Справа № 4-424/05/06
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2007-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2007 року м. Київ

Колегія
суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

суддів: Бутенка В.І.,

Сороки
М.О. (доповідача),

Штульмана
І.В.,

Лиски Т.О.,

Панченка О.І.

при секретарі Якименко О.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційною скаргою управління Пенсійного
фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя на рішення Залізничного
районного суду м. Сімферополя від 17 листопада 2003 року і ухвалу апеляційного суду АРК від 24 лютого
2004 року

за позовом ОСОБА_1 (далі
- ОСОБА_1) до управління
Пенсійного фонду України
в Залізничному районі
м.Сімферополя (далі - УПФ) про стягнення заборгованості по виплаті пенсії,

встановила:

У січні 2003 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПФ про стягнення заборгованості по виплаті пенсії.

Свої вимоги мотивував тим, що йому як особі
ІНФОРМАЦІЯ_1 29.02.1980 р. була
призначена пенсія за вислугу років. З 01.06.2001 року розмір пенсії становив
640 грн. 42 коп., але 01.11.2001 р. відповідач зменшив її розмір до 402 грн. 46
коп. Не погоджуючись із цим, ОСОБА_1 просив суд зобов'язати відповідача в
подальшому виплачувати йому пенсію в розмірі 640 грн. 42 коп. та стягнути
заборгованість по виплаті пенсії в розмірі 5711 грн.04 коп.

Рішенням Залізничного районного суду
м. Сімферополя від 17 листопада 2003 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду АРК від 24 лютого 2004 року, позов задоволено. Стягнуто з УПФ на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті пенсії в
розмірі 5711,04 грн. Зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та
здійснювати виплату пенсії позивачу у відповідності з діючим законодавством.

У касаційній скарзі УПФ, посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить судові рішення
скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Задовольняючи позов, суди виходили з того, що 01.11.2001 р.
ОСОБА_1 безпідставно зменшено розмір встановленої пенсії,
внаслідок чого і виникла заборгованість.

Однак з такими висновками судів погодитись не можна,
оскільки вони ґрунтуються на неправильно застосованих нормах матеріального права.

Судом встановлено, що у
лютому 1980 року ОСОБА_1 була
призначена пенсія за вислугу років як члену ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст. 53
Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Після
внесення змін до ст.53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 17
листопада 1999 року з 01.06.2001 року йому був проведений
перерахунок пенсії і вона становила 640
грн. 42 коп.

При перерахунку пенсії позивачу також були враховані положення Постанови Кабінету
Міністрів України від 10.02.2000 року № 264 «Про порядок обчислення заробітку
для призначення пенсій особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної
авіації».

01.11.2001 року ОСОБА_1
був зроблений перерахунок пенсії і вона склала 402 грн.46 коп.

Виходячи з того, що дані перерахунки здійснювалися не в
зв'язку з прийняттям Урядом рішень про підвищення пенсій, то в УПФ не було
підстав для збільшення її на коефіцієнт зростання середньої заробітної плати
працівників народного господарства.

Враховуючи зазначене, відповідач обґрунтовано виправив
допущені ним помилки і розмір пенсії
позивача відновив у сумі 402 грн.46 коп.

За змістом частини 3 статті 53 Закону України
„Про пенсійне забезпечення”, у редакції
Закону України „Про внесення змін до деяких Законів України” від 17
листопада 1999 року, працівникам
льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної
авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам,
льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в
польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає
право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66,
69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах,
передбачених частинами першою - третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього
Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для
працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних
екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів,
бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які
виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб
льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів,
які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з
половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях
економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.

Зазначеним законом передбачено, що дія ст. 53
Закону України „Про пенсійне забезпечення” в новій редакції поширюється на
працівників з числа осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації і
бортоператорів, які виконували спеціальні роботи в польотах, які вийшли на пенсію до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до підпункту „в” пункту 7 Порядку призначення і виплати
пенсій за вислугу років працівникам льотно - випробного складу цивільної
авіації затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 1992 року
№418 (у редакції станом на лютий місяць 2001 року), під час підвищення пенсій
відповідно до рішень Уряду України середньомісячний заробіток, з якого
призначається (перераховується) пенсія відповідно до підпунктів „а” і „б” цього
пункту, збільшується на коефіцієнт зростання середньої плати працівників
народного господарства за місяць, що передує місяцю, з якого перераховується
пенсія, порівняно з середньою заробітною платою працівників народного
господарства, яка враховувалась під час призначення (перерахунку) пенсії.

Це означає, що положення зазначеного
підпункту застосовуються лише у разі, коли рішення про підвищення пенсії
приймає Уряд України.

28 березня 2002 року Кабінет Міністрів України
прийняв постанову №374 „Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно
до ст. 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, а також пенсій призначених
відповідно до інших законів України, які раніше не підвищувались”. Дія цієї
постанови поширюється на пенсії, призначені працівникам льотно - випробного
складу суден цивільної авіації відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону України „Про
пенсійне забезпечення”, і передбачає збільшення пенсій з 1 квітня 2002 року
непрацюючим пенсіонерам на 12 відсотків.

Інших рішень Уряду України, після внесення 17
листопада 1999 року змін до ст.53 Закону України „Про пенсійне забезпечення”,
про підвищення розміру пенсії працівникам льотного складу цивільної авіації не
приймалось.

Враховуючи наведене, виправлення у
листопаді 2001 року помилки і приведення розміру пенсії позивача у
відповідність із вимогами чинного законодавства не може вважатися зменшенням
пенсії, яке б порушило права ОСОБА_1

Зважаючи на те, що обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконного
судового рішення, то, за правилами ст. 229 Кодексу адміністративного
судочинства України, оскаржувані рішення підлягають скасуванню з постановленням
нового, про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.210,
223,229,232 та ч.5 ст.254 КАС України колегія суддів,

п о с
т а н о в и л а :

Касаційну скаргу управління Пенсійного
фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду
м. Сімферополя від 17 листопада 2003 року
і ухвалу апеляційного суду АРК від 24 лютого 2004 року скасувати та
постановити нове.

Відмовити ОСОБА_1
в задоволенні позову до
управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі
м.Сімферополя про стягнення заборгованості по виплаті пенсії.

Постанова набирає законної
сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає крім випадків оскарження за винятковими
обставинами, що передбачені ст. 237 КАС України.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно

Суддя: