Справа № К-9065/06
Суддя: Фадєєва Н.М.
Дата ухвалення: 2007-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2007 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у
складі:

Головуючого -
судді Фадєєвої Н.М.

Суддів -
Бим М.Є., Гордійчук М.П., Леонтович К.Г., Чалого С.Я.

при секретарі -
Кулеша А.О.

розглянувши у судовому
засіданні касаційну скаргу Миргородської об'єднаної державної податкової
інспекції Полтавської області на постанову Київського міжобласного апеляційного
господарського суду від 14.01.2005 р. у справі за позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 до Миргородської об'єднаної
державної податкової інспекції Полтавської області про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Справа №К-9065/06

Доповідач Фадєєва Н.М.

17.06.2004 р. Суб'єкт підприємницької діяльності - ОСОБА_1 (далі по
тексту - позивач, СПД ОСОБА_1) звернулась до Господарського суду Полтавської
області з позовом до Миргородської об'єднаної державної податкової інспекції
Полтавської області (далі по тексту - відповідач, Миргородська ОДПІ), в якому
просить визнати недійсним податкове повідомлення-рішення від 11.05.2004 р.
НОМЕР_1.

27.09.2004 р. СПД ОСОБА_1 подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно
до якої просить визнати недійсним податкове повідомлення-рішення від 11.05.2004
р. НОМЕР_1 в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2
700,00 грн.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 02.11.2004 р. у
справі №9/92 уточнені позовні вимоги СПД ОСОБА_1 задоволено частково; визнано
недійсним податкове повідомлення-рішення від 11.05.2004 р. НОМЕР_1 в частині
визначення нарахованих штрафних (фінансових) санкцій податковим зобов'язанням
та в частині застосування до цих штрафних (фінансових) санкцій порядку
погашення податкових зобов'язань, передбаченого Законом України “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від
14.01.2005 р. змінено рішення Господарського суду Полтавської області від
02.11.2004 р. у справі №9/92; уточнені позовні вимоги СПД ОСОБА_1 задоволено в
повному обсязі; визнано недійсним податкове повідомлення-рішення від 11.05.2004
р. НОМЕР_1 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2
700,00 грн.

Миргородська ОДПІ не погоджуючись з постановою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 14.01.2005 р. у справі №9/92 подала
касаційну скаргу, в якій просить її скасувати, а рішення Господарського суду
Полтавської області від 02.11.2004 р. залишити в силі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін,
розглянувши надані письмові докази в їх сукупності, Вищий адміністративний суд
України вважає, що касаційна скарга Миргородської ОДПІ підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 11.05.2004 р. Миргородською
ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення НОМЕР_1, яким позивачу визначено
суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 3 112,00 грн. сумою податкового
зобов'язання (оскаржується в частині нарахування відповідно до вимог абз. 5 ч.
2 ст. 17 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 700,00 грн. та в частині нарахування
відповідно до абз. 12 ч. 2 ст. 17 Закону України “Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів” штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1 000,00
грн.

Податкове повідомлення-рішення від 11.05.2004 р. НОМЕР_1 прийнято на
підставі акту перевірки щодо контролю зі здійснення розрахункових операцій у
сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності
від 02.05.2004 р. НОМЕР_2 (далі по тексту - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлено: 1) відсутність у позивача належним чином
засвідчених копій декларацій про максимальні роздрібні ціни; 2) факт торгівлі
тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін,
встановлених виробниками; 3) порушення позивачем вимог п. 1 та п. 2 ст. 3
Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Обґрунтованість висновків Акту перевірки в частині відсутності у
позивача належним чином засвідчених копій декларацій про максимальні роздрібні
ціни та факту торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних
роздрібних цін, встановлених виробниками, досліджено та підтверджено судами
першої та апеляційної інстанцій.

Судами попередніх інстанцій також правомірно зазначено, що визначення
суми штрафних санкцій, нарахованих відповідно до ст. 17 Закону України “Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, сумою податкового
зобов'язання не відповідає положенням преамбули, п. 1.2 ст. 1 Закону України
“Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами” та ст. ст. 14, 15 Закону України “Про систему
оподаткування”, аналіз яких дає підстави для висновку, що податкове
зобов'язання стосується лише сфери сплати встановлених законами України
податків та зборів (обов'язкових платежів).

Змінюючи рішення Господарського суду Полтавської області від 02.11.2004
р. у справі №9/92 суд апеляційної інстанції виходив з помилковості висновків
суду першої інстанції про правомірність визначення позивачу штрафних
(фінансових) санкцій за порушення вимог Закону України “Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів” податковим повідомленням-рішенням.

Поряд з цим, Вищий адміністративний суд України звертає увагу на те, що
такий висновок зроблено без належного правового аналізу положень Закону України
“Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” та Закону України “Про
державну податкову службу в Україні”, оскільки відповідно до ст. 17 Закону
України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” та ч. 1 ст. 11
Закону України “Про державну податкову службу в Україні” податкові органи
наділені повноваженнями щодо нарахування і стягнення штрафів, передбачених ст.
17 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Так, на думку судової колегії, застосування штрафних (фінансових)
санкцій, передбачених чинним законодавством, є правомірним у разі вчинення
суб'єктом, по відношенню до якого застосовані ці санкції, правопорушення, за
яке останні встановлені законом як міра відповідальності, а також у разі
застосування санкцій уповноваженим законом органом, що діє в межах наділеної
його компетенції та з дотриманням встановленого порядку.

Згідно з п. 7 ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” органи державної
податкової служби мають право застосовувати до підприємств, установ,
організацій і громадян фінансові санкції в порядку та розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України “Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів” до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються
санкції у вигляді штрафів в разі роздрібної торгівлі тютюновими виробами за
цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених
виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів та у разі відсутності у
місці торгівлі засвідчених виробником або імпортером копій чинних декларацій
про максимальні роздрібні ціни на тютюнові вироби, що продаються в такому
місці.

Пунктом 2.6 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових
повідомлень платникам податків, затвердженого наказом Державної податкової
адміністрації України від 21.06.2001 р. №253, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 11.06.2003 р. за №467/7788, визначено, що податкове повідомлення-рішення - це рішення керівника
податкового органу ( його заступника),
зокрема, щодо обов'язку платника податків сплатити суми застосованих штрафних (фінансових) санкцій за
порушення податкового законодавства та
інших нормативно-правових актів, що приймаються за результатами перевірок платника податків (у тому
числі камеральних).

На думку Вищого адміністративного суду України, викладення рішення
органу державної податкової служби про застосування до суб'єктів
підприємницької діяльності фінансових санкцій, передбачених Закону України “Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів” в податковому повідомленні, яке, як випливає з п.
6.1 ст. 6 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”, за своєю суттю є рішенням контролюючого органу, не
суперечить повноваженням цього органу та не може бути підставою для визнання
застосованих санкцій незаконними при встановлені факту порушення.

Виходячи з викладеного, Вищий адміністративний суд України зазначає, що
рішення Господарського суду Полтавської області від 02.11.2004 р. у справі
№9/92 прийнято відповідно до вимог законодавства і скасовано постановою
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.01.2005 р.
помилково.

Відповідно до ст. 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд
касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону
і скасоване або змінене помилково.

За таких обставин, касаційна скарга Миргородської ОДПІ підлягає
задоволенню, постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду
від 14.01.2005 р. у справі №9/92 підлягає скасуванню, а рішення Господарського
суду Полтавської області від 02.11.2004 р. - залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 224, 231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Миргородської об'єднаної державної податкової
інспекції Полтавської області на постанову Київського міжобласного апеляційного
господарського суду від 14.01.2005 р. у справі №9/92 задовольнити.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від
14.01.2005 р. у справі №9/92 скасувати.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 02.11.2004 р. у
справі №9/92 залишити в силі.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді