Справа № 2-а-3/07р.
Суддя: Марченко С.М.
Дата ухвалення: 2007-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МІСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-а-3/07р. ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
25 січня 2007 року Теплодарський міський суд Одеської області
головуючого судді - Марченко
С.М. при секретарі - Грушко Г.С. адвоката - ОСОБА_1 представників відповідачів - Тяпкіної Л.В., Цапок Н.В., Бабелюк М.А. представника
третьої особи - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні у
місті Теплодар адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, Управління пенсійного фонду
України у Біляївському районі Одеської
області, третя особа - дочірнє підприємство відкритого акціонерного товариства "Південтеплоенергомонтаж" про визнання
протиправними дій, зобов'язання перерахувати пенсію,
стягнення моральної шкоди
та різниці між розрахунковим розміром пенсії,
Позивач - ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним
адміністративним позовом, мотивуючи тим, що він з
20.02.1997 року, інвалід загального захворювання згідно витягу з акту огляду у МСЕК серії
НОМЕР_1, учасник ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС у 1986 році, категорія 2, а з 23.02.2004 року -інвалід 1 групи згідно витягу з акту огляду НОМЕР_2, категорія 1. Ще з 19.03.1997
року відповідно до його заяви управління праці та соціального захисту населення Центрального району м. Одеси перерахувало
пенсію по інвалідності як інваліду 2 групи
захворювання, яке пов'язане з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС. Для даного перерахунку пенсії було надано, крім певного
переліку документів, довідку про заробітну
плату заНОМЕР_3 (без дати) видану Одеським монтажним управлінням відкритого
акціонерного товариства "Південтеплоенергомонтаж"
(далі - ДП ВАТ "Південтеплоенергомонтаж") за період з 05.09.1986 року по 25.09.1986 року та з 01.10.1987 року
по 31.10.1987 року на загальну суму заробітної плати 3745 руб. 30 коп. Після призначення пенсії пенсійна
справа та довідка про заробітну плату
перевірялась спеціалістами головного управління праці та соціального захисту
населення про що, на вказаній довідці про заробітну плату НОМЕР_3 зроблено
відповідний запис про відповідність табеля обліку робочого часу за вересень місяць 1986 року та даних про заробітну плату за цей
період. 04.09.2001 року ДП ВАТ "Південтеплоенергомонтаж"
своїм наказом НОМЕР_4 "Про приведення у відповідність заробітної плати особам, які приймали участь в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986-1987
роках" зобов'язав бухгалтера привести у відповідність заробітну плату осіб, які приймали участь в
ліквідації" наслідків аварії на ЧАЕС, враховуючи те,
що згідно наказу треста "Південтеплоенергомонтаж" НОМЕР_5 "предоставляется право руководителю предприятия призводить оплату
непосредственно занятых на работах по устранению последствий аварии на ЧАЭС по
повышенным до 100% тарифным
ставкам и должностным окладам" . І згідно даного наказу НОМЕР_4 від
04.09.2001 року на ім'я ОСОБА_3
НОМЕР_3 зі змінами внесеними в розміри заробітної плати за періоди роботи на
ЧАЕС з 05.09.1986 року по 25.09.1986 року та з 01.10.1987 року по 31.10.1987
року. Дану довідку, він передав до пенсійної справи. 18.10.2004 року позивач
звернувся до управління пенсійного фонду України у Біляївському районі (далі -
УПФУ у Біляївському районі) з заявою про перерахунок йому пенсії по новій
довідці про заробітну плату за НОМЕР_3, в якій заробітна плата складає 8279 руб. 41 коп. Тобто різниця в
довідках за 1997 рік (НОМЕР_3) та НОМЕР_6 складає 4534 руб. 11 коп., період роботи в
