Справа № 22-а-57/2007р.
Суддя: Бідочко Н.П.
Дата ухвалення: 2007-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2007 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої
Бідочко Н.П.

суддів Вакарук В.М., Бойчука
І.В.

секретаря
Юрків І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Верховинського районного суду від 20 листопада 2006 року,-

встановила:

Постановою Верховинського районного суду від 20.11.2006 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 до Верховинської селищної ради, відділу земельних
ресурсів Верховинської райдержадміністрації, третьої особи на стороні
відповідача ОСОБА_2 про визнання рішення нечинним та зобов"язання вчинити
дію відмовлено.

На дану постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в
якій вказує на неповне з"ясування судом обставин справи, порушенні норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до рішення Верховинської селищної ради від 26.05.1995 р. їй було
виділено у приватну власність 0,15
га земельної ділянки на присілку Пушкар Верховинської селищної ради і
видано акт тимчасової приватної власності на землю.

Апелянтка зазначає, що проживаючи з ОСОБА_3 у фактичних шлюбних
відносинах в його господарстві з 1969
по 2005 p.p. та будучи
зареєстрованою в ньому, вона користувалась земельною ділянкою 0,15 га на присілку
Пушкар.

Тому вважає, що після смерті ОСОБА_3 в ІНФОРМАЦІЯ_1, селищна рада
могла зарахувати у вільний фонд тільки 0,41
га землі, якими раніше він користувався. Селищна рада, на думку апелянтки,
помилково включила у вільний земельний фонд належних її 0,15 га землі та
безпідставно відмовила їй у приватизації даної земельної ділянки.

Просила постанову суду скасувати, ухвалити нову постанову
по суті позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з"явилися, будучи
належним чином повідомлені про день та час розгляду справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 125
Земельного кодексу України (ст. 22
ЗК України в редакції 1992
р.) право власності та право постійного користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує
право власності

Справа №22-а-57/2007 р.
Головуючий у І інстанції Данилюк М.П.

Категорія 37
Доповідач Бідочко Н.П.

2

чи право постійного користування земельною ділянкою,
та його державної реєстрації. Приступати до
використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості),
одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації,
забороняється.

З матеріалів справи вбачаєтьтся, що позивачка оскаржує
відмову відповідача у приватизації земельної ділянки розміром 0,15 га на присілку
Пушкар Верховинської селищної ради, проте доказів, підтверджуючих надання їй
цієї земельної ділянки та відведення у встановленому законом порядку, не
наводить.

Посилання апелянтки на те, що рішенням селищної ради від 26.05.1995 р. їй було
виділено у приватну власність 0,15
га землі на присілку Пушкар та видано акт тимчасової приватної власності,
не грунтується на об"єктивних доказах та вимогах закону.

Так, в рішенні селищної ради від 26.05.1995 р. про передачу
в приватну власність ОСОБА_1 0,15
га землі для ведення підсобного господарства, не вказано її
місцезнаходження.

В акті (тимчасової) приватної власності на землі без
зазначення дати його видачі, вказано, що земельна ділянка, розміщена в присілку
Пушкар, погоджена з ОСОБА_3, а не з ОСОБА_1

Судом з"ясовано, що даний тимчасовий акт, не
відповідає встановленій формі, ніким не затверджений, тому не може вважатися
дійсним та підтверджувати право власності позивачки на спірну земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3, з яким
позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах, користувався земельною
ділянкою на присілку Пушкар розміром 0,60
га без оформлення права власності на землю.

Тому після смерті ОСОБА_3 селищна рада в порядку ст. 12 Земельного
кодексу України вправі була розпоряджатися цією землею, яка перейшла у вільний
земельний фонд.

У зв"язку з наведеним, суд першої інстанції прийшов
до обгрунтованого висновку, що позивачка не набула права власності на земельну
ділянку на присілку Пушкар розміром 0,15
га тому визнав відмову селищної ради у приватизації цієї землі ОСОБА_1
підставною.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не
спростовують.

Постанова суду відповідає вимогам матеріального і
процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 198,
200, 206 Кодексу Адміністративного судочинства України, колегія
суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення,
постанову Верховинського районного суду від 20 листопада 2006
року без зміни.

Ухвала набуває чинності з моменту її проголошення, але
може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Адміністративного Суду України
протягом одного місяця з дня набрання її законної сили.

Судді: