Справа № 22а-1261\06
Суддя: Заіка В.В.
Дата ухвалення: 2007-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 22а-126106 Головуючий в 1 інстанції: Чернобривко Л.Б.
Категорія Доповідач: Заіка В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2007 року Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

Головуючого: Заїки В.В.,
Суддів:Фарятьєва С.
О.,Медведева A.M., при секретарі:
Харитоновій О.Г., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Луганську справу за апеляційною скаргою Управління праці і соціального захисту населення
Лисичанської міської ради

на постанову Лисичанського міського
суду Луганської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року

по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення
Лисичанської міської ради про стягнення щорічної одноразової допомоги, -

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління
праці і соціального захисту населення Лисичанської міської ради (далі УПСЗН) та
просив стягнути з відповідача на його користь суму
недоплаченої разової щорічної допомоги як інваліду війни другої групи за ІНФОРМАЦІЯ_2 роки у розмірі 3164, 00 грн.

Постановою Лисичанського міського
суду Лугансько області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені
частково.Стягнуто з УПСЗН на користь позивача заборгованість із
щорічної одноразової допомоги до ІНФОРМАЦІЯ_3 рік у сумі 2326 грн. В задоволенні позовних вимог про стягнення щорічної одноразової допомоги за ІНФОРМАЦІЯ_4 роки відмовлено за
пропуском строку звернення до адміністративного суду.

В апеляційній скарзі УПСЗН ставиться
питання про скасування рішення та ухвалення нового рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог з мотивів порушення
місцевим судом норм матеріального права.

Судова колегія не знайшла підстав
для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

За обставинами справи ОСОБА_1 є
інвалідом війни другої групи і має право на
пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни - інвалідів війни.

Статтею 13 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту" передбачено щорічно до 5 травня інвалідам 2 групи виплату разової грошової допомоги у розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком.

Місцевий суд відмовив в задоволенні
позовних вимог про стягнення щорічної одноразової допомоги за
ІНФОРМАЦІЯ_4 роки через пропуск строку звернення до адміністративного суду. За відсутності апеляційної скарги наведене не є предметом
апеляційного розгляду.

Статтею 34 Закону України „Про
державний бюджет України на 2005 рік" установлено, що у 2005 році виплата щорічної разової допомоги для інвалідів
Великої Вітчизняної війни другої групи відповідно
до Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" здійснюється у розмірі 330 гривень.

До ІНФОРМАЦІЯ_3 року позивачу виплачено щорічну разову
допомогу у цьому розмірі.

Місцевий суд вказану норму визнав
такою, що допускає звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод позивача,
протирічить вимогам частини 5 статті 17, частині 3
статті 22 Конституції України, а тому не може застосовуватись до спірних правовідносин.

Вказаний висновок суду першої інстанції базується на
роз'ясненнях, викладених у пункті 2 постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996 року „Про застосування
Конституції України при здійсненні правосуддя",
відповідно до яких судові рішення мають грунтуватись на Конституції, а
також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Законами України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (стаття 28) та
„Про затвердження прожиткового мінімуму на 2005 рік" (стаття 1) визначено покладену в основу розрахунку
разової грошової допомоги суму
мінімальної пенсії за віком на 2005 рік у розмірі 332 грн.

За наведених обставин місцевий суд правильно вирахував
розмір недоплаченої суми разової грошової
допомоги позивачу як інваліду війни 2 групи -2326 грн. (332 х 8 - 330).

Судове рішення законне та обгрунтоване, прийняте з
дотриманням матеріальних та процесуальних норм.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне застосування
місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке привело чи могло привести до неправильного вирішення
справи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 198, 200
КАС України судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Управління праці і соціального
захисту населення Лисичанської міської ради відхилити.

Постанову, Лисичанського міського суду
Луганської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути
оскаржена протягом одного місяця у касаційному порядку, шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.