Справа № 22а-41/2007
Суддя: Онищенко Едуард Анатолійович
Дата ухвалення: 2007-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22а-41 / 2007р. Головуючий у 1 інстанції: Колодіна Л.В.
Суддя-доповідач: Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 10 "січня 2007 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В. Ю.,

Суддів: Кримської О.М.,

Онищенка Е.А.

При секретарі: Винник І.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною скаргою
Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської районної
державної адміністрації

на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від
02 листопада 2006 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації про стягнення недоплаченої одноразової
щорічної допомоги учаснику бойових дій та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні-2006 року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до Управління праці та соціального
захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації про стягнення недоплаченої одноразової щорічної допомоги
учаснику бойових дій та моральної шкоди.

В позовній заяві зазначав, що він є
учасником бойових дій. Відповідно до ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального
захисту" йому, як учаснику бойових дій щорічно до 05 травня повинна
надаватися разова грошова допомога у розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.
Але всупереч вимогам ст. 2 Закону України "Про статус ветеранів війни і гарантії їх соціального захисту"
та п. З ст. 2 Конституції України, призначена грошова допомога за 1999-2006 роки виплачувалась не в повному обсязі. Загальна
сума недоплати становить 9004
грн. 60 коп.

Посилаючись на порушення його права
на виплату, просив суд стягнути з відповідачів щорічну разову допомогу за
період 1999-2006 p.p. як учаснику бойових дій та 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди

Постановою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької області від 02 листопада 2006 року
адміністративний позов задоволено частково.

2

Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення
Мелітопольської районної державної адміністрації на
користь позивача разову грошову допомогу у розмірі 1410 грн. за 2005 рік. В іншій
частині позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати
постанову суду та ухвалити нову про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи скарги, колегія
судців приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 2 частини 1 статті 198 КАС України передбачено, що за
наслідками розгляду апеляційної інстанції апеляційний суд має право змінити
постанову суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови суду

першої
інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із
помилковим

застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Так, суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, вірно керувався вимогами ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка передбачає, що учасники бойових
дій мають право на отримання до 5 травня щорічно одноразову допомогу
в розмірі п'яти мінімальних пенсій за віком.

Судом правильно встановлено, що ОСОБА_1 визнаний учасником бойових дій, що підтверджуються відповідними посвідченнями серії НОМЕР_1
(а.с. 5). Його право на отримання щорічної
грошової допомоги не оспорюється відповідачем, між тим, посилаючись на ЗУ "Про державний
бюджет України", він просив суд в позові відмовити.

Відповідно до ч. З ст. 2 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"
нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоуправління, які обмежують права і пільги ветеранів
війни, а також осіб прирівняних до них,
передбачені цим Законом, є недійсними. Законом України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" також не передбачено обмеження таких виплат наявністю певних
коштів чи фінансування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно застосував положення ч. З ст. 2 Закону при вирішенні позову і обґрунтовано визнав, що відсутність коштів на виплату грошової
допомоги не позбавляє учасника бойових дій права на таку допомогу.

Разом з тим, суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги
заперечення відповідача проти позову, в частині
пропуску позивачем, як учасником бойових дій, строку позовної давності на звернення до суду за захистом свого порушеного права,
без поважних причин. Суд вважав таке заперечення безпідставним оскільки спірні
правовідносини між сторонами виникли до набрання
чинності КАС України. Однак у випадку не набрання чинності КАС України позивач хоча б і звертався в порядку позовного
провадження, але при цьому суд мав би брати до уваги
двомісячний строк на звернення до суду за захистом свого права передбачений Главою 31-А ЦПК України в редакції 1963 року. Отже, КАС України не
обмежив, а навпаки розширив право громадян щодо строків на звернення до суду за
захистом свого права.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з даним позовом у липні 2006 року, не звертався до суду з проханням
поновити строк для подачі позову про захист своїх інтересів як учасника бойових дій, судова колегія приходить до
висновку про стягнення на користь позивача лише недоплаченої суми як учаснику
бойових дій за 2006 рік у сумі 1410 грн.

Доводи апелянта в тій частині, що
вони є не належним відповідачем по справі -безпідставні, оскільки ст. 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії
їх

3

соціального захисту
визначено, що грошові допомоги виплачуються органами праці та соціального
захисту.

Керуючись ст.ст. 198,201,205,207 КАС України,
колегія судців, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації
задовольнити частково.

Постанову Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 02 листопада 2006 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення
Мелітопольської районної державної адміністрації
про стягнення недоплаченої одноразової щорічної допомоги учаснику бойових
дій та моральної шкоди змінити:

"Стягнути з Управління праці та соціального
захисту населення Мелітопольської районної державної адміністрації на
користь ОСОБА_1 1410 грн. (одну тисячу чотириста десять грн.) в рахунок погашення заборгованості по
несплаченій щорічній грошовій допомозі, як учаснику бойових дій за 2006 рік ".

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення,
проте може бути оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду протягом одного місяця.

Головуючий:

Судді: