Справа № К-2037/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
березня 2007 року м. Київ
Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :
суддів : Бутенка В.І.
розглянувши в порядку письмового касаційного провадження справу за позовом
ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, виконавчого комітету Запорізької міської
ради про визнання рішення недійсним та передачі земельної ділянки у власність,
за позовом ОСОБА_2 до Запорізької міської ради, виконавчого комітету
Запорізької міської ради , Запорізького міського управління земельних ресурсів
про визнання рішення недійсним, передачі земельної ділянки у власність, про
спонукання до проведення обміру ділянки,
за позовом ОСОБА_3 до
Запорізької міської ради, виконавчого комітету Запорізької міської ради,
Запорізького управління земельних ресурсів про визнання рішення недійсним,
передачі земельної ділянки у власність, про спонукання провести обмір ділянки,
з участю третіх осіб на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ВАТ "Запорізький
Хлібозавод № 3", -
У лютому 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Запорізької міської ради , виконавчого комітету Запорізької міської ради про
визнання рішення виконкому Запорізької міської ради НОМЕР_1 про виділення
ОСОБА_4 земельної ділянки АДРЕСА_1 недійсним.
В позові зазначив, що він з 1957 року постійно проживає в
будинку АДРЕСА_2 та постійно безперервно
користується земельною ділянкою по даній адресі. Посилаючись на те, що
зазначеним рішенням були порушені його права, передбачені ст. 119 ЗК України,
просить визнати п.п.3,4.5,6 рішення виконкому Запорізької міської ради НОМЕР_1
про виділення ОСОБА_4 земельної ділянки АДРЕСА_1 недійсним.
Згодом ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги та просив
понудити Запорізьку міську раду передати йому у власність земельну ділянку
АДРЕСА_2 в м. Запоріжжі на підставі ст. 119 ЗК України.
У жовтні 2003 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Запорізької міської ради, виконавчого комітету Запорізької міської ради, Запорізького
міського управління земельних ресурсів про визнання рішення недійсним, передачі
земельної ділянки у власність, про спонукання про проведення обміру ділянки.
В позові зазначив, що він постійно проживає в будинку
АДРЕСА_3 та користується безперервно земельною ділянкою, розташованою між
будинком АДРЕСА_3та будинком АДРЕСА_1, частина якої виділено ОСОБА_4 під
будівництво будинку, про що свідчить рішення райради народних депутатів
Запорізької області НОМЕР_2 про оформлення службових споруд, сараю, погребу
Посилаючись на те, що рішенням Запорізької міської ради
НОМЕР_4 про виділення земельної ділянки ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 порушені його
права, передбачені ст. 119 ЗК України , просить суд визнати рішення виконкому
Запорізької міської ради НОМЕР_1 про виділення ОСОБА_4 земельної ділянки
АДРЕСА_1 недійсним, зобов'язати управління земельних ресурсів Запорізької
міської ради провести обмір земельної ділянки, розташованої АДРЕСА_4, АДРЕСА_1
в м. Запоріжжі, якою він користується більше 15 років та просить понудити
Запорізьку міську раду передати йому у власність земельну ділянку АДРЕСА_4 на
підставі набувальної давності у розмірі 0,10 га з виділенням окремого виходу на
АДРЕСА_1 в м. Запоріжжі.
Згодом ОСОБА_2 уточнив свої позовні вимоги та просить суд
визнати п.п.3,4.5,6 рішення виконкому Запорізької міської ради НОМЕР_1 про
виділення ОСОБА_4 земельної ділянки АДРЕСА_1 та одержаний нею 07.02.2003 року
Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку недійсними, на
підставі набувальної давності виділити земельну ділянку у відповідності до ст.
40 ЗК України для обслуговування будинку, будівництва господарських споруд та
У листопаді 2003 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом
до Запорізької міської ради , виконавчого комітету Запорізької міської ради,
Запорізького управління земельних ресурсів про визнання рішення недійсним,
передачі земельної ділянки у власність, про спонукання провести обмір ділянки.
В позові зазначив, що він постійно проживає в будинку
АДРЕСА_5 та з 1974 року безперервно користується земельною ділянкою,
розташованою між будинком АДРЕСА_3 та будинком АДРЕСА_1, частина якої виділена
ОСОБА_4 під будівництво будинку та його обслуговування.
Вважаючи, що зазначеним рішенням виконкому Запорізької
міської ради були порушені його права на одержання цієї ділянки у власність
згідно набувальної власності, просить суд визнати рішення виконкому Запорізької
міської ради НОМЕР_1 в частині виділення ОСОБА_4 земельної ділянки АДРЕСА_1
недійсним , зобов'язати управління земельними ресурсами Запорізької міської
ради провести обмір земельної ділянки, розташованої між АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1,
яким він користується більше 15 років, зобов'язати виконавчий комітет
Запорізької міської ради передати у власність
земельну ділянку між АДРЕСА_4 та АДРЕСА_1 на підставі набувальної
давності у розмірі, передбаченому ст. 121 п. "г" ЗК України .
Ухвалами від 18.11.2003р. та від 02.12.2003 року позовні
заяви ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 об'єднані в одне провадження .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя
від 02 квітня 2004 року позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено
частково.

Визнано недійсним п.З, 4,5, 5.1,5.2, 6,
6.1,6.2,6.3,6.4,6.5,6.6,6.7,7 рішення виконавчого комітету Запорізької міської
ради НОМЕР_6.

Визнано недійсним державний акт про право власності на
земельну ділянку серії НОМЕР_7, виданий ОСОБА_4 на підставі рішення виконавчого
комітету Запорізької міської ради НОМЕР_1.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2005 року у
задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням апеляційного суду, позивачами подано касаційні
скарги, в яких вони просять скасувати це судове рішення та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Листом Верховного Суду України від 12 грудня 2005 року зазначені касаційні
скарги разом із матеріалами справи передано до Вищого адміністративного суду
України.

Колегія суддів вважає, що касаційне провадження у справі підлягає закриттю
з наступних підстав.

Відповідно
до ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС
України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового вирішення.

Предметом
спору в даній справі є захист права користування земельною ділянкою та захист
права власності на земельну ділянку ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, зокрема,
відновлення порушеного права зі сторони третіх осіб, які, як і позивачі, на
підставі рішень владного органу, використовують відповідні земельні ділянки.
Позивачі звернулись до суду для захисту права, що виникло на підставі відносин
власності, керуючись положеннями Цивільного процесуального кодексу України (в
редакції 1963 року) та Земельного кодексу України.

Тобто
між сторонами існує спір про право, який має приватноправовий характер, що в
свою чергу виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного
судочинства.

Слід зазначити, що всі заявлені позовні вимоги об'єктивно тісно пов'язані
між собою і відокремити позовні вимоги щодо цивільно-правових відносин від
вирішення публічно-правового спору на даний час неможливо, а тому вони повинні вирішуватись спільно.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Даний спір не є публічно-правовим і не підпадає під визначення справи
адміністративної юрисдикції (адміністративна справа),
наведене у п. 1 ч. 1 ст.3 КАС України і компетенція адміністративних судів,
встановлена ст. 17 Кодексу, на цей спір не поширюється.

Цей позов не є адміністративним, оскільки вимоги позивачів не стосуються
захисту їх прав, свобод та інтересів у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади,
які зазначені як відповідачі.

Статтею 1 ЦПК України (в редакції 1963 року), який діяв на час розгляду
справи, передбачено, що законодавство про цивільне судочинство встановлює
порядок розгляду справ по спорах, що виникають з цивільних, сімейних, трудових
та колгоспних правовідносин, справ, що виникають з адміністративно-правових
відносин, і справ окремого провадження. Справи, що виникають з
адміністративно-правових відносин, і справи окремого провадження розглядаються
за загальними правилами судочинства, крім окремих винятків, встановлених цим
Кодексом та іншими законами України. При цьому пріоритет надається позовному
провадженню, що підтверджується змістом ч.7 ст. 2486 ЦПК України (в
редакції 1963 року), згідно якої суд, встановивши при розгляді скарги наявність
спору про право, який розглядається у порядку позовного провадження, залишає
скаргу без розгляду і роз'яснює заявнику його право на пред'явлення позову на
загальних підставах.

Враховуючи
викладене, колегія суддів вважає, що дана справа не може бути предметом
розгляду у Вищому адміністративному суді України, а тому касаційне провадження,
відкрите за касаційними скаргами ОСОБА_2,
ОСОБА_5, ОСОБА_3, слід закрити і справу повернути за належністю до
Верховного Суду України.

Керуючись ст.ст. 157, 221, 222, 223, 231, колегія суддів, -

у х в а
л и л а :

Касаційне провадження у справі № 2-154/04 за позовом ОСОБА_1 до Запорізької
міської ради, виконавчого комітету Запорізької міської ради про визнання
рішення недійсним та передачі земельної ділянки у власність, за позовом ОСОБА_2
до Запорізької міської ради, виконавчого комітету Запорізької міської ради ,
Запорізького міського управління земельних ресурсів про визнання рішення
недійсним, передачі земельної ділянки у власність, про спонукання до проведення
обміру ділянки, за позовом ОСОБА_3 до Запорізької міської ради,
виконавчого комітету Запорізької міської ради, Запорізького управління
земельних ресурсів про визнання рішення недійсним, передачі земельної ділянки у
власність, про спонукання провести обмір ділянки, з участю третіх осіб на
стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ВАТ "Запорізький Хлібозавод № 3".

Повернути зазначену справу до Верховного Суду України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не
підлягає.

Згідно ст. ст. 236, 237 КАС України рішення суду касаційної інстанції може
бути оскаржено до Верховного Суду України лише за винятковими обставинами протягом
одного місяця з дня відкриття таких обставин.

С у д д і :