Справа № 4-2709/05/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Штульмана І.В., Лиски
Т.О., Сороки М.О.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною скаргою Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі міста Харкова на рішення Дзержинського
районного суду міста Харкова від 08 квітня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області від 17 червня 2004 року у
справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність Державної податкової
інспекції у Дзержинському районі міста Харкова, -

встановила:

В березні 2004 року ОСОБА_1
звернулася до суду із зазначеною скаргою, в якій вказувала, що визначений їй
податковими органами ідентифікаційний код платника податків вона не сприймає
через релігійні переконання, але її прохання про застосування до неї альтернативної
форми обліку платника податків ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова
залишила без задоволення. У зв'язку з цим скаржниця просила суд визнати
незаконною відмову податкового органу щодо внесення відмітки до її паспорту про
право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру та зобов'язати
суб'єкта оскарження поставити таку відмітку.

Рішенням Дзержинського
районного суду міста Харкова від 08 квітня 2004 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 17 червня 2004 року, скаргу ОСОБА_1 було задоволено та зобов'язано
суб'єкта оскарження анулювати інформацію про скаржницю з Державного реєстру
фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових платежів. Також
зобов'язано внести до її паспорту відмітку про наявність права здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного номеру.

Не
погоджуючись із постановленими по справі судовими рішеннями, начальник ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова звернувся з касаційною скаргою в якій,
посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просив скасувати
рішення районного та апеляційного судів
й ухвалити нове рішення, яким у задоволені скарги ОСОБА_1 відмовити.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 211 КАС України,
підставами касаційного оскарження судового рішення є порушення судом норм
матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст. 2201 КАС України,
суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті
1 Закону України «Про єдиний державний реєстр фізичних осіб - платників
податків та інших обов'язкових платежів» для осіб, які через релігійні та інші
переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номеру та офіційно
повідомляють про це відповідні державні органи, зберігають раніше встановлені
форми обліку платників податку та інших обов'язкових платежів. У паспортах
зазначених осіб робиться відмітка про наявність в них права здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного номеру.

За таких обставин, суди першої
та апеляційної інстанцій вірно виходили з того, що скаржниця вправі, як платник
податків, обліковуватись не за ідентифікаційним номером.

Прийняті по справі рішення відповідають
нормам матеріального та процесуального права.

Посилання ДПІ у Дзержинському
районі міста Харкова в касаційній скарзі
на те, що законом не встановлено зобов'язаного суб'єкта щодо реалізації
положень даного Закону спростовується положенням ст. 5 вище названого Закону,
згідно якої реєстрація фізичних осіб-платників податків та інших обов'язкових
платежів проводиться державними податковими інспекціями по районах, районах у
містах і містах без районного поділу за місцем постійного проживання платників,
а для осіб які не мають постійного місця проживання в Україні - за місцем
отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об'єкта оподаткування.

Доводи касаційної скарги про
те, що скаржниці вже визначений порядок обліку за ідентифікаційним номером і не
має підстав його міняти, не можуть бути враховані, оскільки чинним
законодавством не передбачено обмежень застосування положень вказаного вище
Закону щодо осіб, яким ідентифікаційний номер вже встановлено.

Враховуючи наведене, колегія
суддів вважає за необхідне відмовити Державній податковій інспекції у
Дзержинському районі міста Харкова у задоволенні її касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 220, 2201,
223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дзержинському районі міста Харкова - залишити без
задоволення.

Рішення Дзержинського
районного суду міста Харкова від 08 квітня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області від 17 червня 2004 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: