Справа № 22а/22
Суддя: Рафальська І.М.
Дата ухвалення: 2007-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а/22 Головуючий у 1 інстанції Чернявський М.В.
Категорія 69 Доповідач: Рафальська І.М.
УХВАЛА

Іменем України

17 січня
2007 року
апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Рафальської І.М.,

суддів Зарицької Г.В., Балашкевича С.В.,

при секретарі Сухоребрій Т.А.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.Житомирі справу за позовом

ОСОБА_1 до
військової частини А-2038 про визнання права

на отримання надбавки у повному
обсязі за безперервну військову службу за

апеляційною
скаргою позивача на рішення Житомирського райсуду Житомирської

області від 15 вересня 2006 року,

встановив:

У квітні 2006
року ОСОБА_1 звернулася до суду з
вищезазначеним

позовом, у якому вказувала, що проходить службу у в/ч
А-2038 у смт.Озерне

Житомирського району Житомирської області..

Зазначала, що військова частина заборгувала їй виплату
надбавки за безперервну

військову службу за період з травня 2003р. по лютий
2005р. Відповідно до Указу

Президента України № 389 від 5.05.2003 року, йому з травня 2003р. має нараховуватись

10%
надбавки, проте,
ця надбавка виплачувалась не в повному обсязі.

Оскільки відповідач відмовляє у виплаті надбавки у
повному обсязі, просила

визнати право на отримання надбавки у повному обсязі та
визнати суму заборгованості у

розмірі 480 грн. 81 коп. та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з
порушенням

строків їх виплати в сумі 126 грн. 39
коп.

Постановою Житомирського райсуду Житомирської області від
15 вересня
2006

року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивачка просить рішення
міськрайсуду скасувати і ухвалити

нове рішення про задоволення її вимог; посилається на те,
що райсудом порушені норми

матеріального та процесуального права; зазначає, що
висновки суду не відповідають

обставинам справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах
доводів апеляційної

скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як видно з матеріалів справи, позивачка проходить
військову службу у військовій

частині А - 2038, має право на надбавку за безперервну військову
службу. Відповідно до

довідки в/ч-2038 /а.с.8/, ОСОБА_1
виплачувалась надбавка в розмірі:
травень-

жовтень 2003р. - 3%, листопад-грудень 2003р. -
10%, січень -серпень 2004р. -
3%,

вересень-грудень 2004р. - 10%, січень-лютий 2005р. - 3%. березень-грудень 2005р. -

10%.

Виплата надбавки, про стягнення якої просить позивачка,
передбачена Указом

Президента України від 5.05.2003р. №
389 "Про надбавки
військовослужбовцям Збройних

Сил України, Міністерства внутрішніх справ України,
Адміністрації Державної

прикордонної служби та Управління державної охорони
України за безперервну

службу".

Відповідно до довідки в/ч А2038 /а.с.8/, позивачка має
вислугу 9 років
1 місяць
13

днів, і вона, як і інші військовослужбовці зі стажем до 10
років, у спірний період часу

мав право на надбавку у розмірі до 10%
щомісячного грошового забезпечення.
При цьому

виплата надбавок військовослужбовцям відповідно до Указу
мала здійснюватись за

рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті на
утримання Збройних Сил

України, а право визначати конкретні розміри надбавок
військовослужбовцям було

надане Міністру оборони України.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної

надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах
України, затвердженої

наказом Міністра оборони України від 26
травня 2003
року № 149, виплата цієї надбавки

здійснюється в межах фонду грошового забезпечення,
затвердженого в кошторисах

військових частин, військових навчальних закладів,
організацій, установ. При цьому

конкретні розміри надбавок визначались Міністром оборони
на той чи інший період часу і

доводились до відому підлеглих йому командирів військових частин
телеграмами

/а.с.
30-33/, з врахуванням яких відповідно до п. 5.1
Інструкції видавались накази, як

підстава виплати надбавки. Наведене стверджується листом
Міністерства оборони

України від 17.06.05р. № 248/9/30.

Надбавку за спірний період часу у визначених Міністром
оборони розмірах

позивачка отримала /а.с.8/.

Вимога позивача про визнання права на отримання надбавки
за весь період часу

у максимальному розмірі, за
наведених вище обставин є безпідставною, тому суд

обгрунтовано відмовив їй у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,
200,205,206 КАС
України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Житомирського райсуду Житомирської області від 15
вересня 2006
року

залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
з цього часу може бути

оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду
України протягом одного

місяця.