Справа № 2-а-2/07
Суддя: Сіра Г.І.
Дата ухвалення: 2007-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2-а-2/07
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2007 р. Кролевецький районний суд Сумської області

у складі колегії суддів: головуючого - судді Макаровець А.М.,

суддів Сірої ГЛ., Ольховик А.І.

при секретарі - Колівошко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кролевці справу за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України,
Територіального управління Державної судової
адміністрації в Сумській області про стягнення понесених витрат у зв"язку
з проведенням за рахунок власних коштів оплати за
користування квартирною охоронною сигналізацією,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної судової
адміністрації України, Міністерства фінансів
України, Державного казначейства України, територіального управління Державної судової адміністрації в Сумській області з вказаним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона
працює суддею Конотопського міськрайонного суду з 09 липня 1996
року.

Особливий статус судді, гарантії його незалежності визначаються
Конституцією та законами України. Зокрема, Законом
України "Про статус суддів", що виключає в процесі його конкретизації та розвитку будь-яке обмеження
встановлених гарантій статусу судді або зниження їх рівня.

Статті 126, 130 Конституції України, положення ч.З ст. 11 Закону України
"Про статус суддів", у взаємозв'язку з ч.8 ст. 14 Закону України
"Про судоустрій України" закріплюють обов'язок держави
забезпечувати фінансування та належні умови функціонування
судів та суддів, гарантують достатній рівень незалежності суддів і забороняють при прийнятті нових законів чи інших
нормативних актів, або внесенні змін до них, скасовувати чи звужувати існуючі
гарантії незалежності суддів, у тому числі заходи їх правового захисту,
матеріального та соціального забезпечення.

Вимоги ч.І ст.
129 та ч.І ст. 130 Конституції України у взаємозв'язку з положеннями ст.ст. 11,44 Закону України "Про
статус суддів" створюють механізм захищеності судової влади.

В січні 2005 року в будинку, в якому вона проживає, була встановлена
охоронна сигналізація.

З часу встановлення сигналізації та в подальшому вона проводила оплату за користування сигналізацією за рахунок власних коштів, у
зв"зку з чим нею за період з лютого 2005 року по жовтень 2006
року було сплачено за користування охоронною сигналізацією квартири 1418 грн.
49 коп., що підтверджується відповідною довідкою установи, що
надає послуги з охорони її будинку.

Згідно з ч.8 ст.44 Закону України "Про статус суддів" суддя має
право на користування квартирною охоронною
сигналізацією за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ч.2 ст. 19 та ч.З ст. 22 Конституції України, норми якої є
нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування,
їх посадові особи

зобов'язані діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами
України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. За таких обставин
вона має право користуватися квартирною охоронною сигналізацією за рахунок
коштів державного бюджету, як це передбачено ч.8 ст. 44 Закону України
"Про статус судців" та дане право не може бути звужене чи обмежене
прийняттям нових законів, або внесенням змін до чинних законів та, відповідно,
вона має право на відшкодування понесених нею витрат у зв"язку з сплатою
за рахунок власних коштів за користування квартирною охоронною сигналізацією.

З врахуванням
зазначеного позивачка просить стягнути з відповідачів на її користь кошти,
сплачені нею за користування квартирною охоронною сигналізацією за період з
лютого 2005 року по жовтень 2006 року в розмірі 1418 грн. 49 коп.

Державну судову
адміністрацію України та територіальне управління Державної судової адміністрації
в Сумській області належним чином було повідомлено про дату, час і місце
розгляду справи, однак в судове засідання їх представник не з"явився,
направивши до суду листа з проханням проводити розгляд справи без участі
представника в зв"язку з відсутністю коштів на відрядження. При цьому
представником ДСА зазначено, що дійсно ОСОБА_1. не
виплачувались кошти в розмірі 1418 грн. 49 коп. за користування нею охоронною
сигналізацією і Законами України "Про державний бюджет" на 2005-2006
роки не було передбачено відповідних бюджетних призначень територіальному
управлінню через ДСА України для виплати суддям коштів за користування
квартирною охоронною сигналізацією.

Державне
казначейство України було належним чином повідомлене про дату, час і місце
розгляду справи, однак в судове засідання свого представника не направило,
причини неприбуття на розгляд справи не вказали, тому відповідно до п.4 ст. 128
КАС України, суд вбачає можливість розгляд справи не відкладати, а розглянути
справу на підставі наявних у ній доказів.

Міністерство
фінансів України будучи належним чином повідомлене про дату, час і місце
розгляду справи в судове засідання свого представника не направило, надіславши
листа з проханням справу розглянути без їх представника. При цьому в листі
Міністерства фінансів України зазначено, що позовні вимоги ними не визнаються,
оскільки ст. 95 Конституції України передбачено, що будь-які видатки держави на
загально-суспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків
визначаються виключно законом про Державний бюджет України. Відповідно до
Закону України "Про державний бюджет України" щорічно затверджуються
асигнування для головних розпорядників коштів. Пунктом 2 Указу Президента
України "Про заходи щодо забезпечення наповнення державного бюджету та
посилення фінансово-бюджетної дисципліни" від 28.02.97 року № 187
встановлено, що витрачання коштів органами виконавчої влади, їх структурними
підрозділами, іншими організаціями, які фінансуються за рахунок Державного
бюджету України,бюджету Автономної республіки Крим, місцевих бюджетів,
здійснюється на підставі їх кошторисів доходів і видатків, які затверджуються у
встановленому порядку.

Згідно з
Порядком касового виконання державного бюджету за видатками, затвердженого
наказом Державного казначейства України від 22.01.2001 року № З,
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 лютого 2001 року за №
104/5295, Порядку обслуговування державного бюджету за видатками, затвердженого
наказом Державного казначейства України від 25 травня 2004 року № 89,
зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 червня 2004 року за №
716/9315, виділення коштів з державного бюджету здійснюється шляхом
перерахування органами Державного казначейства на основі затверджених для цього
кошторисів видатків бюджетних установ. Асигнування, що передбачаються
кошторисами, надаються головним розпорядникам бюджетних коштів, які здійснюють
безпосередній розподіл коштів між відповідними установами.

З 01.01.2003
року головним розпорядником коштів, передбачених в Державному бюджеті на
утримання судів загальної юрисдикції є Державна судова адміністрація України,
яка несе відповідальність за фінансування кожного суду ( ст. 120 Закону України
"Про

судоустрій України".

Оскільки Міністерство фінансів України у правовідносинах з позивачем не знаходиться і позивачкою не вказано підстав, з яких вона
звертається до Мінфіну, та не наведено фактів та доказів порушення
прав позивача на користування квартирною охоронною
сигналізацією саме Міністерством фінансів України, то на їх думку, виходячи з
положень ст. 221 Кодексу законів про працю України, вимоги до Мінфіну є
безпідставними.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

По справі встановлено, що ОСОБА_1. працює суддею Конотопського міськрайонного суду, що підтверджується копією
посвідчення судді НОМЕР_1 (а.с.30), зазначені обставини не
спростовуються відповідачами по справі.

В будинку, в якому проживає позивачка за адресою АДРЕСА_1 встановлено охоронну сигналізацію та систему тривожної
сигналізації, що підтверджується копіями договорів на централізоване
спостереження та систему тривожної сигналізації, реагування та обслуговування системи тривожної сигналізації, встановленої
на квартирі (в іншому приміщенні) підрозділом Державної служби охорони при
Міністерстві внутрішніх справ та договором централізованого
спостереження за станом систем тривожної сигналізації
та реагуванню ГЗ ПЦО на відповідні сигнали (кнопка), укладеними відділом Державної служби охорони при УМВС України в Сумській
області 21.01.2005 року з ОСОБА_1. (а.с.7-14).

Згідно з
довідкою та актами звірки взаємних розрахунків з Конотопським відділенням ДСО ВДСО при УМВС України в Сумській
області станом на 1.11.2006р. ОСОБА_1.
за надані послуги сплачено 1418 грн. 49 коп. за період лютого 2005 року по жовтень 2006 року включно (а.с.5), в зв"язку
з чим позивачка звернулась до суду з вимогою про відшкодування вказаних
коштів.

Як вбачається: з листа представника ДСА України відшкодування коштів за користування охоронною сигналізацією та системою
тривожної сигналізації ОСОБА_1. в сумі 1418 грн. 49 коп. не проводилось і в
бюджеті 2005-2006 років кошти на ці цілі не передбачені
(а.с.31).

З ч.8 ст.44 Закону України "Про статус суддів" вбачається, що
суддя має право на встановлення квартирної охоронної сигналізації і користування
нею за рахунок державного бюджету.

Пунктами 2,3 ст.З та ст. 11 Закону України "Про статус суддів",
ст.ст. 126,130 Конституції України визначено
гарантії незалежності суддів, згідно яких держава забезпечує фінансування та належні умови функціонування судів та
діяльності судців як складову конституційних гарантій їх незалежності і недоторканості.

В ч.З ст.И Закону України "Про статус суддів" зазначено, що
гарантії незалежності судді, включаючи заходи його
правового захисту, матеріального і соціального забезпечення, передбачені цим Законом, поширюються на всіх суддів
України і не можуть бути скасовані чи знижені іншими нормативними
актами України.

В ч.8 ст.14 Закону України "Про судоустрій" зазначено, що при
прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних
законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності судів, незалежності та правової
захищеності суддів.

У ч.2 ст. 19 та ч.З ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої
дії, органи державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та
обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно п.7 рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року по
справі про зупинення дії або обмеження пільг,
компенсацій і гарантій ( справа № 1-27/2004) норми про матеріальне і побутове забезпечення суддів, їх соціальний захист не можуть
бути скасовані чи знижені без відповідної
компенсації. Надання суддям пільг, компенсацій і гарантій не може
ставитись у залежність від бюджетного фінансування.

Відповідно до
Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого Указом Президента
України від 26 серпня 1999 року № 1081/99 - Мінфін України є центральним
органом виконавчої влади і на нього покладено забезпечення єдиної державної
фінансової, бюджетної, податкової політики, спрямованої на реалізацію визначених
завдань економічного та соціального розвитку України та здійснення координації
діяльності у цій сфері інших центральних органів виконавчої влади. В межах
своїх повноважень Мінфін України організовує виконання актів законодавства і
здійснює систематичний контроль за їх реалізацією.

Таким чином,
проаналізувавши вищезазначені нормативні акти, а також ознайомившись з
зібраними по справі доказами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, оскільки тим, що бюджетом України за 2005-2006 роки не
було передбачено виділення коштів на користування суддями квартирною охоронною
сигналізацією та тим, що не було проведено відшкодування витрат понесених у
зв"язку з оплатою за квартирну охоронну сигналізацію порушуються права
позивачки передбачені пунктами 2,3 ст.З ; ч.З ст. 11; ч.8 ст.44 Закону України
"Про статус судців", ст.ст. 126,130 Конституції України, ч.8 ст.14
Закону України "Про судоустрій", тому з врахуванням вищезазначеного є
достатні підстави для задоволення позовних вимог в зв"язку з чим з
Державної судової адміністрації України слід стягнути на користь ОСОБА_1. а Державне
казначейство України та Міністерство фінансів України зобов"язати провести
видатки з державного бюджету України Державній судовій адміністрації України на
ці цілі.

Відповідно до
пунктів 2,3 ст.З ; ч.З ст. 11 ; ч.8 ст.44 Закону України "Про статус
суддів", ст.ст. 126,130 Конституції України, ч.8 ст.14 Закону України
"Про судоустрій", керуючись ст. ст.2; 4;11;24;71;94;128;160-163 ; п.5
Прикінцевих та перехідних положень КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з
Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_1 1418 грн. 49 коп. в рахунок
відшкодування понесених витрат у зв"язку з оплатою за користування
квартирною охоронною сигналізацією.

Зобов"язати
Державне казначейство України та Міністерство фінансів України провести видатки
з державного бюджету України Державній судовій адміністрації України на ці
цілі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному
порядку до Адміністративного суду

апеляційної інстанції через Кролевецький районний суд, шляхом подачі в 10-
денний строк з

дня складення постанови у повному обсязі заяви про апеляційне оскарження і
поданням

після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції

або в порядку ч.5 ст. 186 КАС України.

Головуючий Макаровець А.М.