Справа № К-13947/06
Суддя: Цуркан М.І.
Дата ухвалення: 2007-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в складі:

Головуючого

Цуркана М.І.

Суддів:

Амєліна С.Є.

Кобилянського М.Г.

Ліпського Д.В.

Рибченка А.О.

при секретарі судового
засідання Дашківській О.Є.,

за участю заявника ОСОБА_1, її
представника ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні адміністративну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Управління Пенсійного фонду
України (УПФ) в м. Кіровограді, яка переглядається за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 1 лютого
2006 року

у с т а н о в и л а :

У липні 2005 року ОСОБА_1 оскаржила до суду відмову УПФ в м.
Кіровограді у призначенні їй пільгової пенсії.

Зазначала, що з 17 липня 1978 року по 1 березня 1988
року працювала ІНФОРМАЦІЯ_1
Кіровоградської районної ветеринарної лабораторії де виконувала дослідження
матеріалу інфікованого мікроорганізмами 2 групи патогенності, інші дослідження,
тобто виконувала роботи, які відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» дають право на призначення пільгової пенсії за віком.

Посилаючись на те, що Управлінням Пенсійного фонду їй
безпідставно відмовлено у призначенні пільгової пенсії, просила такі дії
визнати неправомірними та зобов'язати суб'єкт оскарження призначити пенсію з
дня звернення із заявою, тобто з 7 вересня 2004 року.

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда
від 28 жовтня 2005 року скаргу задоволено. Дії посадових осіб УПФ визнані
неправомірними. Суб'єкта оскарження зобов'язано здійснити нарахування пенсії ОСОБА_1 на пільгових
умовах з 7 вересня 2004 року та провести індексацію за час затримки виплат.

Новим рішенням апеляційного
суду Кіровоградської області від 01 лютого 2006 року в задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, з посиланням
на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, а постанову суду першої інстанції залишити в
силі.

Заслухавши доповідача, пояснення
заявника, її представника, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких
підстав.

За змістом п. «б» ч.1 ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію
за віком жінки, незалежно від місця останньої роботи, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами
праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих
місць після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або працюють на роботах з шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за
вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення».

Це означає, що окрім трудового стажу та досягнення
жінками 50 років, вони мають право на
пенсію за віком на пільгових умовах у
разі віднесення виконуваної роботи до
відповідного списку.

Судами встановлено і ніким не заперечується, що ОСОБА_1 у період з 17 липня 1978 року по 1 березня 1988 року
працювала ІНФОРМАЦІЯ_1 Кіровоградської
районної ветеринарної лабораторії у шкідливих умовах, оскільки виконувала
роботи пов'язані з дослідженням патматеріалу інфікованого мікроорганізмами.

Проте, така робота, на час її виконання ОСОБА_1, не
відносилась до списку №2 затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від
22.08.1956 р. «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій і посад,
робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових
розмірах».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994
р. №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»
затверджено список №2 де під
позицією 54б зазначені працівники,
що безпосередньо виконують роботи з мікроорганізмами 1 - 2 груп небезпеки,
тобто з набранням постановою чинності робота лаборанта серологічного
відділення відноситься до згаданого списку за результатами атестації робочих
місць.

Оскільки відповідно до законодавства, що діяло
раніше, ОСОБА_1 не мала права на пенсію
на пільгових умовах або за вислугу років, припинила роботу до віднесення її до списку із шкідливими і важкими
умовами праці, стаж роботи лаборанта менше 10 років, то у суду першої
інстанції не було правових підстав для задоволення скарги, а оскаржувані дії вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень УПФ, без порушення прав та законних інтересів
заявника.

За таких обставин висновок
апеляційного суду про скасування рішення суду першої інстанції та відмову у
задоволенні скарги є законним та обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги
непереконливі, цих висновків
апеляційного суду не спростовують.

Посилання ОСОБА_1 на правила
ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (як підставу призначення пільгової пенсії)
помилкове, оскільки за змістом зазначеної
норми умовою призначення пільгової пенсії за цим Законом є наявність права на пенсію на пільгових умовах
до його введення, а такого права у
заявника не виникло.

За правилами
ч.1 ст.224 КАС України, якщо апеляційний суд не допустив порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення, то суд
касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а
рішення - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 223, 230
КАС України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду Кіровоградської області від
01 лютого 2006
року - без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім як
з підстав, у строк та у порядку визначеними ст.ст. 237 - 239 КАС України.

Головуючий
М.І. Цуркан

Судді: С.Є. Амєлін

А.О.Рибченко

М.Г.
Кобилянський

Д.В.Ліпський