Справа № К-2294/05/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-01-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Штульмана І.В., Лиски
Т.О., Сороки М.О.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною скаргою Олександрійської
об'єднаної державної податкової інспекції Кіровоградської області на рішення
Олександрійського міського суду Кіровоградської області від 12 листопада 2003
року та ухвалу апеляційного суду апеляційного суду Кіровоградської області від
25 лютого 2004 року у справі за скаргою
ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність Олександрійської об'єднаної державної
податкової інспекції, -

встановила:

В жовтні 2003 року ОСОБА_1.
звернулася до суду із зазначеною скаргою, в якій вказувала, що визначений їй
податковими органами ідентифікаційний код платника податків вона не сприймає
через релігійні переконання, але її прохання про застосування до неї
альтернативної форми обліку платника податків Олександрійської об'єднаної
державної податкової інспекції залишила
без задоволення. У зв'язку з цим скаржниця просила суд визнати незаконною
відмову податкового органу щодо внесення відмітки до її паспорту про право
здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру та зобов'язати
суб'єкта оскарження поставити таку відмітку.

Рішенням Олександрійського
міського суду від 12 листопада 2003 року задоволено скаргу ОСОБА_1. та визнано
неправомірною бездіяльність суб'єкта оскарження і зобов'язано його здійснити
відмітку у паспорті скаржниці про наявність права здійснювати будь-які платежі
без ідентифікаційного номера. Одночасно зобов'язано ДПА України виключити з
єдиного державного реєстру ідентифікаційний номер скаржниці.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від
25 лютого 2004 року рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання ДПА
України виключити з єдиного державного реєстру ідентифікаційний номер скаржниці
- скасовано і в цій частині справу направлено на новий розгляд.

В решті рішення залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановленими по справі
судовими рішеннями, начальник Олександрійської об'єднаної державної податкової
інспекції звернувся з касаційною
скаргою в якій, посилаючись на порушення Конституції України та норм
матеріального права, просила зазначені судові рішення скасувати.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 211 КАС
України, підставами касаційного оскарження судового рішення є порушення судом
норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст. 2201 КАС України,
суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті
1 Закону України «Про єдиний державний реєстр фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових платежів» для осіб, які через релігійні та інші
переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номеру та офіційно
повідомляють про це відповідні державні органи, зберігають раніше встановлені
форми обліку платників податку та інших обов'язкових платежів. У паспортах
зазначених осіб робиться відмітка про наявність в них права здійснювати будь-які
платежі без ідентифікаційного номеру.

За таких обставин, суди першої
та апеляційної інстанцій вірно виходили з того, що скаржниця вправі, як платник
податків, обліковуватись не за ідентифікаційним номером.

Посилання ДПІ у Дзержинському
районі міста Харкова в касаційній скарзі
на те, що законом не встановлено зобов'язаного суб'єкта щодо реалізації
положень даного Закону спростовується положенням ст. 5 вище названого Закону,
згідно якої реєстрація фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових
платежів проводиться державними податковими інспекціями по районах, районах у
містах і містах без районного поділу за місцем постійного проживання платників,
а для осіб які не мають постійного місця проживання в Україні - за місцем
отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування.

Доводи касаційної скарги про
те, що скаржниці вже визначений порядок обліку за ідентифікаційним номером і не
має підстав його міняти, не можуть бути враховані, оскільки чинним
законодавством не передбачено обмежень застосування положень вказаного вище
Закону щодо осіб, яким ідентифікаційний номер вже встановлено.

Враховуючи наведене, колегія
суддів вважає за необхідне відмовити Державній податковій інспекції у
Дзержинському районі міста Харкова у задоволенні її касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 220, 2201,
223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова - залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 01
липня 2004 року та частково скасоване нею рішення Дзержинського
районного суду міста Харкова від 07 квітня 2004 року та - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно

Суддя