Справа № к-8354/06
Суддя: Харченко В.В.
Дата ухвалення: 2007-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
к-8354/06: не визначено.
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 11.04.2007. Забезпечено надання загального доступу: 06.08.2008.
Номер судового провадження: не визначено
ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого2007 року м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого – судді Харченка В.В., суддів: Васильченко Н.В., Гончар Л.Я., Кравченко О.О., Матолича С.В., при секретарі Мельник І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Красний Луч на рішення Господарського суду Луганської області від 6 травня 2005 року та постанову Луганського апеляційного господарського суду від 13 червня 2005 року у справіза позовом Дочірнього підприємства "Ніколь" до Державної податкової інспекції у місті Красний Луч та Відділення Державного казначейства України у місті Красний Луч про повернення надмірно сплаченого податку, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 6 травня 2005 року, залишеним без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду від 13 червня 2005 року позовні вимоги Дочірнього підприємства "Ніколь" до Державної податкової інспекції у місті Красний Луч та Відділення Державного казначейства України у місті Красний Луч про повернення надмірно сплаченого податку було задоволено.

В основу зазначених судових рішень покладено висновки про те, що позивачем було сплачено вартість торгових патентів за перший квартал 2004 року у розмірі 1400 грн. за патент, відповідно до вимог п.3 ст. 5 Закону України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" в редакції Закону від 23.03.1996 року, а тому вимога ДПІ сплатити вартість патентів в подвійному розмірі, відповідно до вимог ст.57 Закону України "Про державний бюджет на 2004 рік" від 27.11.2003 року № 1344-ІV, чинного з 01.01.2004 року, суперечить ст. 14 Закону України „Про систему оподаткування”, згідно якої вартість патенту віднесено до обов’язкових платежів.

З посиланнями на неможливість застосування ставок, встановлених бюджетним законом на бюджетний рік, та Законом України «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності", посилаючись на неузгодженість таких змін із загальними принципами оподаткування, встановленими Законом України “Про систему оподаткування”(далі– Закон №1251-12)та Бюджетним кодексом України суди першої та апеляційної інстанцій погодилися з позицією позивача стосовно неможливості застосування ставок, визначених ст.57 Закону України "Про державний бюджет на 2004 рік"у І та ІІ кварталах 2004 року.

Не погоджуючись з зазначеними рішеннями Державна податкова інспекція у місті Красний Луч звернулася з касаційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду Луганської області від 6 травня 2005 року та постанову Луганського апеляційного господарського суду від 13 червня 2005 року скасувати та прийняти рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши касаційну скаргу та вивчивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Як встановлено судами по справі на 01.01.2004р. позивач мав 48 торгових патентів на право здійснення діяльності з надання послуг у сфері грального бізнесу, придбаних в ДПІ м. Красний Луч — І відповідача.

Квитанцією від 15.12.2003р. позивач оплатив вартість 10 торгових патентів за І квартал 2004 року в сумі 3500 грн., виходячи із вартості одного патенту за квартал 350 грн. В І кварталі 2004 року позивачем було придбано ще 6 патентів, у тому числі патенти з 10.01.2004р., 1 патент з 19.02.2004р., 1 патент з 12.03.2004р., 1 патент 16.03.2004р. За придбані патенти позивачем було сплачено 6573 грн. 68 коп., виходячи і річної плати за патент 2800 грн.

Платіжним дорученням від 12.03.2004р. № 90 позивачем сплачена вартість 54 діючих торгових патентів в сумі 37800 грн., виходячи із річної плати за патент 2800 грн. Всього сплачено позивачем у І кварталі 2004 року - 44373 грн. 68 коп. Позивач вважає, що плата за патент сплачена ним у двічі більше, у зв'язку з чим утворилась переплата в сумі 22186 грн. 84 коп.

Колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій стосовно неправомірності вимог податкового органу щодо збільшення розміру вже сплаченої 15.12.2003р. вартості патентів на підставі Закону України "Про державний бюджет України на 2004 рік", оскільки відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Плата за торговий патент на деякі види підприємницької діяльності згідно з пунктом 19 частини 1 статті 14 Закону України «Про систему оподаткування» належить до загальнодержавних податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону № 1251-12 обов'язок юридичної особи щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) припиняється зі сплатою податку, збору (обов'язкового платежу) або його скасуванням чи списанням податкової заборгованості відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, зі вчасною оплатою позивачем угрудні 2003 року вартості торгових патентів за І квартал 2004 року у розмірі, встановленому чинним на той час законодавством, його обов’язок по сплаті даного платежу було припинено, і подальше донарахування податковим органом сум до сплати за вказаним платежем було безпідставним.

Однак колегія суддів не погоджується з посиланнями на неможливість збільшення вартості патенту, яку позивач повинен був сплатити та сплатив у І кварталі 2004 року.

Судами першої та апеляційної інстанцій не досліджувалася обставина моменту сплати позивачем вартості патентів, без дослідження чого є неможливим надання правової оцінки доводам позивача.

Посилання судів першої та апеляційної інстанцій на неможливість застосування норм ст.57 Закону України "Про державний бюджет на 2004 рік" для визначення вартості патентів, які позивач мав сплатити у І та ІІ кварталах 2004 року колегія суддів вважає необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 5 Закону ЗУкраїни «Про патентування деяких видів підприємницької діяльності" патентуванню підлягають операції з надання послуг у сфері грального бізнесу, які здійснюються суб'єктами підприємницької діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами.

Вартість торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу частиною 3 статті 5 Закону № 98/96-ВР встановлюється у фіксованому розмірі (за рік).

Оплата вартості торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу провадиться щоквартально до 15 числа місяця, що передує звітному кварталу.

Статтею 57 Закону №1160-14 збільшено на 2004 рік вартість торгового патенту на надання послуг у сфері грального бізнесу. Встановлені частиною 3 статті 5 Закону № 98/96-ВР розміри вартості торгового патенту на здійснення операцій з надання послуг у сфері грального бізнесу змінено. Закон №1160-14 введено в дію з 1 січня 2004 року.

Наведені норми цих законів не визнані неконституційними.

Відповідно до статті 75 Конституції Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади в Україні.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій помилково обґрунтували свої висновки неможливістю застосування ставок, встановлених бюджетним законом на бюджетний рік, та Законом № 98/96-ВР, посилаючись на неузгодженість таких змін із загальними принципами оподаткування, встановленими Законом України “Про систему оподаткування”(далі– Закон №1251-12)та Бюджетним кодексом України.

Згадані суди порушили правилазастосування норм матеріального права. Перевагу надано Закону № 1251-12 та Бюджетному кодексу, які у спірних правовідносинах є загальними. Перевагу ж мають спеціальні закони. Такими за наведених обставин є Закон № 98/96-ВР та Закон № 1160-14.

Відповідно до абзацу 3 частини 5 статті 5 Закону № 98/96-ВР попередня оплата вартості торгового патенту за весь термін дії торгового патенту звільняє від обов'язків додаткового внесення вартості торгового патенту в разі, якщо прийнятими після цього актами законодавства збільшується його вартість.

Частиною 1 ст. 220 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини 2 статті 227 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи і не можуть бути усунені судом касаційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 228, КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Красний Луч задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Луганської області від 6 травня 2005 року та постанову Луганського апеляційного господарського суду від 13 червня 2005 року скасувати, справу направити на новий розгляд.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню не підлягає, крім, як з підстав, у порядку та у строки, передбачені ст.ст.237-239 КАС України.

Головуючий /підпис/ В.В. Харченко

Судді /підпис/ Н.В. Васильченко

/підпис/ Л.Я. Гончар

/підпис/ О.О. Кравченко

/підпис/ С.В. Матолич

З оригіналом вірно суддя Н.В.Васильченко

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...