Справа № 22А1202/2006
Суддя: Заріцька А.О.
Дата ухвалення: 2007-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№22 А 1202/2006 Головуючий у 1 інстанції Бондаренко LA.
Категорія 14,38 Доповідач у 2 інстанції Заріцька А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 січня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого Назарчука Р.А.,

суддів Приходька К.П., Заріцької А.О.,

при секретарі ШешкоО.Б.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну справу за
апеляційною скаргою військової частини А - 2215 м. Бориспіль на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської
області від 9 серпня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини А - 2215 м. Бориспіль про стягнення
недоплаченої грошової надбавки за безперервну військову службу, -

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

: -В
квітні 2006 року
ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним
позовом.

Свої вимоги обґрунтував тим, що він
проходив дійсну військову службу у військовій
частині А 2215. У відповідності до Указу Президента
України № 389 від 5 травня 2003 року «Про надбавки
військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх
справ України, Адміністрації Державної прикордонної
служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу» п. 1 встановлена щомісячна надбавка за
безперервну військову службу у Збройних Силах
України у відсотках до грошового забезпечення.

2

Оскільки відповідач не провів йому
перерахунку розміру надбавки за безперервну військову службу, то
він звернувся з даним позовом і просив визнати дії
відповідача неправомірними та зобов'язати здійснити перерахунок недоплаченого грошового забезпечення у повному обсязі за
період з 1 травня 2003 року. Вказував, що на момент
введення надбавки його вислуга років складала понад 10 років.

Постановою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області від 9 серпня 2006
року позов задоволений.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу. Посилався на
невідповідність висновків суду обставинам справи та на неправильне застосування норм процесуального та матеріального права. В апеляційній скарзі просить скасувати постанову і
винести нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1
проходить військову службу у військовій частині А 2215, на момент введення в дію Указу Президента України від 5 травня 2003 року № 389. Відповідно до
витягу з особової справи про проходження військової служби
безперервна вислуга позивача складає понад 10 років
і йому нараховувалась та виплачувалась надбавка за безперервну службу у заниженому розмірі, а ніж вона визначена Указом
Президента України від 5 травня 2003 року № 389, тому
суд першої інстанції вважав це порушенням конституційних прав позивача по справі і з цих підстав задовольнив позовні вимоги.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції повинна бути скасована виходячи з наступних
обставин.

Відповідно до вимог ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним
і обґрунтованим.

Згідно п. І Указу Президента
України „Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Державного комітету у справах охорони державного кордону України та
Управління державної охорони України за
безперервну службу" N 389/2003 від 05 травня 2003 року надано Міністрові оборони
України, Міністрові внутрішніх справ України,
Голові Державної прикордонної служби України та Начальнику Управління
державної охорони України право встановлювати військовослужбовцям
відповідно Збройних Сил України, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ України,
Адміністрації Державної прикордонної служби
України та Управління державної охорони України щомісячні надбавки

3

за безперервну військову службу в Збройних Силах України, внутрішніх військах, у Державній прикордонній службі та Управлінні
державної охорони України у відсотках до грошового
забезпечення, які мають високі результати у службовій діяльності, залежно від
стажу служби в таких розмірах: понад 5 років - до 10; понад 10 років - до ЗО; понад 15 років - до 50; понад 20 років -
до 70; понад 25 років - до 90 відсотків.

Порядок і умови виплати зазначених надбавок
визначаються Міністром оборони України, Міністром внутрішніх справ України,
Головою Державної прикордонної служби України та
Начальником Управління державної охорони України.

Пунктом 2 цього ж Указу передбачено - виплату надбавок здійснювати з 1 травня 2003 року за рахунок коштів,
передбачених у Державному бюджеті України на утримання Збройних Сил
України, Міністерства внутрішніх справ України,
Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної
охорони України.

Наказом Міністра оборони України від 26 травня 2003 року №149 відповідно до п. 1 Указ Президента України від 5 травня 2003 року № 389, затверджена Інструкція про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу в Збройних Силах України.

Даною інструкцією не змінений граничний розмір
надбавок за вислугу років, а лише визначений порядок її призначення.

З матеріалів справи вбачається, що
виплата надбавок за безперервну службу проводилась ОСОБА_1.
відповідачем обгрунтовано, згідно наказу Міністра
оборони України від 26 травня 2003 року №149, оскільки саме Міністру оборони України згідно п.1 Указу Президента України від 5
травня 2003 року № 389 надано право встановлювати розміри вказаних надбавок за
рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на_ утримання
Збройних Сил України.

Матеріали справи не. містять доказів про
неправомірність відповідача, який діяв відповідно до вказівок, що
містяться у наведених вище нормативних документах та
обов'язкових для його виконання наказах і розпорядженнях вищестоящого
командування.

Оскільки суд першої інстанції невірно застосував
норму матеріального права і з цих підстав помилково ухвалив постанову, якою задовольнив
необгрунтовані позовні вимоги, тому зазначена
постанова суду першої інстанції повинна бути скасована та ухвалена
нова постанова, про відмову у задоволенні адміністративного
позову.

4

Керуючись ст.ст. 160,
167, 195, 198, 202,205, 207 Кодексу адміністративного
судочинства України п. 1, п. 2. Указу Президента України № 389 від 5 травня 2003року «Про надбавки військовослужбовцям Збройних
Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу»,
наказу Міністра оборони України від 26 травня 2003 року № 149 «Про затвердження інструкції про порядок і умови виплати щомісячної
надбавки за безперервну військову службу в
Збройних Силах України », колегія суддів ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу військової частини А 2215 задовольнити.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 9 серпня 2006
року скасувати.

Прийняти нову постанову: Відмовити ОСОБА_1 у позові до військової частини А -2215 про стягнення недоплаченої грошової надбавки за
безперервну військову службу

Постанова протягом одного місяця
відповідно до ч.З ст.186 КАС України з дня набрання
законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України.