Справа № 22-а-7192007р.
Суддя: Бобровський В.В.
Дата ухвалення: 2007-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
22-а-719 2007р. Головуючий 1 інстанції І
грошового забезпечення Доповідач:
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2007р. судова колегія
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в
складі:

головуючого
- Кукліної Н.О. |

суддів -
Бобровського В.В., Пономаренко Ю.А. ]

при секретарі - Чоларія К.З.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові
адміністративну справу за апеляційною скаргою військової частини А-4104 на
постанову Чугуївського міського суду Харківської області від 11 жовтня 2006р.
по справі за позовом ОСОБА_1до військової частини А-4104 про стягнення
заборгованих коштів по грошовому забезпеченню військовослужбовця, -

встановила:

У вересні 2006р.
ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до військової частини А-4104 про стягнення
не нарахованих та несплачених сум грошового забезпечення військовослужбовця за
безперервну військову службу за період з 1 травня 2003р. по 1 січня 2005р. в розмірі
1069 грн. 60 коп.

В обгрунтування
позову ОСОБА_1. посилався на те, що перебуває на військовій службі у військовій
частині А-4104 з 21 березня 2002р. та відповідно до Указу Президента України №
389/2003 від 5 травня 2003р. «Про надбавки військовослужбовцям, міністерства
внутрішніх справ, Адміністрації Державної прикордонної служби України та
Управління державної охорони України за безперервну службу» має право на
відповідну надбавку, проте відповідач безпідставно не нараховує та не сплачує
таку надбавку грошового забезпечення.

Постановою суду
першої інстанції від 11 жовтня 2006р. позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційній
скарзі з посиланням на безпідставність позову ОСОБА_1. та допущені порушення
вимог процесуального, матеріального права, командир військової частини
постанову районного суду просить скасувати, у позові відмовити.

В судовому
засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1. заперечує проти задоволення
апеляційної скарги.

Представник
відповідача на виклик суду не з'явився без повідомлення про причини.

Дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення проти
них, колегія вирішила, що скарга на постанову підлягає задоволенню з
наступного.

Згідно ст.1
Указу Президента України № 389/2003 від 5 травня 2003р. «Про надбавки
військовослужбовцям, міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації

2

прикордонної служби України та Управління державної охорони України за
безперервну службу» (із змістами за Указом № 1227/2003 від 29 жовтня 2003р.)
міністерству оборони України надано право встановлювати військовослужбовцям
збройних сил України надбавки до грошового забезпечення за високі результати у
службі залежно від стажу служби у відповідних розмірах, в тому числі понад 5
років до 10 відсотків, починаючи з 1 травня
2003р. за рахунок коштів Державного бюджету України на утримання Збройних Сил
України.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1.
та стягуючи з відповідача, як заборговані по виплаті надбавки за безперервну
службу, з 1 травня по жовтень 2003р. 291 грн. 78 кой., з лютого 2004р. по
вересень 2005р. - 777,82 грн., враховуючи 10% розмір надбавки суд першої
інстанції з посиланням на положення Указу Президента України та затвердженої наказом Міністерства оборони України Інструкції
про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну службу в
Збройних Силах України, дійшов висновку про те, що позивач має право на такий
розмір надбавки, але несплачепа йому відповідачем.

Проте з таким
висновком погодитись не можна через неправильне застосування судом норм
матеріального права.

Згідно п.2
Наказу Міністра Оборони України № 149 від 26 травня 2003р. про затвердження
вищевказаної Інструкції встановлено, що розміри щомісячної надбавки за
безперервну службу в ЗСУ щорічно встановлюються, виходячи з наявного фонду
грошового забезпечення за рішенням Міністерства оборони.

Із матеріалів
справи вбачається що відповідно розпоряджень Міністерства оборони України з 1
травня по 31 грудня 2003р., з 1 січня 2004р. по 1 січня 2005р. та протягом
2005р. розмір надбавки залежить від фонду грошового забезпечення встановлювався
у 3% та 10% грошового забезпечення згідно нарахувань і в межах встановлених п.1
Указу Президента України.

За таких
обставин вимоги ОСОБА_1. про доплату надбавок в розмірах 7% за період виплат та
нарахувань в межах 3%, що складає 1069,6 грн. колегія вважає безпідставними та
такими що не підлягають задоволенню, оскільки доплата нараховувалась та
сплачувалась позивачу військовою частиною в межах наданих повноважень, його
вислуги років та відповідного розміру відсоткової ставки.

З огляду на
викладене, керуючись ст.ст.195, 196, 198, 205 КАС України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛ А:

Апеляційну скаргу військової частини А-4104 задовольнити.

Постанову
Чугуївського міського суду Харківської області від 11 жовтня 2006 року
скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1. до військової частини А-4104 про стягнення заборгованих
коштів по грошовому забезпеченню військовослужбовця - відмовити.

Постанова
набирає законної сили після проголошення але протягом місяця може бути
оскаржена до Вищого Адміністративного Суду України.