платника подат
ків сплатити до бюджетів або
державних цільових фондів в
ідповідну суму коштів (подат
ків, зборів. обовязкових пл
атежів, неподаткових доходів
, штрафних (фінансових) санкці
й) у порядку та строки, визначе
ні даним Законом або іншими з
аконами України.
Отже, податковий орган має п
раво визначити суму податков
ого зобовязання, в тому чис
лі штрафних (фінансових) санк
цій, не пізніше закінчення 1095 д
ня, наступного за останнім дн
ем граничного строку подання
декларації.
Таким чином обґрунтовано в
становлено судом апеляційно
ї інстанції, що Позивач непра
вомірно розрахував сукупний
річний дохід, і тому ДПІ право
мірно визначено суму податко
вого зобовязання по прибут
ковому податку.
Відповідно аналізуючи нав
едені норми права, які спрост
овують доводи касаційної ска
рги стосовно неправильного з
астосування норм матеріальн
ого права, встановлено, що суд
апеляційної інстанцій прави
льно дослідив обставини спра
ви та виніс постанову з дотри
манням норм матеріального і
процесуального права, яка не
підлягає скасуванню, відпов
ідно касаційна скарга не під
лягає задоволенню.
Враховуючи вищезазначене
та керуючись ст. ст. 160, 220, 221, 223, 224,
230 Кодексу адміністративно
го судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Відкр
итого акціонерного товарист
ва «Полтавського хлібокомбі
нату» залишити без задоволен
ня.
Постанову Київського міжо
бласного апеляційного госпо
дарського суду від 25.01.2006 по спр
аві № 3/137 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з м
оменту її оголошення та оска
рженню не підлягає.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
А.І. Бра
йко

Г.К. Голуб
єва

А.О. Рибче
нко

М.О. Федор
ов