Справа № 22-а-124\07
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2007-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
м.Харків, вул.Володарського, 46 (1 корпус)
Справа
№22-а- 12407
Головуючий 1 інстанції:Моїсеєнко В.М.
: про визнання Доповідач:
Ухвала

Іменем України

07 червня 2007 року

м. Харків

Судова колегія Харківського
апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді - Подобайло З.Г.

Суддів - Мельнікової Л.В.

- Сіренко О.І.

за участю
секретаря судового засідання - Спесивцевої О.В.

та осіб,
які беруть участь у справі:

представник позивача - Сафронов П.О.

представник 1-го відповідача - не
явився

представник 2-го відповідача - не
явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу Охтирської МДПІ Сумської області на постанову господарського суду
Сумської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року
по справі НОМЕР_2.

за позовом
Охтирської Міжрайонної державної податкової інспекції Сумської області

до Суб»єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1, м. Тростянець,

до Приватного підприємства
«Нарда», м. Київ

про визнання угоди недійсною.

встановила :

Позивач, Охтирська МДПІ Сумської області, звернувся до
суду з позовом, після уточнення позовних вимог, які прийняті судом, про
визнання господарського зобов'язання по угоді поставки дизельного палива згідно
накладної НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1р. в кількості 50000 літрів на загальну суму
150928,00 грн. в тому числі ПДВ 25154,66 грн. між приватним підприємством
«Нарда» та СПДФО ОСОБА_1недійсним як таке, що вчинене з метою , яке завідома
суперечить інтересам держави і суспільства, зобов'язати Приватне підприємство
«Нарда» повернути СПДФО ОСОБА_1 одержані кошти в сумі 150928,00 грн., в тому
числі ПДВ 25154,66 грн. за відвантаження дизельного палива згідно накладної
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1р. в кількості 50000 літрів,
стягнути з СПДФО ОСОБА_1 в доход держави кошти в сумі 150928
грн.00 коп.

Постановою
господарського суду Сумської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року по справі НОМЕР_2 за позовом Охтирської МДПІ
Сумської області до СПДФО ОСОБА_1, м. Тростянець , до ПП «Нарда», м. Київ про
визнання угоди недійсною, позовні
вимоги задоволено частково, а саме : визнано не чинним правочин у формі угоди,
укладеної між Приватним підприємством «Нарда» та СПДФО ОСОБА_1 на поставку
дизельного палива на загальну суму 150928,00 грн., в т.ч. ПДВ 25154,66 грн.
згідно накладної НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1р. в кількості 50000 літрів, як такі,
що укладені не уповноваженою особою; визнано господарські зобов'язання СПДФО
ОСОБА_1 та приватного підприємства «Нарда» за угодою на загальну суму 150928,00
грн., в т.ч. ПДВ 25154,66 грн. недійсними з моменту їх виникнення відповідно до
накладної НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1р.; в іншій частині позову - відмовлено.

Позивач (Охтирська МДПІ Сумської області) звернувся із
апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду
Сумської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року по справі №АС 16/51-07 в частині відмови
в стягненні з ПП „Нарда" на користь СПДФО ОСОБА_1 отриманих по угоді
грошових коштів в сумі 150928,00 грн. в тому числі ПДВ 25154,66 грн. та
стягненні з СПДФО ОСОБА_1 в доход держави 150928,00 грн. вартістості поставлених товарів, прийнятих
від приватного підприємства „Нарда" за оспорюванню угодою і прийняти нову
постанову по справі якою задовольнити позовні вимоги Охтирської МДПІ в повному
обсязі.

Скаржник посилається на те, що відмовляючи в задоволенні
МДПІ частини вимог, суд першої інстанції
в постанові зазначив , оскільки санкції, передбачені частиною 1
ст. 208 Господарського кодексу
України застосуються лише судом, є
конфіскаційними, стягуються за рішенням суду в доход держави за порушення
правил здійснення господарської діяльності,
не є цивільно - правовими, а є адміністративно - господарськими, як
такі, що відповідають визначенню ч. 1 ст. 238 Господарського кодексу України,
тому можуть застосовуватись лише протягом строків, встановлених ст. 250 Господарського кодексу
України, не врахував положення ч.1 ст.100 КАС України, згідно якої

пропущений строку звернення до адміністративного суду є
підставою для відмови

у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на
цьому наполягає одна із сторін. Як видно із матеріалів справи і самої постанови
суду, жодна із сторін не

наполягала на відмові в задоволеній позовних вимог з
підстав пропущення строку, а навпаки представник першого відповідача в судовому
засіданні погодився з позовними вимогами Охтирської МДШ в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав
апеляційну скаргу.

Представник 1-го відповідача ( суб»єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1) у судове засідання не
з»явився, але належним чином був повідомлений про дату ,час та місце судового
розгляду апеляційної скарги, про що свідчить поштове повідомлення.

Представник 2-го
відповідача (ПП «Нарда») про час та місце розгляду справи був належним
чином повідомлений , але заперечення на апеляційну скаргу суду не надав,
представник в судове засідання не з'явився. Поважні причини неявки не
встановлені, ухвалою та повістками про час та місце розгляду справи
повідомлявся за офіційним місцем знаходження , вказаним в позовній заяві,
апеляційній скарзі, свідоцтві та витягу з ЄДРПОУ , але ухвала та повістки про виклик в судові засідання
були повернуті поштовим відділенням з поміткою „за вказаною адресою не
знаходиться”. Враховуючи вимоги Закону України „Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”
підприємство повинно знаходитися за офіційним місцем знаходження, а
відповідно повинно за цим місцем отримувати кореспонденцію, що свідчить про
належне повідомлення судом про дату та час слухання справи, але причини неявки
суду не відомі, відповідач не скористався своїм правом на захист та іншими
правами передбаченими КАС України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог
про зобов'язання Приватного підприємства «Нарда» повернути СПДФО ОСОБА_1
одержані кошти в сумі 150928,00 грн. по
угоді та
стягненні з СПДФО
ОСОБА_1 в доход держави
кошти в сумі 150928 грн.00 коп., суд
першої інстанції в постанові від ІНФОРМАЦІЯ_2 року з посиланням на ч.1 ст. 208, ч. 1 ст. 238,
ст.. 250 Господарського Кодексу України зазначив про неправомірність застосування
таких санкцій та про відсутність обставин, з якими закон пов'язує визнання угод
недійсними та настання відповідних юридичних наслідків.

Перевіривши
доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, пояснення
представника позивача, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Постанова суду першої інстанції оскаржується МДПІ в частині відмови судом у задоволенні
вимог щодо застосування наслідків
визнання недійсним господарського зобов»язання за ст. 208 Господарського
кодексу України.

Судова колегія вважає за необхідне
зазначити про відсутність підстав виходу за
межі доводів апеляційної скарги податкового органу, оскільки під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи в частині задоволених вимог , не встановлено.

Згідно з частиною
першою статті 207 Господарського кодексу України, який набрав чинність з 01.01.2004,
господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з
метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено
учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із
сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним
повністю або в частині.

Задовольняючи
вимоги МДПІ в частині, яка нею не оскаржується
, суд першої інстанції правомірно
виходив з того, що правочин, у даному випадку угода, укладена між ПП «Нарда» та
СПДФО ОСОБА_1 є такою, що укладена з метою, яка завідомо суперечить
інтересам держави та суспільства,
умисел встановлений у ПП «Нарда». Відповідно до
ст.ст. 207,208 Господарського кодексу
України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або
вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства може бути
на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано
судом недійсним повністю або в частині. Оскільки господарські зобов'язання по
даній угоді виконані сторонами, відповідно до приписів ст. 208 Господарського
кодексу України суд зазначив, що
обставини свідчать про те, що не маючи права здійснювати господарську
діяльність та свідомо порушуючи встановлені чинним законодавством умови
здійснення господарської діяльності, другий відповідач ( ПП «Нарда») уклав
оспорювану угоду, одержав по ній кошти, що дає підстави вважати, що він мав на
меті приховування доходів від оподаткування від здійснення підприємницької
діяльності та за таких обставин задовольнив вимоги позивача щодо визнання недійсними господарського
зобов'язання по угоді поставки дизельного палива згідно накладної НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1р. в кількості 50000 літрів на загальну суму 150928,00 грн., в тому
числі ПДВ 25154,66 грн. між приватним підприємством «Нарда» та СПДФО ОСОБА_1

Частиною першою
статті 208 Господарського кодексу України передбачено застосування санкцій лише
судом. Це правило відповідає нормі статті 41 Конституції України, згідно з якою
конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках,
обсязі та порядку, встановлених законом.

Оскільки санкції, передбачені цією частиною, є конфіскаційними, стягуються
за рішенням суду в доход держави за порушення правил здійснення господарської
діяльності, то такі санкції не є цивільно-правовими, а є
адміністративно-господарськими як такі, що відповідають визначенню частини
першої статті 238 Господарського кодексу України. Тому такі санкції можуть
застосовуватись лише протягом строків, встановлених статтею 250 Господарського
кодексу України, тобто протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не
пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених законодавчими
актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених
законом. Оскільки з дня порушення ,
тобто з моменту укладання та виконання
угоди ( ІНФОРМАЦІЯ_1 р.) один рік сплинув застосування наведених санкцій
є

неправомірним.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про
відсутність обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними та
настання відповідних юридичних наслідків та правомірно відмовив позивачу у
задоволенні вимог про стягнення з приватного підприємства «Нарда» на користь
СПДФО ОСОБА_1, отриманих по угоді коштів
у розмірі 150928,00 грн. в тому числі ПДВ 25154,66 грн. та стягненні з СПДФО
ОСОБА_1в доход держави 150928,00грн.
вартості поставлених приватним підприємством «Нарда» за угодою.

За таких обставин доводи апеляційної скарги є
помилковими.

Враховуючи
вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується повністю із висновком
суду першої інстанції, так як обставини справи встановлені правильно, докази
досліджені вірно, відповідно рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального
і процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, тому
судове рішення не підлягає скасуванню, апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п.1 ч.1 ст.198, 200, п.1.ч.1 ст.205,
ст..206 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія, -

ухвалила :

Апеляційну скаргу Охтирської МДПІ
Сумської області на постанову господарського суду Сумської області від
ІНФОРМАЦІЯ_2 року по справі НОМЕР_2
залишити без задоволення.

Постанову Господарського суду
Сумської області від ІНФОРМАЦІЯ_2 року
по справі НОМЕР_2 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом місяця з дня
набрання ухвалою законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо
до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий Подобайло З.Г.

Судді
Мельникова Л.В.

Сіренко О.І.

Ухвала в
повному обсязі виготовлена 12 червня 2007р.