обох довідках один і той же. Перерахунок було проведено, але пізніше Головне
управління пенсійного фонду України в Одеській області (далі -ГУПФУ) було
відмовлено в такому перерахунку по підвищенню розміру пенсії, так як відповідно
вимог Постанови ЦК КПРС,
президії Верховної ради СРСР, ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року
№524-156 (постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року №168-5) було надано
право керівникам підприємств і організацій провадити оплату праці працівників,
безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС по підвищених до
100% тарифних ставках (відрядних розцінках і посадових окладах), таким правом
адміністрація скористалася, встановивши йому підвищену денну тарифну ставку
9,12 грн. У подальшому підстав для збільшення денної тарифної ставки ще на 100%
у адміністрації підприємства не було. Довідка НОМЕР_3 перевірялась
представниками ПФУ Суворовського району м. Одеси про що свідчить акт перевірки
від 23.11.2004 року, яку не було визнано недійсною. Тобто перевіркою, яка
відбулася на підприємстві - ДП ВАТ "Південтеплоенергомонтаж"
23.11.2004 року, довідка НОМЕР_3 була визнана такою, що відповідає дійсності,
згідно з оригіналом табелю робочого часу та відомостям нарахування заробітної
плати. Таким чином ГУПФУ в Одеській області та УПФУ у Біляївському районі
Одеської області на свій розсуд, без належної перевірки необхідних документів
по встановленню істинного розміру його пенсії, безпідставно не зробили
перерахунок його пенсії в бік збільшення її розміру, що порушує діюче на
сьогоднішній день "Постановление
Совета Министров Украинской ССР «Об условиях оплаты труда и материального
обеспечения работников предприятий и организаций зоны Чернобыльской атомной
электростанции» (с изменениями, внесенными согласно распоряжения СМ УССР
№Ч99-рс (199-88-р)от 27.04.88) от
08.05.1986 года №168-5)".
3 цього питання він звертався до суду, але не зміг до кінця вирішити виниклу
проблему, яку він вважає на сьогоднішній день створеною з вини відповідачів,
яка порушує його законні права як ліквідатора аварії на ЧАЕС, зокрема з
фізичного та психологічного стану його здоров'я, хвороби позивача почали його
долати, йому ставало гірше, від хвилювань в судовому процесі та походах за
встановленням справедливості по всіляких інстанціях Пенсійного Фонду України і
нескінченних перевірках на самому підприємстві, він практично втратив здоров'я
та спокій, така безвихідна ситуація дратувала його настільки, що з липня 2006
року він перебував в лікарнях, безліч обстежень та ліків. 20.07.2006 року на адресу
позивача від УПФУ у Біляївському районі надійшов лист за вих. НОМЕР_7 згідно
якого вбачалося, що в результаті проведення розрахунку пенсії по довідці за
НОМЕР_3 його пенсія з 01.01.2006 року складала б 3505,94 грн., а різниця між
розрахунковим розміром пенсій за період з 17.03.1997 року по 30.06.2006 року і
підприємства він отримав копію акта перевірки від 27.07.2006 року згідно якого
було підтверджено ще один раз дійсність довідки НОМЕР_3. Також позивач
зауважував, що в червні 2006 року він ще раз звертався до ГУПФУ в Одеській
області з заявою про перерахунок пенсії, однак ніяких результатів не настало. ОСОБА_3 визначив, що в
результаті неналежної роботи ГУПФУ в
області та УПФУ у Біляївському районі, а саме по вирішенню його питання, хоча
він неодноразово звертався, отримав глибоку моральну травму, яка стала причиною
погіршення стану його здоров'я як психічного, так і фізіологічного, а саме в
наслідок численних звернень з жовтня 2001 року, які не призводили до бажаного
результату по підвищенню на законних підставах йому пенсії. 18.01.2004 року він
переніс клінічну смерть, що підтверджується випискою-епікриз з історії хвороби
НОМЕР_8, також в результаті тривалих нервувань: в період з 10.02.2006 року по
27.02.2006 року перебував на стаціонарному лікуванні з приводу різкого
погострення хронічного панкреатиту та інших хвороб, які виникли в результаті
роботи на ЧАЕС; в період з 12.09.2006 року по 03.10.2006 року він перебував на
стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Одеського обласного
медичного центру. З таких обставин, враховуючи те, що він в період з 05.09.1986
року по 25.09.1986 року та з 01.10.1987 року .по 31.10.1987 року був залучений
до робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, зокрема на блоках №3,4, тип
робіт, які він виконував та які відносяться до категорії термінових та
складних, має право відповідно до вимог п.1 Постанови №168-5 від 08.05.1986
року на підвищений розмір пенсії і вважає, що відповідачі не мали права
відмовляти йому в проханні підвищити розмір його пенсії, з урахуванням таких
положень, не перевіривши належним чином підстави для такого перерахунку. А
також враховуючи той факт, що після проведення останньої перевірки викладеної
вище, яка відбулася 27.07.2006 року, згідно якої довідка НОМЕР_3 була вдруге
визнана дійсною, а відповідачі до сьогоднішнього часу не провели належним чином
підвищення його пенсії, тому дії відповідачів, є протиправними, які порушили
норми діючого законодавства України. Позивач вважає розумним і справедливим, з
урахуванням правового статусу відповідачів, оцінити завдану позивачу, все ж
таки відповідачем - ГУПФУ в Одеській області, моральну шкоду у розмірі 150000,0
грн. Таким чином, в судовому засіданні позивач та його адвокат, після доповнень
та уточнень, просять суд визнати дії ГУПФУ в Одеській області, УПФУ у
Біляївському районі Одеської області по зменшенню йому розміру пенсії -
протиправними; зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України в
Одеській області та управління пенсійного фонду України у Біляївському районі
Одеської області перерахувати йому пенсію у відповідності з нормами діючого
законодавства України, стягнувши з ГУПФУ в Одеській області на його користь
різницю між розрахунковим розміром його пенсії за період з 17.03.1997 року по
пенсійного фонду, України в Одеській області на його користь моральну шкоду в
розмірі 150000,0 грн.
Представники відповідачів - ГУПФУ в Одеські області та УПФУ у Біляївському
районі Одеської області в судовому засіданні позовні вимоги позивача не
визнали, мотивуючи тим, що ОСОБА_3
перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності і після призначення
пенсії позивачу пенсійна справа та довідка про заробітну плату перевірялась
спеціалістами головного управління праці та соціального захисту населення, про
що, на вказаній довідці про заробітну плату НОМЕР_3 зроблено відповідний запис
про відповідність табеля обліку робочого часу за вересень місяць 1986 року та
даних про заробітну плату за цей період. 01.06.2004 року спеціалістом
управління ПФУ в Суворовському районі м. Одеси в присутності бухгалтера
Одеської монтажної дільниці проведена зустрічна перевірка достовірності видачі
довідки про заробітну плату ОСОБА_3
за період відрядження його для виконання робіт по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС з 05.09.1986 року по 25.09.1986 року і з 01.10.1987 року по
31.10.1987 року, що також підтвердило достовірність та відповідність довідки
НОМЕР_3. 18.10.2004 року позивач звернувся до УПФУ у Біляївському районі з
заявою про перерахунок йому пенсії по новій довідці про заробітну плату за
НОМЕР_3, в якій заробітна плата складає 8279 руб. 41 коп.
В обох довідках зазначається, що ОСОБА_3 працював на 3
блоці ЧАЕС. Що відповідно
зони небезпеки. Так, Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05.1986 року
№964 було доручено установити зони небезпеки, де оплата праці працівників
підприємств, установ, організацій, розташованих в межах 30-кілометрової зони
ЧАЕС. Розділеної на III, II, І зону небезпеки, проводиться відповідно у 5,4,3 кратному
розмірі тарифних ставок посадових окладів. Позивач вказує на те, що 04.09.2001
року ДП ОМУ "Південтеплоенергомонтаж" своїм наказом НОМЕР_4 "Про
приведення у відповідність заробітної плати особам, які приймали участь у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986-1987 роках" та згідно наказу
тресту "Південтеплоенергомонтаж" б/н від 18.05.1986 року привели у
відповідність заробітну плату особам, які приймали участь у ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, однак підприємство не надало вищевказаний наказ
тресту, що ставить під сумнів перераховану заробітну плату. Позивач не допускає
думки, що всі проблеми, які не вирішені, викликані з вини ДП ОМУ ВАТ
"Південтеплоенергомонтаж". Після звернення позивача ГУПФУ в Одеській
області виконувало свої обов'язки: перевірило пенсійну справу і суд повинен
звернути увагу на те, що ДП ОМУ ВАТ "Південтеплоенергомонтаж" вводить
в оману своїми протиправними діями самого ОСОБА_3
і вважають, що ОСОБА_3 повинен
був подати позов до підприємства. Так як згідно ч.2 ст.101 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів. А також за
видачу недостовірних документів, і відшкодовують їх. Позивач звернувся до ГУПФУ
в Одеській області в кінці 2004 року, та ніяких доказів про звернення не надав,
було надано тільки копії виписок з історії хвороби, де вказано, що він
знаходився на стаціонарному лікуванні з 26.01.2004 року по 20.02.2004 року; з
10.02.2006 року по 27.02.2006 року; з 12.09.2006 року по 03.10.2006 року. Як
інвалідом 1 групи, згідно з витягу з акту огляду НОМЕР_2 та відповідно до
Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів України"
людина яка має 1 групу інвалідності є хвора людина та періодично направляється
до лікарні на стаціонарне лікування. Позивач також у позові посилається на те,
що йому було заподіяно моральну шкоду незаконними діями ГУПФУ в Одеській
області та УПФУ у Біляївському районі, але він не обґрунтовував наявність
причинного зв'язку між шкодою і протиправними діями заподіювана - ГУПФУ в
Одеській області та вини останнього в її заподіянні. З таких причин
представники ГУПФУ в Одеській області та УПФУ у Біляївському районі в судовому
засіданні просять суд відмовити позивачу в задоволенні адміністративного
третьої особи - ДП ВАТ "Південтеплоенергомонтаж" в судовому засіданні
підтримав вимоги позивача, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 дійсно працював на 3 блоці Чорнобильської АЕС, який був
найбільш забрудненою територією із всіх інших, і у всіх нарядах йшла мова про
аварійно-відновлювальні роботи і це мало на увазі їх терміновість та важливість.
До того ж, представник третьої особи зауважив на те, що ДП ВАТ
"Південтеплоенергомонтаж" не може бути відповідачем по справі, так як
не з його вини не виплачена належним чином заробітна плата ОСОБА_3, так як все
фінансування робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відбувалося з
державних коштів, які поступали до ДП ВАТ "Південтеплоенергомонтаж",
а документи які регламентували фінансування такого виду робіт значилися під
грифом "Секретно". Доступ до таких документів було отримано лише в
2001 році. До того ж, довідка НОМЕР_6
перевірялася спеціалістами УПФУ чотири рази.
Заслухавши пояснення позивача та його адвоката, представників відповідачів,
представника третьої особи, свідків, суд вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3
перебуває на обліку та отримує пенсію по інвалідності з 20.02.1997 року,
інвалід 1 групи, учасник ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, категорія 1. З 19.03.1997 року,
відповідно до заяви ОСОБА_3,
зареєстрованої в журналі обліку заяв на призначення та перерахунок пенсії
за НОМЕР_9 , управління праці та соціального захисту населення Центрального
району м. Одеси перерахувало пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування
фактичних втрат як інваліду 2 групи захворювання, яке пов'язане з ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЕС (а.с- 47). Для даного перерахунку пенсії було надано,
крім певного переліку документів, довідку про заробітну плату за НОМЕР_3 (без
дати) видану Одеським монтажним управлінням відкритого акціонерного товариства
"Південтеплоенергомонтаж" за період з 05.09.1986 року по 25.09.1986
року та з 01.10.1987 року по 31.10.1987 року на загальну суму заробітної плати
3745 руб. 30 коп. Після
призначення пенсії позивачу пенсійна справа та довідка про заробітну плату
перевірялась спеціалістами головного управління праці та .соціального захисту
населення про що на вказаній довідці про заробітну плату НОМЕР_3 зроблено
відповідний запис про відповідність табеля обліку робочого часу за вересень
місяць 1986 року та даних про заробітну плату за цей період. 04.09.2001 року ДП
ВАТ "Південтеплоенергомонтаж" своїм наказом НОМЕР_4 "Про
приведення у відповідність заробітної плати особам, які приймали участь в
ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986-1987 роках"
зобов'язав бухгалтера привести у відповідність заробітну плату осіб, які
приймали участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, враховуючи те, що згідно
наказу треста "Південтеплоенергомонтаж" № б/н від 18.05.1986 року "предоставляется право руководителю предприятия призводить
оплату труда работников,
непосредственно занятых на работах по устранению последствий аварии на ЧАЭС по
повышенным до 100% тарифным
ставкам и должностным окладам" (висловлення видавника) (а.с.-6). І згідно даного
від 04.09.2001 року на ім'я ОСОБА_3
НОМЕР_3 зі змінами внесеними в розміри заробітної плати за періоди роботи на
ЧАЕС з 05.09.1986 року по 25.09.1986 року та з 01.10,1987 року по 31.10.1987
року. Дану довідку, як видно з пояснень ОСОБА_3 та
листа ГУПФУ в Одеській області від 13.07.2005 року, позивач передав до
пенсійної справи 13.04.2004 року для проведення перерахунку (а.с. - 16).
18.10.2004 року позивач звертався до УПФУ у Біляївському районі з заявою про
перерахунок йому пенсії по новій довідці про заробітну плату за НОМЕР_3, в якій
заробітна плата складає 8279 руб.
вбачається з заперечень самого ГУПФУ в Одеській області від 21.12.2006 року
(а.с- 46), тобто різниця в довідка^ за 1997 рік (НОМЕР_3) та НОМЕР_6 складає
4534 руб. 11 коп., період роботи в
обох довідках один і той же. Перерахунок було проведено, як вбачається з
пояснень представника відповідача ГУПФУ в Одеській області. Але після
проведення перевірки справи ОСОБА_3
ГУПФУ в Одеській області йому було відмовлено в такому перерахунку по
підвищенню розміру пенсії, так як відповідно вимог Постанови ЦК КПРС, президії
Верховної ради СРСР, ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року №524-156
(постанова Ради Міністрів УРСР від 08.05.1986 року №168-5) було надано право
керівникам підприємств і організацій провадити оплату праці працівників,
безпосередньо зайнятих на роботах по ліквідації аварії на ЧАЕС по підвищених до
100% тарифних ставках (відрядних розцінках і посадових окладах), роз'яснивши
при цьому, що таким правом адміністрація скористалася, встановивши йому
підвищену денну тарифну ставку 9,12 грн. У подальшому підстав для збільшення
денної тарифної ставки ще на 100% у адміністрації підприємства не було. А до
відома ГУПФУ в Одеській області повідомило, що по підвищених на 100% тарифних
ставках протягом 1986-1987 років оплачувалась робота робітників та службовців
по обслуговуванню літаків, вертольотів, пожежної техніки, дезактивації техніки,
забруднених ділянок місцевості. Однак посилаючись на пояснення представника
третьої особи ДП ВАТ "Південтеплоенергомонтаж": довідку НОМЕР_3 не
було визнано недійсною, про що свідчать акти, складені в результаті перевірок,
виконувалися ОСОБА_3 під час перебування у відрядженні на
3 блоці Чорнобильської АЕС є терміновими та
важливими, які здійснювалися вахтовим методом,
змінами. Перевірками, які відбулися на підприємстві - ДП ВАТ "Південтеплоенергомонтаж" 23.11.2004 року
(а.с-15) та 27.07.2006 року (а.с-9), про що було
складено акти в присутності провідних спеціалістів управління пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси та
бухгалтера підприємства, довідка НОМЕР_3 була визнана такою, що
відповідає дійсності, згідно з оригіналом табелю робочого часу та
відомостям нарахування заробітної плати. Роблячи висновки, ГУПФУ в Одеській області на свій розсуд, без належної перевірки
необхідних документів по встановленню істинного
розміру пенсії ОСОБА_3, який в свою чергу неодноразово звертався з заявами про проведення таких дій,
безпідставно не здійснило перерахунок його пенсії в
бік збільшення її розміру, що порушує вимоги діючої на сьогоднішній день Постанови Ради
Міністрів Української РСР «Про умови оплати
праці та матеріального забезпечення працівників підприємств та організацій зони
Чорнобильської атомної
електростанції"" (із змінами, внесеними згідно розпорядження Ради Міністрів УРСР №199-рс (199-88-р) від
27.04.88р) від 08.05.1986 року №168-5) -(далі Постанови №168-5 від 08.05.1986
року). Також встановлено й той факт, що в результаті неналежної перевірки ГУПФУ в Одеській області з виниклих
підстав по підвищенню розміру пенсії ОСОБА_3, він отримав глибоку моральну травму, яка стала причиною погіршення стану його здоров'я як
психічного, так і фізіологічного, а саме внаслідок численних звернень
по підвищенню йому розміру пенсії, які не призводили до бажаних для нього результатів, 18.01.2004 року він переніс
