Справа № 22а-77/2007
Суддя: Шемець Н.В.
Дата ухвалення: 2007-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а-77/2007 Головуючий у першій інстанції КОВЕРЗНЕВ В.О.
адміністративна Доповідач: ШЕМЕЦЬ Н.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

13 лютого 2007 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді ІВАНЕНКО Л.В.

суддів: ШЕМЕЦЬ Н.В., СТРАШНОГО М.М.,

при секретарі: ІВАНОВІЙ Н.Б.,

з участю: ОСОБА_2,ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові адміністративну справу за апеляційною скаргою
Державної податкової інспекції у м.Чернігові на постанову Деснянського
районного суду м.Чернігова від 30 листопада 2006 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1до Державної
податкової інспекції у м.Чернігові про зобов"язання сплатити надбавку до
грошового забезпечення, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача -Державної
податкової інспекції у м.Чернігові, в якому просив зобов'язати останнього
нарахувати та сплатити йому надбавку за особливі умови праці в розмірі 50 відсотків
посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання.

Вимоги мотивував тим, що з 01 грудня 1996 року по 02 січня 2003 року включно він
проходив службу в оперативних та слідчих підрозділах податкової міліції ДШ у
м.Чернігові. 02 січня 2003 року звільнився
з органів державної податкової служби України за власним бажанням. В період
проходження служби з січня 1997
року по 2001 рік йому
не нараховувалась та не виплачувалась надбавка за особливі умови праці у
розмірі 50 відсотків
посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання, яка передбачена
пп..2 п.4 Постанови КМУ №
1592 від 31.12.1996 року.

Постановою
Деснянського районного суду м.Чернігова від 30 листопада 2006
року позов ОСОБА_1 задоволений,
зобов"язано Державну податкову інспекцію
у м.Чернігові нарахувати та виплатити позивачеві надбавку за особливі умови
праці у розмірі 50 відсотків
посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання, за період служби
з 01.12.1996 року по 31.03.2001 року включно.

В апеляційній
скарзі Державна податкова інспекція у м.Чернігові просить постанову суду першої
інстанції скасувати і прийняти нову постанову про відмову в задоволенні
позовних вимог, мотивуючи тим, що суд порушив та неправильно застосував норми
матеріального права. Посилається на те, що у відповідності до ст.24 ЗУ „Про державну
податкову службу в Україні", особи начальницького складу податкової
міліції проходять службу у порядку, встановленому законодавством для осіб
начальницького складу органів внутрішніх справ, а тому дія КЗпП України не
поширюється на правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем. їх
правовий та соціальний статус регулюється ЗУ
„Про міліцію", Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким
складом внутрішніх справ України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів
України від 29.07.1991 р. № 114, постановою Кабінету Міністрів України від
17.07.1992 р. № 393. Також посилається на те, що позивачем пропущений строк
звернення до суду за захистом свого права і це є підставою для відмови у
задоволенні позову, оскільки на цьому наполягав і наполягає відповідач-апелянт.
Позивачем не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду. Крім
того, суд зобов"язав нарахувати та виплатити позивачу спірну надбавку не
врахувавши, що надбавка відповідачем була нарахована, а не виплачувалась в
зв"язку з недостатнім фінансуванням з Державного бюджету України. Також
позивач просив стягнути заборгованість з 01.01.1997 року, а суд своїм рішенням
зобов"язав відповідача нарахувати і виплатити спірну надбавку з 01.12.1996
року.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи
скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду скасуванню, з ухваленням нової постанови
про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

По справі
встановлено, що ОСОБА_1 в період з 01.12.1996 року по 02.01.2003 року проходив
службу в оперативних та слідчих підрозділах податкової міліції Державної
податкової інспекціях у м.Чернігові ( а.с.2-7) і мав право на отримання спірної
надбавки.

Згідно ч.2 ст.99
КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або
повинна була дізнатися про порушення свої прав, свобод чи інтересів.

Про порушення
своїх прав ОСОБА_1 знав з
часу невиплати даної надбавки-з січня 1997
року, однак до суду звернувся лише 25
жовтня 2006 p., пропустивши
річний строк, передбачений ст.99 КАС України.

Висновок суду
першої інстанції про те, що причина пропуску строку звернення до суду є
поважною в зв"язку з тим, що позивач протягом тривалого часу не мав
можливості отримати довідку про розмір грошового забезпечення є
необгрунтованим, оскільки позивачем не наведено жодного доказу поважності
причин пропуску строку.

Як вбачається із
матеріалів справи, за довідкою про нарахування надбавки під час проходження
служби позивач звернувся до ДПА в Чернігівській області лише 05 липня 2006 р.(а.с.11), доказів звернення
до ДШ у м.Чернігові позивачем суду взагалі не представлено.

Згідно ч.І ст. 100 КАС України
пропущення строку звернення до адміністративного
суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за
умови, якщо на
цьому наполягає одна
із сторін. Матеріали справи, зокрема, заперечення на
позов (а.с.21-22), протокол
судового засідання від ЗО листопада
1006 року (а.с.24-26) свідчать про те, що відповідач наполягав на застосуванні
ч.І ст. 100 КАС
України.

Враховуючи
наведене, апеляційний суд Чернігівської області приходить до висновку про те,
що оскільки ОСОБА_1 пропустив
строк звернення до суду без поважних причин та відповідач наполягав на
застосуванні ч.І ст. 100
КАС України, то в задоволенні його вимог належить відмовити саме в
зв"язку з пропуском строку звернення до суду.

За таких
обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга
Державної податкової інспекції у м.Чернігові підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасування з
прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.
99 ч.1,2, 100 ч.І, 198 ч.І п.З, 202 ч.І п.4, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції у м.Чернігові -задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м.Чернігова від ЗО листопада 2006 року - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1до Державної податкової інспекції у м.Чернігові про
зобов'язання сплатити надбавку до грошового забезпечення - відмовити.

Постанова
набирає чинності з моменту проголошення, може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після
набрання нею законної сили.