Справа № 22а-240\2007
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2007-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 22а -2402007 р. Головуючий суддя у 1-ій
Категорія статобліку - 14 інстанції - Урупа І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

“31” травня 2007 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Сафронової С.В. (доповідача)

суддів: Поплавського
В.Ю.

Уханенко С.А.

при секретарі

судового засідання: Портненко
Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на Постанову Мелітопольського районного суду
Запорізької області від 02 квітня 2007 року

у адміністративній справі № 2а-371/07 за позовом
ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Мелітопольської
райдержадміністрації „про стягнення недоплаченої щорічної допомоги інваліду
війни”, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до
Управління праці соціального захисту населення Мелітопольської районної
державної адміністрації та просив зобов'язати відповідача по справі виплати на
його користь недоплачену одноразову грошову допомогу у розмірі 2542,00 грн. В
обґрунтування позову вказує на те, що має статус інваліда війни 2 групи і
користується всіма правами та пільгами, передбаченими діючим законодавством для
цієї категорії осіб, а тому відповідно до ст.13 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому щорічно до 05 травня
повинна виплачуватись одноразова грошова допомога в розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком, виплата якої за 2006 р. всупереч вимогам Конституції України,
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та
рішення Конституційного Суду України від 01.2.2004 р. проводилася не в повному
обсязі.

Постановою
Мелітопольського районного суду Запорізької області від 02
квітня 2007 року в задоволенні
вищезазначених позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, оскільки
вважає, що судом не правильно застосовані норми матеріального права.

Позивач та
представник Управління праці і соціального захисту
населення Мелітопольської райдержадміністрації в судове засідання не
з'явилися, про час і місце розгляду скарги
повідомлені належним чином. Позивачем в адресу апеляційної інстанції надіслана заява про розгляд справи у його
відсутності.

Перевіривши
матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність
застосування судом норм матеріального
права та правової оцінки обставин у справі, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 з 2001 року є інвалідом війни 2 групи
і користується пільгами, встановленими
Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від
22.10.1993 року N 3551-XII.

Відмовляючи
у задоволені позову суд першої інстанції правильно обґрунтовував свої висновки
тим, що органи соціального захисту діяли відповідно до діючого законодавства і позивачу по
справі за 2006 рік на підставі діючого законодавсва було
виплачено щорічну разову грошову допомогу у розмірі 330,00 грн., а тому
протиправності та незаконності дій відповідача, як суб'єкта владних повноважень
не встановлено.

Суд
першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що органи
праці та соціального захисту населення при здійсненні виплати щорічної разової грошової допомоги відповідно до ст.ст.12-16 Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
від 22 жовтня 1993 року N 3551-XII
(ст.17-1 цього Закону від 22.10.1993 року N 3551-XII)
виступають відповідно до ст.21 Бюджетного Кодексу України лише, як розпорядники
бюджетних коштів, а порядок виплати разової грошової допомоги ветеранам війни
визначається Кабінетом Міністрів України, який має щорічно у проекті Державного
бюджету України передбачати цільові кошти необхідні для виплати разової
грошової допомоги ветеранам війни (ч.2
Закону України від 25.12.1998 р. N 367-XIV)

Оскільки, Постановою Кабінету Міністрів України № 177 від 18.02.2004 р.
«Про забезпечення щорічної виплати разової грошової допомоги, передбаченої
Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»
визначено, що Міністерство фінансів
України і Державне казначейство України забезпечують щороку до 10 квітня
виділення коштів Міністерству праці та соціальної політики для виплати разової
грошової допомоги у розмірах, установлених законом про державний бюджет на
відповідний рік, а відповідно до вимог ч.2 ст.95 Конституції України, будь-які
видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих
видатків визначаються виключно Законом про Державний бюджет України, суд при
вирішенні спору правильно визначився застосуванням у спірних відносинах ст.30
Закону України «Про державний бюджет України на 2006 рік» N 3235-IV від 20.12.2005 р., якою встановлено, що у
2006 році виплата щорічної разової грошової допомоги відповідно до Закону
України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам
війни 2 групи здійснюється у розмірі 330,00 грн..

Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України № 8-рп/2002 р.
від 06.07.1999, № 5-рп/2002 від 20.03.2002 р. та № 7-рп/2004 від 17.03.2004 р.
- не можуть бути прийняти до уваги бо не стосуються даного конкретного випадку,
а посилання на рішення Конституційного Суду України № 20-рп від 01.12.2004 р.
щодо невідповідності Конституції України ст.44 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2004 рік» не є підставою для задоволення позову, оскільки
визнані неконституційними положення втрачають чинність з дня ухвалення рішення,
а саме з 01.12.2004 року та не стосуються розмірів виплати разової грошової
допомоги, які були встановлені у 2006 році.

Відповідно
до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову або
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального
права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції не було допущено порушень матеріального права, і доводи апеляційної
скарги не спростовують правильність висновків суду, а тому підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись п.1 ч.1 ст.199, ст.200, ст.205 КАС України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову
Мелітопольського районного суду Запорізької області від 02 квітня 2007
року - без змін

У повному обсязі ухвала суду буде виготовлена 05 червня 2007 року

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного
місяця з часу виготовлення повного тексту.

Головуючий
суддя:
С.В. Сафронова

Судді: В.Ю.
Поплавський

С.А. Уханенко

Копія відповідає оригіналу

Суддя С.В. Сафронова