Справа № 33-9
Суддя: Прокопчук С.М.
Дата ухвалення: 2007-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 33-9
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня
2007 року. м. Житомир.

Голова апеляційного суду Житомирської області Прокопчук C.M.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову судді
Романівського районного

суду Житомирської області від 01
грудня 2006
року по справі про адміністративне

правопорушення №
3-1096/2006, -

встановив:

зазначеною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення, передбаченого

ст. 130
Кодексу України про адміністративні
правопорушення (далі - КУпАП),
та

на нього накладено адміністративне
стягнення у виді позбавлення права

керування
всіма видами транспортних засобів строком на 2 роки.

Відповідно до постанови судді, 01
листопада 2006
року о 23
год. 20 хв. в

м. Хмельницьку по вул. Купріна ОСОБА_1 керував
автомобілем ВАЗ-2106

(реєстраційний номер НОМЕР_1) в стані алкогольного сп'яніння. Від

проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння

ухилився.

У скарзі на прийняте суддею рішення ОСОБА_1 просить
скасувати

постанову як незаконну, а провадження у справі - закрити.

На обгрунтування своєї правової
позиції автор скарги зазначає, що :

1.
вказівка судді про
визнання ним вини не відповідає дійсності, так як він

2.
заперечував свою вину у
вчиненні правопорушення і навпаки наполягав на

3. виклику свідків, так як на момент його зупинки
працівником ДАІ окрім їх двох

4.
нікого не було ;

5.
при розгляді справи
суддею не вівся протокол судового засідання ;

З.по справі не
було встановлено, що
він керував автомобілем
у стані

алкогольного
сп'яніння та відмовився
від проходження медогляду,
як це

зазначено суддею у постанові;

4.
працівником ДАІ не було відібрано у нього пояснення, а
він лише розписався у

чистому бланку протоколу;

5.суддею не було звернуто увагу на ту обставину, що після його зупинки і

спілкування з працівником ДАІ останній відпустив його і
він прослідував до

свого місця проживання на відстань більше 100 км.

Ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне

правопорушення №
3-1096/2006, перевіривши законність і обгрунтованість

постанови судді, вважаю, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з

наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про

адміністративні правопорушення є : своєчасне,
всебічне, повне і об'єктивне

з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній
відповідності з законом,

забезпечення виконання винесеної постанови, а також
виявлення причин та умов,

що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання

правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення

законності.

Як вбачається з постанови та матеріалів справи суддею при розгляді

справи не були дотримані зазначені вимоги Закону, як і вимоги ст.ст.251, 252 та

280 КУпАП.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху (далі - Правил), вимоги

якого порушив ОСОБА_1 згідно протоколу НОМЕР_2 про

адміністративне правопорушення від 01 листопада 2006 року (а.с.2), водій

повинен на вимогу працівника міліції пройти в
установленому порядку медичний

огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи

токсичних речовин.

Тому суддя при прийнятті рішення по справі без будь-яких
на те підстав

вказала у постанові, що ОСОБА_1 керував автомобілем у
стані алкогольного

сп'яніння, так як зазначене не відповідає даним протоколу про
адміністративне

правопорушення від 01
листопада 2006 року - ОСОБА_1 вмінено лише

порушення п.2.5 Правил.

Оформлення матеріалів про порушення Правил дорожнього руху та

порядок направлення громадян для медичного огляду на стан сп'яніння

регулюються Інструкцією з організації провадження та
діловодства у справах про

адміністративні порушення правил, норм і стандартів, що стосуються

забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженою наказом МВС України

22.10.2003 р. №
1217 та зареєстрованою в МЮ України 24.10.2003 р. за №

974/8295 (далі -
Інструкція № 1217), та Інструкцією про порядок направлення

громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та
проведення

огляду з використанням технічних засобів, затвердженої наказом МВС України,

МОЗ України та МЮ України від 24.02.1995 р. №
114/38/15-36-18 (далі -

Інструкція №
114/38/15-36-18).

Частиною 1
п.2.6 Інструкції № 1217 та ч.2 п.1.1 Інструкції № 114/38/15-

36-18 водії та інші особи, які керують транспортними засобами, якщо є достатні

підстави вважати, що ці особи перебувають у стані сп'яніння, підлягають

відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан

сп'яніння (ст.266 КУпАП).

Частиною 2
п.2.6 Інструкції № 1217 передбачено, що підставами для

притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування

транспортом у стані сп'яніння слід уважати необхідні висновки, зроблені з

додержанням вимог Інструкції № 114/38/15-36-18.

Згідно ч.1 п.2.7 Інструкції № 1217 якщо водій ухиляється від огляду з

метою встановлення стану сп'яніння відповідно до
встановленого порядку, то в

присутності двох свідків у протоколі про зазначене адміністративне

правопорушення вказуються ознаки сп'яніння і дії
порушника щодо ухилення від

огляду.

З протоколу про адміністративне правопорушення
вбачається, що :

ОСОБА_1 пояснень не давав і це йому не пропонувалось ;
до протоколу не

були додані будь-які матеріали чи інші докази на
підтвердження вчинення ним

правопорушення (а.с.2).

Наявні у справі пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо

наявності у водія ОСОБА_1 ознак сп'яніння /різкий запах
алкоголю з рота/

(а.с.З), присутність яких на місці зупинки автомобіля
інспектором ДПС оспорює

скаржник, викликають сумніви, так як :
відповідно до вимог ст.266 КУпАП,

Інструкції № 1217 та Інструкції № 114/38/15-36-18 інспектор ДПС при наявності

достатніх підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані
алкогольного

сп'яніння, зобов'язаний був відсторонити його від
керування автомобілем, але

згідно даних справи та твердження скаржника цього
зроблено не було ; адреса

свідка ОСОБА_3 у протоколі зазначена -
"АДРЕСА_1",
а у

його поясненні - "АДРЕСА_2, /нумерація виправлена і незрозуміла/".

Відповідно до вимог ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може

бути накладено не пізніш як через два місяці з дня
вчинення правопорушення, а

при триваючому правопорушенні -
два місяці з дня його виявлення.

Положення ч.2 даної норми Закону не можуть братись до
уваги, так як

питання про порушення кримінальної справи з цього приводу
не вирішувалось.

Згідно ст.247 п.7 КУпАП провадження в справі про
адміністративне

правопорушення не може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю у разі

закінчення на момент розгляду справи про адміністративне
правопорушення

строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Таким чином, на даний час по справі сплили строки,
передбачені ст.38

КУпАП, можливість перевірки доказів у справі втрачена, а
тому справа підлягає

закриттю з наведених підстав.

Керуючись ст.293 КУпАП, -

постановив:

скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Романівського районного суду Житомирської
області

від 01 грудня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а

провадження в справі закрити на підставі ст.247 п.7 КУпАП
у зв'язку із

закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.