Справа № 22а-1423/2006
Суддя: Олійник В.І.
Дата ухвалення: 2007-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 22а -1423/2006 Головуючий
у І інстанції Коцюрба М.П.
Доповідач у II інстанції
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 січня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого :
Воробйової Н.С.,

суддів :
Олійника В.І., Оношко Г.М.,

при секретарі Велицькому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою Приватного
підприємства „ОСОБА_1" на постанову Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 25 жовтня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
Віта-Поштової сільської Ради Київської області, третя особа - Приватне підприємство
„ОСОБА_1", про визнання незаконним рішення Віта-Поштової сільської Ради
від 21 квітня 2005 року, визнання недійсним проекту відведення земельної
ділянки і договору оренди та зобов'язання розглянути заяву, -

встановила:

У липні 2006
року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з вказаним, посилаючись на те, що йому на праві власності
належить будинок АДРЕСА_1.

Рядом з будинком розташована земельна ділянка площею 0, 178 га, якою він
користується з 1974 року. З
приводу оформлення права користування зазначеною земельною ділянкою він
неодноразово звертався із заявами до сільської Ради села Віта-Поштова і
рішенням сільської Ради йому був наданий дозвіл на виготовлення проектної
документації на відвід спірної земельної ділянки.

Після виготовлення документації він представив документи
до Віта-Поштової сільської ради, але рішенням сільської Ради від 11 квітня 2003
року йому було виділено тільки 0,08 га у зв'язку з тим, що інша частина
земельної ділянки передана в користування на умовах оренди третій особі - ПП "ОСОБА_1"
строком на 2 роки, а потім рішенням сільської ради від 21 квітня 2005 року
термін оренди був установлений у 8 років.

При вирішенні питання про виділення частини спірної
земельної ділянки третій особі - ПП „ОСОБА_1" він не був повідомленим, у
зв'язку з чим Віта-Поштова сільська рада, приймаючи таке рішення, не врахувала,
що він теж претендує на виділення йому спірної земельної ділянки.

Із зазначених підстав позивач просив визнати незаконним
та скасувати рішення Віта-Поштової сільської ради від 21 квітня 2005 року про

передачу
в оренду ПП "ОСОБА_1" земельної ділянки по вул. Лісовій в с. Віта-Поштова для
розміщення торгівельного павільйону-кафе на земельній ділянці площею 0,03 га та
зобов'язати відповідача розглянути за його участю заяву про передачу спірної
земельної.

Крім того вважав, що підставою для скасування
оскаржуваного рішення є те, що Віта-Поштова сільська Рада, приймаючи
оскаржуване рішення про передачу в оренду ПП "ОСОБА_1" земельної
ділянки не врахувала, що проект відведення земельної ділянки ПП
"ОСОБА_1", розроблений ТОВ "Київський регіональний інститут
земельної реформи", не відповідає вимогам закону, у зв'язку з чим просив
визнати недійсним зазначений проект відведення земельної ділянки.

Постановою Києво -
Святошинського районного суду від 25
жовтня 2006 року
поданий адміністративний позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення Віта-Поштової
сільської Ради від 21 квітня 2005 року про
передачу в оренду ПП „ОСОБА_1" земельної ділянки площею 0,03 га по вул.
Лісовій в селі Віта-Поштова для розміщення торгівельного павільйону-кафе та
зобов'язано сільську Раду розглянути заяву ОСОБА_2 щодо передачі в користування
спірної земельної ділянки розміром 0,178 га по вул. Лісовій в с. В.Поштова.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм
матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування постанови
і прийняття нової постанови, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні
позову.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд
першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 від 1974 року утримував
спірну земельну ділянку і користувався нею понад 15 років, а тому після закінчення строку оренди у нього
виникло право просити сільську Раду про передачу спірної земельної ділянки у
його власність, а з наданням частини спірної ділянки ОСОБА_1, він вважав
порушеним його право на спірну земельну ділянку.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким
висновком і вважає його помилковим.

Судом встановлено і зазначено у постанові, що ОСОБА_2 на праві
власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 і рядом
з будинком розташована земельна ділянка площею 0, 178 га, якою він користується від 1974 року, за яку
ведеться спір і з не виділенням її позивачу порушуються його права.

Проте, згідно з матеріалами справи, біля будинку позивача
знаходиться ще 0,2195 га
земельної ділянки, яка відповідно до Державного акту на право приватної
власності на землю (а.с.9), вже ним приватизована і про неї не зазначається ні
в позовній заяві, ні в постанові суду.

У постанові судом
вказано, що з приводу оформлення права користування спірною земельною
ділянкою позивач неодноразово звертався до Віта-Поштової сільської ради, але не
зазначається дата звернення.

Дане твердження, на думку колегії суддів є безпідставним,
оскільки, як вбачається з довідки Віта-Поштової сільської ради, згідно з
перевіреними даними по журналу реєстрації звернень громадян за 2004-2006 роки, ОСОБА_1 не звертався до,
Віта-Поштової сільської Ради з питань оформлення земельної ділянки і такі
твердження позивача та висновки суду не підтверджуються будь-якими іншими
даними.

У постанові зазначено, що рішенням Віта-Поштової
сільської Ради від 6 лютого 2003 року надавався
дозвіл на виготовлення проектної документації для передачі у приватну власність
земельної ділянки розміром 0,178
га, але, як видно з рішення (а.с.25), земельна ділянка виділялася площею 0,13 га, з яких 0,10 га знаходиться в
санітарній зоні автомагістралі міжнародного значення.

Таким чином, суд помилково вважав, що цим рішенням
виділялась земельна ділянка у розмірі 0,178
га.

Як видно з довідки Київської регіональної філії
державного підприємства „Центр державного земельного кадастру при державному
комітеті України по земельних ресурсах" (а.с.80), в ній зазначається про
розроблення у лютому 2003
року за заявою ОСОБА_2
технічної документації по проекту відведення земельної ділянки у приватну
власність для ведення особистого селянського господарства і складання
державного акту на право власності на землю в межах Віта-Поштової сільської
Ради, але на яку площу земельної ділянки він виготовлявся, у довідці не
вказано.

Отже, встановлено, що спірні відносини виникли ще до 1 січня 2002 року, тобто до
набрання чинності ст. 119
ЗК України.

Заяву про оренду у 2001
році подала лише ОСОБА_1,
а тому суд не мав підстав для висновку про надходження ще якихось заяв на
оренду спірної земельної ділянки, про обговорення заяв всіх претендентів і
проведення конкурсу, тощо.

Таким чином, щодо зазначених у постанові суду порушень
вимог Закону України „Про оренду землі", то вони не відповідають
дійсності.

Крім того, даний спір на зазначену земельну ділянку вже
був предметом розгляду судом у 2004
році і колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Київської області 2 вересня 2004 року (а.с.49-52)
з підстав не доведення позивачем у судовому засіданні свого права на
користування земельною ділянкою і тому висновок суду першої інстанції щодо
порушення його прав з наданням земельної ділянці ОСОБА_1 та укладанням з
нею договору оренди не грунтувався на вимогах закону, було скасовано рішення
Києво-Святошинського районного суду від 24
березня 2004 року і
ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_1, Віта-Поштової
сільської ради, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,
визнанні договору оренди недійсним, скасуванні рішень і зобов'язанні видати
Державний акт про право на землю.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 28
листопада 2005 року
(а.с.53) з підстав неможливості застосування до спірних правовідносин ст. 119 ЗК України, а
також із того, що позивач не довів свого права користування спірною земельною
ділянкою і оренда ОСОБА_1 земельної ділянки не порушує його права, касаційну
скаргу ОСОБА_2 було
відхилено, а рішення апеляційного суду залишено без змін.

Відповідно до ч.І ст.72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській
справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до
висновку про необхідність скасування постанови районного суду і прийняття нової
постанови, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позову до Віта - Поштової
сільської Ради про визнання недійсними проекту відведення земельної ділянки,
договору оренди і зобов'язання розглянути заяву.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 195, 198, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства „ОСОБА_1"
задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської
області від 25 жовтня 2006 року скасувати і
прийняти нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позову до
Віта -Поштової
сільської Ради про визнання недійсними проекту відведення земельної ділянки,
договору оренди і зобов'язання розглянути заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця.

Головуючий :