Справа № 2-а-32007р.
Суддя: Бойко М.Я.
Дата ухвалення: 2007-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-3 2007 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 16
" січня 2007
р. Калуський міськрайонний суд
Івано-Франківської області в складі: головуючого - судді Бойка М. Я.

секретаря
- Гладенької Л.Ф.
з участю : позивача
- ОСОБА_1

представника відповідача - Федуна М.М. третьої особи - ОСОБА_2 представника
третьої особи - ОСОБА_3 адвоката - ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу
за позовом ОСОБА_1 до Копанківської
сільської ради Калуського району, третя особа без самостійних вимог на стороні
відповідача ОСОБА_2, про визнання не чинними рішення ради та
актів обстеження земельних ділянок,

встановив:

що
рішенням Копанківської сільської ради від 11.11.2005
року позивачу відмовлено у приватизації земельної ділянки в розмірі 0,34 га., яка
знаходиться під забудовою та для обслуговування будинку АДРЕСА_1. Також
Копанківською сільською радою складено акти від 05 травня 2006 року та від 16
травня 2006 року про обстеження земельної ділянки, які містять інформацію про
те, що позивач самовільно захопила 0,05 га. земельної ділянки, яка знаходилася
у користуванні ОСОБА_2, порушивши при цьому межові знаки.

Про зазначені
рішення та акти дізналася в суді у вересні 2006 року, при подачі ОСОБА_
2 позову до неї про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою і,
будучи не згідною з ними, звернулася до суду із зазначеним позовом.

У
судовому засіданні позивач підтримала позов , підтвердила наведене та пояснила, що зазначеною земельною
ділянкою користується правомірно. Чужої земельної ділянки не захоплювала. Тому
просить скасувати рішення Копанківської
сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 11 листопада
2005 року « Про заву ОСОБА_1» та акти ради від 05 травня 2006 року та від 16
травня 2006 року про обстеження земельної ділянки. Окрім цього просить
зобов'язати сільську раду постановити рішення про приватизацію нею належної їй
земельної ділянки в розмірі 0,34 га. та зобов'язати відповідача видати їй на
руки державний акт про право власності на цю земельну ділянку.

Представник
відповідача позову не визнав та пояснив, що зазначене рішення та акти ради
прийняті у відповідності до чинного законодавства а наведені у них відомості
відповідають дійсності. У даних земельного кадастру дійсно записано, що позивач
має в користуванні по АДРЕСА_2 земельну ділянку в розмірі 0,34 га. і не має
відомостей про користування земельною ділянкою ОСОБА_2 Однак, ОСОБА_2 біля 30
років відкрито користується земельною ділянкою, яка колись належала ОСОБА_5, що
відповідає вимогам ст. 119 ЗК України.

Третя
особа на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_2 та її представник
ОСОБА_3 пояснили, що земельна ділянка у користування наділялася колишнім
колгоспом. Будь - яких
документів на право користування цією земельною
ділянкою не має. З цього часу відкрито користується нею. Однак, ОСОБА_1
самовільно захопила 0.05
га. земельної ділянки, з приводу чого звернулася до суду.

Суд,
вислухавши доводи сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи із наступних
підстав.

У
судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 на праві особистої власності
належить будинковолодіння, яке вона придбала по договору купівлі - продажу у
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с. 63) по АДРЕСА_2(а.с.
18 -19) Розміри
господарських будівель відповідають наявним будівельним документам (а.с. 8-9).

Із
оглянутих у судовому засіданні погосподарських книг вбачається, що ОСОБА_6 під
забудовами мав 0,15 га.
землі та для обслуговування будинку і ведення особистого підсобного
господарства 0,20 га. земельної
ділянки (а.с. 61), саме по
АДРЕСА_2. Зазначений розмір земельної ділянки відповідає параметрам, які
зазначені у викопіровці аерофотозйомки (а.с. 10) та відповідає даним
земельно-кадастрової документації.

Згідно
даних земельного кадастру в користуванні позивача знаходиться 0,34 га. земельної
ділянки по АДРЕСА_3, чим підтверджено
законність землекористування.

Земельна
ділянка, якою користується ОСОБА_2 як член колгоспного двору, який вона
успадкувала після смерті матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться
по АДРЕСА_4, але спірною не є. Спірною є земельна ділянка, яка згідно даних
аерофотозйомки та записів оглянутих судом погосподарських книг була в
користуванні ОСОБА_5 (а.с. 10).

ОСОБА_2 та
свідки ОСОБА_9 і ОСОБА_10 ствердили, що ця земельна ділянка була наділена в
користування ОСОБА_2 правлінням колгоспу „ ІНФОРМАЦІЯ_3" ще в 1977-1979 pp., у
зв'язку із її погодженням працювати дояркою, і з цього часу користується нею.

Однак у судовому
засіданні встановлено, що жодних документів, які б підтверджували правомірність
користування ОСОБА_2 цією
земельною ділянкою не існує.

Суд не
приймає як доказ посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_2 біля 30 років відкрито
користується земельною ділянкою, яка колись належала ОСОБА_5, що відповідає
вимогам ст. 119 ЗК
України.

Відповідно до
ст.119 ЗК
України, громадяни, які добросовісно і безперервно користуються земельною
ділянкою протягом 15 років,
але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну
ділянку, можуть звернутися до органу місцевого самоврядування з клопотанням про
передачу її у власність або надання в користування.

У
судовому засіданні представник відповідача та й сама ОСОБА_2 ствердили, що
вона з такою заявою до сільської ради не зверталася і жодних рішень з приводу
спірної земельної ділянки рада не приймала.

Оскільки й по
даний час немає жодного документа, який би підтвердив законність користування ОСОБА_2 спірною
земельною ділянкою, то суд приходить до висновку що відмова позивачу у
приватизації її земельної ділянки згідно рішення ради від 11.11.2005 року через
відсутність згоди землекористувача ОСОБА_2 є безпідставною.

Приймаючи дане рішення (а.с. 11),
сесія сільської ради зіслалась на ст. 149
п.2 ЗК України. Однак дана стаття не регулює порядку надання земельних
ділянок у власність, а передбачає порядок вилучення земельних ділянок.

Враховуючи
вищенаведені обставини суд приходить до висновку, що зазначене рішення є
незаконним, а тому його слід визнати не чинним.

Рішенням
сесії Копанківської сільської ради від 11 квітня 2006 року створено та
затверджено склад постійних комісій ради (а.с. 50-51 ), в тому числі
комісію з питань

3 земельних
відносин у відповідності із п.2 ч.1ст.26 Закону України" Про місцеве
самоврядування в Україні".

Однак, комісіями
в зовсім іншому складі, ніж було затверджено сесією ради, було розглянуто
скаргу та усну скаргу ОСОБА_2 та
складено акти від 05 травня 2006 року та від
16травня 2006 року про
обстеження земельної ділянки, якими виявлено порушення межових знаків та
самовільне захоплення позивачем земельної ділянки в розмірі 0,05 га.

Згідно
пояснення представника відповідача, такий висновок комісія зробила тому, що за
останнім записом в погосподарській книзі від 1992 року за позивачем біля хати числиться не 0,34 га. земельної
ділянки, а тільки 0,27 га.
Обстеження проведено комісією у іншому складі тому, що постійна комісія
відмовилася це робити.

Таким
чином, у судовому засіданні встановлено, що обидва обстеження і складання актів
проведено некомпетентною комісією, що є порушенням ст. 26 Закону
України" Про місцеве самоврядування в Україні", а посилання комісії
на наявність у позивача в користуванні тільки 0,27 га. земельної ділянки не відповідає даним земельного
кадастру, згідно яких у неї в користуванні по АДРЕСА_3 є 0,34 га. земельної
ділянки.

Вилучення
земельної ділянки у позивача не проводилося.

Відповідно
до ст. 107 ЗК
України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації,
чого не було враховано комісією.

Враховуючи
вищенаведені обставини й те що у ОСОБА_2
відсутні документи на право користування спірною земельною ділянкою, суд
приходить до висновку, що акти ради від 05
травня 2006 року та
від 16травня 2006 року про
обстеження земельної ділянки слід визнати не чинними.

Щодо позовних вимог позивача
зобов'язати раду постановити рішення про приватизацію земельної ділянки та
виготовити і видати на руки державний акт про право власності на земельну
ділянку, то прийняття такого рішення відноситься да виключної компетенції сільської
ради, а виготовлення відповідних документів відноситься до компетенції відділу
земельних ресурсів і проводиться за відповідну плату. Тому у задоволенні цих
вимог слід відмовити.

На
підставі ст. 26, 34, 47,
49 Закону України" Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 40, 107,116,118, 119 ЗК
України, ст. З, 18, 105 КАС
України й керуючись ст. 160-163 КАС України, суд,

постановив:

Позов задоволити
частково. Визнати не чинними рішення Копанківської сільської ради Калуського
району Івано-Франківської області від 11
листопада 2005 року « Про заву
ОСОБА_1» та акти ради від 05
травня 2006 року та
від 16травня 2006 року про
обстеження земельної ділянки. В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у двадцятиденний строк, постанова набирає законної сили після закінчення
цього строку.

Заяву про
апеляційне оскарження постанови суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом 10
днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову подається
через Калуський міськрайонний суд протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.