Справа № 2-а-13/07р.
Суддя: Бондар С.Б.
Дата ухвалення: 2007-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2007 року

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого -
судді Бондар С.Б.,

при секретарі -
Зайцевій Т.Г,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі Чугуївського міського суду Харківської
області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в особистих
інтересах та в інтересах недієздатної ОСОБА_2до ЧУГУЇВСЬКОГО РВ ГУМВС України у
ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ в особі Відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних
осіб, ЧУГУЇВСЬКОГО МІСЬКВИКОНКОМУ в особі: Відділу приватизації; Відділу опіки
та піклування, треті особи -
ОСОБА_3, Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації, про визнання
дій та бездіяльності суб'єктів владних повноважень
протиправними, про скасування рішення відділу громадянства, імміграції
та реєстрації фізичних осіб про зняття з реєстраційного обліку, розпорядження
органу приватизації про передачу квартири у приватну власність, про визнання
недійсним свідоцтва про право власності на житло,-

встановив:

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, яка діє в особистих інтересах та в інтересах недієздатної ОСОБА_2, 29 листопада 2006 року звернулась
до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що в порушення вимог
п.1.2. ПРАВИЛ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ стосовно неї Чугуївським міськвиконкомом не
виносилось рішення про встановлення опікунства у той час, коли вона була
неповнолітньою та внаслідок хвороби матері залишилась без батьківського
піклування, з 1998 року до
повноліття вона взагалі не перебувала на обліку в опікунській раді. Крім того,
позивачка зазначала, що вона 27.03.2003,
без погодження з органом опіки та піклування, тимчасово виписана на
навчання з квартири, яка розташована за адресою:АДРЕСА_1. її мати ОСОБА_2, яка
за рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 04.09.1998 року була визнана недієздатною,
07.04.2003 року, без згоди органу опіки та піклування виписана на
лікування до психіатричної лікарні, а перед цим
- 01.04.2003 року колишній опікун матері - ОСОБА_4 була безпідставно постійно
прописана до вказаної квартири, хоча не являлась членом родини. ОСОБА_4, за
незаконним розпорядженням органу приватизації Чугуївського міськвиконкому за № НОМЕР_1, одноособово
приватизувала спірну квартиру, і 30.04.2003
року їй було видане свідоцтво

-2-

про право на житло, яке 08.05.2003 року
зареєстровано в Чугуївському МБТІ за
реєстровим №
НОМЕР_2. 12.05.2003 року ОСОБА_4 продала
спірну квартиру ОСОБА_3
Про всі вищенаведені порушення закону
та їхніх прав позивачка дізналась лише у липні 2005 року і одразу звернулась до суду, але у той час ще
не набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України, тому суд
відкрив провадження в порядку цивільного судочинства, на висновки якого
розраховувала позивачка. До 14
листопада 2006 року
справа знаходилась на розгляді Чугуївського міського суду, після чого
провадження по ній закрито на підставі того, що вирішення поставлених питань є
компетенцією адміністративного суду, до якого ОСОБА_1 звернулась 29.11.2006 року. Позивачка
вважає зазначені причини, по яким пропущено процесуальний строк на звернення з
адміністративним позовом, поважними та просить суд поновити його, окрім того
просить суд визнати протиправними дії Чугуївського відділу громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб
щодо: прийняття стосовно ОСОБА_2 рішення про зняття її з 07.04.2003 року
з реєстраційного обліку за місцем проживання; визнати дії відділу ЖКГ,
будівництва та комунальної власності виконавчого комітету Чугуївської міської
ради стосовно видачі розпорядження № НОМЕР_1 та свідоцтва про право власності
на квартиру від 30.04.2003 року - протиправними; визнати протиправною
бездіяльність органу опіки та піклування Чугуївського МВК щодо невиконання
вимог п. п. 1.2., 1.7, 4.7, 4.14 ПРАВІЛ
ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ, затверджених наказом Державного комітету України у
справах сім'ї та молоді, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства
освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України №
34/166/131/88 від 26 травня 1999 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 17 червня 1999 року за № 387/368; прийняти постанову про: скасування
рішення Чугуївського відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних
осіб від 07.04.2003 року про зняття з реєстраційного обліку за місцем
проживання - АДРЕСА_1ОСОБА_2; скасування рішення Чугуївського відділу
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб від 01.04.2003 про постійну
реєстрацію ОСОБА_4 за адресою - АДРЕСА_1; зобов'язати Чугуївський відділ
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб поновити реєстрацію
ОСОБА_2у раніше займаному житлі по АДРЕСА_1 в м. Чугуєві; скасування
розпорядження органу приватизації Чугуївського МВК № НОМЕР_1 про передачу
АДРЕСА_1в приватну власність громадянки ОСОБА_4;_визнання недійсним свідоцтва
про право власності на квартиру, видане
30.04.2003 року відділом ЖКХ, будівництва та комунальної власності Чугуївської
міської ради; допустити поворот виконання розпорядження органу приватизації
Чугуївського МВК від НОМЕР_1 шляхом анулювання державної реєстрації свідоцтва
про право власності на квартиру

-3-

від 30.04.2003 року в
Чугуївському МЕТІ, яка була здійснена 08.05.2003
року за реєстровим №
НОМЕР_2.

У судовому
засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та уточнили
правові підстави позову.

Представник
відповідача - відділу
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Чугуївського РВ ГУМВС
України в Харківській області, проти позову заперечував, пояснивши, що
матеріали для зняття з реєстраційного обліку готує житлово-експлуатаційне
підприємство, відділ ГІРФО лише проставляє штамп у паспорті. Тимчасовий Порядок
реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, затверджений постановою Кабінету
Міністрів України за № 35 від 16.01.2003 року, на який посилається позивачка,
скасовано у 2005 році, а замість нього діє Закон України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», який забороняє
вимагати інші документи, окрім заяви особи. Крім того, на думку представника відповідача, у 1993 році позивачі незаконно вселились у спірну квартиру
і тому на цей час не мають підстав вимагати поновлення їх прав, оскільки він
вважає, що відповідно до ст. 94
ЖК України договір піднайму житлового приміщення - АДРЕСА_1є
недійсним.

Представник
відповідача - Чугуївського міськвиконкому Харківської області, проти позову
заперечував та пояснив, що опікунська рада не може здійснювати контроль за
збереженням житла за недієздатними та неповнолітніми, цей обов'язок повинен
виконувати паспортист КЖЕП. Орган приватизації при передачі житла у приватну
власність керується довідкою, виданою ЖРЕП і інша перевірка не потрібна.

Третя особа, яка
не заявляла самостійних вимог на предмет спору -Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації, про
час і місце судового засідання повідомлено належним чином, про що свідчить
розписка про одержання судової повістки,
однак не направило у судові засідання свого представника, надало листа з
проханням слухати справу на розсуд суду та без участі їх представника.

Третя особа, яка
не заявляла самостійних вимог на предмет спору -ОСОБА_3, проти позову заперечувала, вважає себе
добросовісним набувачем, надала суду письмові заперечення на позов, які в
судовому засіданні підтримав її представник за дорученням - ОСОБА_5,
зазначив, що у 1993 році між
колишнім наймачем спірної квартири ОСОБА_6 та ОСОБА_1 мала місце переуступка квартири, тому з
моменту, як ОСОБА_6 виїхав з квартири, родина ОСОБА_1, згідно вимог ст. 99 ЖК України, повинна була залишити займану житлову
площу. Мешкання родини ОСОБА_1 у спірній квартирі вважає таким, що не
породжує їх житлових прав.

Суд, заслухавши
пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доказі, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному
обсязі виходячи з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

-4-

Судом установлено, що
рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 04.09.1998 року ОСОБА_2,
інвалід дитинства П групи, визнана недієздатною особою внаслідок страждання
психічною хворобою, після чого, на підставі рішення Чугуївського міськвиконкому
за № НОМЕР_3, над
нею встановлена опіка, опікуном призначена її рідна сестра ОСОБА_4, яка мешкала
у АДРЕСА_2 - а. с. 53, 54.

Як вбачається із
листа Центру соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді Чугуївського
міськвиконкому за №
НОМЕР_4 над ОСОБА_1, яка на час визнання її матері недієздатною
була неповнолітньою, опікунство не встановлювалось і опікун не призначався
-а.с. 29, що є істотним порушенням вимог, встановлених п. 1.1, 1.2, 1.7, 2.1, 2.2 ПРАВИЛ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ, затверджених
наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді,
Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства освіти України,
Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26 травня
1999 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року
за № 387/368, відповідно до яких опіка є особливою формою державної турботи про
неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків та встановлюється для
забезпечення виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок хвороби батьків
залишились без батьківського піклування, а також для захисту особистих і
майнових прав та інтересів цих дітей. Відповідно до п.1.7. вищевказаних Правил, органи опіки та піклування відповідно до
покладених на них завдань та розподілу повноважень між структурними
підрозділами відповідних управлінь і
відділів місцевої державної адміністрації вирішують питання про встановлення
і припинення опіки та піклування, ведуть облік щодо осіб, які потребують опіки,
здійснюють нагляд за діяльністю опікунів і піклувальників. Враховуючи вимоги ч.
З п. 2. 2. Правил опіки та піклування та той факт, що у ОСОБА_1 відсутній
батько, а її мати ОСОБА_2 з 1998 року у судовому порядку визнана недієздатною
особою, суд вважає, що над неповнолітньою на той час - ОСОБА_1 повинна була бути
встановлена опіка. Відсутність такої дії та невиконання вимог п.п. 1.1, 1.2,
1.7, 2.1, 2.2 ПРАВИЛ ОШКИ ТА ПІКЛУВАННЯ щодо ОСОБА_1 свідчить про бездіяльність
органу опіки та піклування Чугуївського міськвиконкому, яка виразилась у
невирішені питання про встановлення опіки над ОСОБА_1 та у невжитті заходів
щодо захисту її особистих та майнових прав. З цих підстав бездіяльність органу
опіки та піклування Чугуївського міськвиконкому слід визнати протиправною.

У судовому
засіданні встановлено та не заперечується сторонами те, що ОСОБА_2 з 20.08.1993 року по 07.04.2003 року була
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 за тією ж адресою з 20.08.1993 року по
28.03.2003 року була зареєстрована і її дочка
ОСОБА_1. Реєстрація була проведена паспортним відділом Чугуївського РВ
ГУМВС України у Харківській області та на час виписки

-5-

позивачів із займаної ними АДРЕСА_1
була правомірною, оскільки
не скасована компетентним
органом і не визнана недійсною.

07.04.2003 Чугуївський
відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб за заявою
колишнього опікуна ОСОБА_2 -
ОСОБА_4, здійснив постійне зняття з реєстраційного обліку (виписав на
лікування у психіатричну лікарню) ОСОБА_2. Як вбачається з дослідженого в
судовому засіданні тексту заяви ОСОБА_4 та форми «Б», зняття з реєстраційного
обліку здійснено постійно та без погодження з органами опіки і піклування - а.
с. 56, 57.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з того, що
на час виконання цих дій порядок зняття осіб з реєстраційного обліку
регулювався Тимчасовим Порядком реєстрації фізичних осіб за місцем проживання,
затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 35 від 16.01.2003 року,
відповідно до ч. З п. 14 якого зняття з реєстраційного обліку неповнолітніх,
які не мають батьків, та осіб, стосовно яких встановлено опіку чи піклування,
здійснюється за погодженням з органами опіки та піклування. Такий же порядок
зняття з реєстрації місця проживання встановлено і в частині 4 статті 7 Закону України
«Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», який
набув чинності з моменту опублікування в газеті «Урядовий кур'єр», тобто з 15.01.2004 року та діє на
час судового розгляду справи. Крім того, відповідно до п. 13 Тимчасового
Порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання,
особи, які тимчасово перебувають у лікувально-профілактичних та
лікувальних закладах обліковуються в установленому порядку їх адміністрацією
без зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання.

Відповідачем -
відділом громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Чугуївського РВ
ГУМВС України в Харківській області, представник якого заперечував проти
адміністративного позову, у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України, не
наведено доказів правомірності рішення щодо постійного зняття ОСОБА_2 з
реєстраційного обліку за місцем проживання без погодження з органом опіки та
піклування, його доводи про відсутність відношення відділу до реєстрації
спростовуються змістом п. п. 4, 5 ТИМЧАСОВОГО ПОРЯДКУ реєстрації фізичних осіб
за місцем проживання, відповідно до яких реєстрація передбачає внесення до
паспортного документа відомостей, яке здійснюється територіальними підрозділами
Державного департаменту у справах громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб. Оскільки зняття з обліку теж є реєстрацією, яка тягне за собою
внесення до паспорту відповідного штампу, то ці функції також виконуються
відповідачем.

Щодо посилань
представника відповідача та третьої особи ОСОБА_3 на незаконне вселення
позивачів у 1993 році в
спірну квартиру, то суд вважає, що ця обставина є особистою думкою вказаних
осіб, не підтвердженою на цей час рішенням будь-якого компетентного органу і не

-6-

тягне
за собою позбавлення прав позивачів вимагати відновлення їхніх
порушених прав. Крім того, вказане питання не є предметом цього
адміністративного позову, тому повинно вирішуватись в окремому позовному
провадженні за цивільним позовом належного позивача з дотриманням строків
позовної давності. Суд не має правових підстав вийти за межі позовних вимог,
тому не враховує міркування представника відповідача та третьої особи ОСОБА_3 з
приводу вселення родини ОСОБА_1 до АДРЕСА_1

Таким чином, у
судовому засіданні повністю знайшов своє підтвердження факт незаконного
постійного зняття з реєстраційного обліку за місцем постійного проживання
ОСОБА_2в АДРЕСА_1, допущений відповідачем - відділом громадянства, імміграції
та реєстрації фізичних осіб Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській
області, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 844 від
14.06.2002 року є територіальним підрозділом урядового органу - Державного
департаменту у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб та на який, відповідно до п.п. 1,
4 Тимчасового Порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання, як на
уповноважений орган, покладено обов'язок щодо реалізації механізму реєстрації
та зняття з реєстраційного обліку фізичних осіб.

У зв'язку з
встановленим судом порушенням відділом громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області прав
недієздатної особи, інваліда дитинства П групи ОСОБА_2 щодо незаконного
постійного зняття її з реєстраційного обліку за місцем постійного проживання за
вищезазначеною адресою, дії відповідача в цій частині повинні бути визнані протиправними,
а реєстрація ОСОБА_2 у раніше займаному приміщенні в АДРЕСА_1 повинна бути
поновлена.

Дослідивши у
сукупності усі докази, надані з приводу зняття з реєстрації ОСОБА_2, суд дійшов
висновку про те, що допущені відділом громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Чугуївського РВ ГУМВС в Харківській області порушення стали
можливими за умови бездіяльності органу опіки та піклування Чугуївського
міськвиконкому, на який, відповідно до п. 1.7, 4.14 ПРАВИЛ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ
покладено обов'язок вживання заходів щодо захисту особистих та майнових прав
осіб, які перебувають під опікою, здійснення нагляду та контролю за діяльністю
опікунів і піклувальників шляхом планових відвідувань осіб, які перебувають під
опікою, періодичність таких відвідувань установлюється окремим графіком, але не
рідше ніж раз за рік. Із листа Центру соціальної служби для сім'ї, дітей та
молоді Чугуївського міськвиконкому за № НОМЕР_5 вбачається, що під час
виконання ОСОБА_4 опікунських обов'язків, контроль за її діяльністю з боку
органу опіки та