клінічну смерть, що підтверджується
випискою-епікриз з історії хвороби НОМЕР_8 (а.с.8), також в результаті
тривалих нервувань, стан здоров'я позивача погіршився, і в період з 10.02.2006 року по 27.02.2006 року він перебував
на стаціонарному лікуванні з приводу різкого погострення хронічного панкреатиту
та інших хвороб, які виникли в результаті роботи на ЧАЕС, що підтверджує виписка-епікриз НОМЕР_10 (а.с.-7), та в
період з 12.09.2006 року по
03.10.2006 року перебував на стаціонарному лікуванні в Одеському обласному
медичному центрі (а.с-8)
З таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_3 в період з 05.09.1986 року по 25.09.1986 року та з 01.10.1987 року по 31.10.1987 року був залучений до
робіт по ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС, зокрема на блоках №3,4, тип робіт, які він виконував та які відносяться до категорії термінових та складних,
пенсії, з урахуванням таких положень Постанови №168-5 від 08.05.1986 року, не
перевіривши належним чином підстави для такого перерахунку,
тому дії відповідачів суд вважає протиправними. Що ж стосується заподіяння моральної шкоди ОСОБА_3, то судом встановлено що саме діями ГУПФУ в Одеській області, позивачу завдано
моральних страждань, які полягли в погіршенні його фізичного здоров'я,
психічного стану, в порушенні стосунків з оточуючими
людьми, що зокрема, підтверджується показаннями свідка, однак суд не може погодитися з розміром заподіяної моральної
шкоди, бо даний розмір не відповідає характеру, ступеню та тривалості моральних
страждань позивача. Враховуючи характер і обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнав ОСОБА_3, їх тривалість, наслідки, суд вважає, що з відповідача -
ГУПФУ в Одеській області, враховуючи його правовий статус та наявність причинного зв'язку, на користь позивача
моральної шкоди, а також стягнути з ГУПФУ в Одеській області на користь ОСОБА_3 різницю між розрахунковим розміром
його пенсії за період з 17.03.1997 року по
в зв'язку з його необґрунтованістю.
Керуючись ст.ст. 17, 160, 163, 167 КАС України, п.1
Постанови Ради Міністрів Української РСР «Про умови оплати
праці та матеріального забезпечення працівників
підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної
електростанції (із змінами, внесеними згідно розпорядження Ради Міністрів УРСР
№199-рс (199-88-р) від 27.04.88р) від 08.05.1986 року №168-5, ст.70
Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", п.3,4
Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 року №4, суд
Адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, Управління пенсійного фонду
України у Біляївському районі Одеської області, третя особа - дочірнє
підприємство відкритого акціонерного товариства
"Південтеплоенергомонтаж" про визнання протиправними дій, зобов'язання перерахувати пенсію, стягнення моральної
шкоди та різниці між розрахунковим розміром пенсії - задовольнити частково.
Визнати дії Головного управління пенсійного фонду
України в Одеській області та Управління пенсійного фонду України
у Біляївському районі Одеської області по зменшенню ОСОБА_3 розміру пенсії - протиправними.
Зобов'язати Головне управління пенсійного фонду
України в Одеській області та Управління пенсійного фонду України
у Біляївському районі Одеської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_3 у відповідності з нормами діючого законодавства
Стягнути з Головного управління пенсійного фонду
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 - відмовити.
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.