-7-

піклування жодного разу не
здійснювався, що привело до незбереження за підопічною ОСОБА_2 її майна та
житла. Всупереч вимогам п. 4.11.
Правил опіки та піклування орган опіки не вимагав від опікуна ОСОБА_4
щорічний звіт про її діяльність щодо збереження майна та житла підопічної, тому
неналежна поведінка ОСОБА_4 та порушення прав ОСОБА_2 були виявлені лише через 2 роки після їх
скоєння.

Вищенаведені
доводи спростовують позицію відповідача представника Чугуївського
міськвиконкому Харківської області, щодо відсутності у опікунській ради
повноважень на здійснення контролю за збереженням
житла за недієздатними та неповнолітніми і покладенням цього обов'язку
на паспортиста КЖЕП. Відповідно до оглянутого у судовому засіданні Довідника
кваліфікаційних характеристик професій працівників (Випуск 1 «Професії працівників, що є загальними для всіх видів
економічної діяльності», Розділ 1 «Професії керівників, професіоналів,
фахівців та технічних службовців», п. 20 - Паспортист), затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної політики України № 336 від 29.12.2004 року, до
обов'язків паспортиста КЖЕПа не входить здійснення контролю за збереженням
житла за недієздатними та неповнолітніми.

За таких
обставин суд вважає, що бездіяльність органу опіки та піклування Чугуївського
міськвиконкому щодо невиконання ним вимог п.п.1.7, 4.11, 4.14 ПРАВИЛ ОПІКИ ТА
ПІКЛУВАННЯ відносно підопічної ОСОБА_2 слід визнати протиправною.

Розглянув
позовні вимоги стосовно визнання дій відділу ЖКГ, будівництва та комунальної
власності виконавчого комітету Чугуївської міської ради щодо видачі
розпорядження № НОМЕР_1 про можливість передачі АДРЕСА_1 у приватну власність
ОСОБА_4 та видачі свідоцтва про право власності на квартиру від 30.04.2003 року - протиправними,
суд виходить з наступного.

У
відповідності до ч.1 ст.8 Закону України «Про приватизацію

державного
житлового фонду», передача квартир у власність громадян

здійснюється
уповноваженими на це органами, створеними місцевою

державною
адміністрацією та органами місцевого самоврядування,

державними
підприємствами, організаціями, установами, у повному

господарському віданні або
оперативному управлінні яких

знаходиться державний житловий фонд. Частина 3 статті 8 цього Закону
встановлює, що передача квартир (будинків) у
власність громадян здійснюється
на підставі рішень відповідних органів приватизації.

Як вбачається з
матеріалів справи такою підставою стало розпорядження виконавчого комітету
Чугуївської міської ради №
НОМЕР_1, видане тільки на ім'я ОСОБА_4, інших осіб - ОСОБА_1, яка
тимчасово була виписана із квартири, ОСОБА_2, яка взагалі не підлягала виписці,
до розпорядження не включено, хоча вони також мали право на участь у
приватизації житла. При цьому, всупереч вимогам п. 24

-8-

ПОЛОЖЕННЯ
ПРО ПОРЯДОК ПЕРЕДАЧІ КВАРТИР
У ВЛАСНІСТЬ ГРОМАДЯН, затвердженого наказом
Державного комітету України по житлово-комунальному
господарству № 56 від 15.09.1992 року та складеного відповідно до Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду», орган приватизації не уточнив необхідних для розрахунків
даних в залежності від складу сім'ї та видав розпорядження, яке не відповідає
вимогам ч.2 ст. 8 Закону
України «Про приватизацію державного житлового фонду», що потягло за собою
видачу незаконного свідоцтва про право власності на квартиру тільки на ім'я
ОСОБА_4

Суд не враховує
думку представника Чугуївського міськвиконкому Харківської області щодо
непотрібності перевірки органом приватизації наданих йому документів, оскільки
вона спростовується вищевказаними нормативним актами.

З огляду на
вищенаведене, суд вважає за необхідне визнати дії відділу ЖКГ, будівництва та
комунальної власності виконавчого комітету Чугуївської міської ради стосовно
видачі розпорядження №
НОМЕР_1 про можливість передачі АДРЕСА_1 у приватну власність
ОСОБА_4 та видачі свідоцтва про право власності на квартиру від 30.04.2003 року -протиправними та
скасувати розпорядження органу приватизації Чугуївського міськвиконкому за № НОМЕР_1 про передачу
АДРЕСА_1в приватну власність громадянки ОСОБА_4 та визнати недійсним свідоцтво
про право власності на квартиру, видане 30.04.2003 року відділом ЖКХ,
будівництва та комунальної власності Чугуївської міської ради.

Враховуючи те,
що свідоцтво про право власності на АДРЕСА_1 08.05.2003 року було зареєстровано
в Чугуївському МЕТІ за реєстровим № НОМЕР_2, необхідно допустити поворот
виконання розпорядження органу приватизації Чугуївського міськвиконкому від
НОМЕР_1, анулювавши державну реєстрацію
АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_4

З'ясовуючи
причини пропуску позивачами процесуального строку на звернення з
адміністративним позовом суд дійшов висновку про те, що вони є поважними,
виходячи з того, що справа за позовом ОСОБА_1 знаходилась в провадженні
Чугуївського міського суду з 27.07.2005
року по 14.11.2006 року, тобто
позивачка своєчасно звернулась за захистом порушених прав, однак на той час ще
не набрав чинності Кодекс адміністративного судочинства України, який було
введено в дію з 01.09.2005
року, тому вона була позбавлена можливості пред'явити саме адміністративний
позов, оскільки не існувало процесуальних підстав для його надання. До 14 листопада 2006 року, тобто до
часу винесення судом ухвали про закриття провадження по справі, позивачка
ОСОБА_1 розраховувала на постановления
рішення в цивільній справі, оскільки

-9-

вважала, що суд повинен завершити
розгляд її позову в порядку цивільного судочинства, так як він виник з майнових
прав. Така думка позивачки узгоджується з пунктом 7 розділу УП
«Прикінцеві та перехідні положення» КАС України, який вичерпно перелічує
випадки, коли справи повинні розглядатися за правилами КАСУ. Позов ОСОБА_1 не
відноситься до категорії справ, вказаних у пункті 7 розділу УП КАСУ,
тому він міг бути завершеним розглядом у порядку цивільного судочинства, чого
не сталося. Дана обставина привела до пропуску строку, встановленого ч.2 ст. 99 КАС України.

Таким чином,
відповідно до вимог ч.І ст. 102
КАС України, суд поновлює процесуальний строк на звернення позивачів з
адміністративним позовом до адміністративного суду, оскільки вважає причини
його пропуску поважними.

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст. 8,
22, 47, 55, 58, 68 Конституції України, постановою Кабінету Міністрів
України № 844 від 14.06.2002 року, частиною 4 статті 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п.п. 1, 4, 5,
13, 14 Тимчасового Порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 35 від 16.01.2003 року;
п.п. 1.1, 1.2, 1.7, 2.1, 2.2, 4.7, 4.11, 4.14 ПРАВИЛ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ,
затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді,
Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства освіти України,
Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26 травня
1999 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року
за № 387/368; ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового
фонду»; п. 24 ПОЛОЖЕННЯ ПРО ПОРЯДОК ПЕРЕДАЧІ КВАРТИР У ВЛАСНІСТЬ ГРОМАДЯН,
затвердженого наказом Державного комітету України по житлово - комунальному
господарству № 56 від 15.09.1992 року; ст. ст. 2, 4, 6-9, 17, 21, ч. 2 ст. 71,
ч.1 ст. 94, 98, ч.1 ст. 102, 158-163, 167, ч. 1 ст. 257 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний
позов ОСОБА_1, яка діє в особистих інтересах та в інтересах недієздатної
ОСОБА_2до ЧУГУЇВСЬКОГО РВ ГУМВС України в ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ в особі Відділу
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, ЧУГУЇВСЬКОГО
МІСЬКВИКОНКОМУ в особі: Відділу приватизації; Відділу опіки та піклування,
треті особи - ОСОБА_3, Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації про
визнання дій та бездіяльності суб'єктів владних повноважень протиправними, про
скасування рішення відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
про зняття з реєстраційного обліку, розпорядження органу приватизації про
передачу

-10-

квартири у приватну
власність, про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло - задовольнити
повністю.

Поновити
позивачу пропущений з поважних причин процесуальний строк на звернення з
адміністративним позовом до адміністративного суду, встановлений ч. 2 ст. 99 КАС України, вважаючи днем виникненням права на даний
адміністративний позов дату 14
листопада 2006 року.

Визнати
протиправними дії відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області щодо прийняття стосовно
ОСОБА_2рішення про постійне зняття її з 07.04.2003
року з реєстраційного обліку за адресою: Харківська область, АДРЕСА_1, скасувати
рішення відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області від 07.04.2003 року про
зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання ОСОБА_2в АДРЕСА_1
Харківської області, та зобов'язати відділ громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Чугуївського РВ ГУМВС України в Харківській області
поновити реєстрацію ОСОБА_2у раніше займаному приміщенні, тобто в АДРЕСА_1
Харківської області.

Визнати
протиправними дії відділу житлово - комунального господарства, будівництва та
комунальної власності (органу приватизації) виконавчого комітету Чугуївської
міської ради стосовно видачі розпорядження
№ НОМЕР_1 та свідоцтва про право власності на квартиру від 30.04.2003
року та скасувати розпорядження органу приватизації Чугуївського міськвиконкому
№ НОМЕР_1 про передачу АДРЕСА_1Харківської області в приватну власність
громадянки ОСОБА_4.

Визнати
недійсним свідоцтво про право власності на АДРЕСА_1, видане 30.04.2003 року
відділом житлово-комунального господарства, будівництва та комунальної
власності Чугуївської міської ради на ім'я ОСОБА_4 та анулювати його державну
реєстрацію, здійснену Чугуївським МБТІ 08.05.2003 року за реєстровим № НОМЕР_2.

Визнати
протиправною бездіяльність органу опіки і піклування при виконавчому комітеті Чугуївської міської ради
щодо невиконання вимог п. п. 1.1, 1.2, 1.7, 2.1, 2.2, 4.7, 4.11, 4.14
ПРАВІЛ ОПІКИ ТА ПІКЛУВАННЯ, затверджених наказом Державного комітету України у
справах сім'ї та молоді, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства
освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України №
34/166/131/88 від 26 травня 1999 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 17 червня 1999 року за № 387/368.

-11-

Зобов'язати відповідачів - відділ громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб Чугуївського РВ ГУМВС
України в Харківській області, відділ житлово-комунального
господарства, будівництва та комунальної власності Чугуївської міської ради та третю особу - Чугуївське МБТІ забезпечити виконання постанови суду у місячний
термін від дня набрання постановою законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення постанови та поданням протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження апеляційної скарги на постанову суду через Чугуївський міський суд Харківської області і подачею копії апеляційної скарги до Харківського
апеляційного адміністративного суду , або в порядку, визначеному частиною 5 статті 186 КАС України.