Справа № 2-а-277/2006року
Суддя: Федосенко В.В.
Дата ухвалення: 2007-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-277 2006
ПОСТАНОВА

іменем України

1 березня 2007 року Дзержинський
районний суд м. Харкова

у складі, головуючого - судді -
Федосенко В.В.

суддів -
Руднєвої О.О. Наумової С
В. при секретарі Прядко Н.І. розглянув у відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1до
Державного комітету України у справах національностей та міграції, та
Управління міграційної служби у Харківській області про скасування
рішення про відмову в наданні статусу біженця та про надання статусу біженця,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому
просив скасувати рішення Держкомміграції про відмову в наданні статусу біженця
та розглянути обставини його справи та прийняти рішення про надання йому
статуту біженця в Україні. В обґрунтування позову позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року звернувся
до міграційної служби Харківської області із заявою про надання йому статусу
біженця в Україні у якій надав пояснення причин такого прохання. Відповіддю на
його заяву було повідомлено про відмову в оформленні документів з мотивів, що
його заява є очевидно не обгрунтованою, оскільки не містить вагомих причин для
побоювання стати жертвою переслідування в
країні громадянської належності. Скарга позивача до Державного комітету
України у справах національностей та міграції на рішення міграційної служби
була залишена без задоволення. Позивач вважає таке рішення незаконним бо має
вагомі причини для побоювання стати жертвою переслідування з боку існуючої
влади в Афганістані.

У судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у письмових
запереченнях на позов та у судовому засіданні заперечувала
проти задоволення вимог позивача, пояснила, що рішення про відмову в наданні статусу
біженця було прийнято згідно з вимогами діючого законодавства, є правомірним, обгрунтованим та прийнятим на підставі повного і
всебічного вивчення обставин, викладених заявником у заяві про надання
статусу біженця та матеріалів справи.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази приходить до наступного.

Судом встановлено, наказом відділу у справах
національностей та міграції Харківської облдержадміністрації НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року позивачеві
було відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про надання
статусу біженця, у зв'язку з відсутністю документів
та матеріалів, що можуть бути доказом наявності умов, передбачених ст. 1 Закону України „Про біженців" для надання статусу біженця.

Рішенням Держкомітету України у справах
національностей та міграції від ІНФОРМАЦІЯ_3 року НОМЕР_2 скарга позивача
на рішення НОМЕР_1 була
відхилена.

У зверненні до служби у справах
міграції позивач вказував, що йому погрожували в Афганістані люди з руху
Талібан та били його, примушуючи співпрацювати з ними. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України „Про біженців" - біженець - особа, яка не є громадянином України і
внаслідок цілком обгрунтованих побоювань стати жертвою переслідувань за
ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до
певної соціальної групи або політичних переконань, перебуває за межами
країни своєї громадянської належності
та не може користуватися захистом цієї країни або не бажає користуватися цим
захистом внаслідок таких побоювань, або, не маючи громадянства (підданства) і
перебуваючи за межами країни свого попереднього постійного проживання, не може
чи не бажає повернутися до неї внаслідок зазначених побоювань;

2

В судовому засіданні позивач пояснив, що його батько був підполковником служби безпеки при режимі
Наджибули та був членом комуністичної партії Афганістану.

Згідно з „Методичних рекомендацій у
відношенні звернення з афганськими особами, що шукають притулку, та
біженців в Європі" (а.с. 19-25)
- незважаючи на створення Тимчасової адміністрації Афганістану, ратифікації
нової Конституції та початок відновлення Афганістану - ситуація в
Афганістані залишається небезпечною.

Певні групи населення Афганістану
потребують захисту, а саме члени комуністичної партії НДПА агенти
секретної служби.

Як встановлено в судовому засіданні
батько позивача був підполковником служби безпеки при режимі Наджибули
та був вбитий талібами, що підтверджується зверненням Президента Харківської
міської організації біженців Афганістану та показами свідка.

Вказані обставини не були предметом дослідження
відповідачами при вирішенні питання про

наданню позивачу статусу біженця, а тому є підстави для
визнання оспорюваних рішень

протиправними та їх скасування.

Таким чином позов в цій частині підлягає задоволенню.

Позов в частині зобов'язання відповідача надати позивачу
статус біженця не підлягає

задоволенню бо це за змістом ст. 162 КАС України не входить до повноважень суду.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 11, 159-162 КАС У країни, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1задовольнити частково.

Визнати рішення №15
від ІНФОРМАЦІЯ_3 року
Державного комітету України у справах національностей та міграції про
відхилення скарги ОСОБА_1на рішення НОМЕР_1
від ІНФОРМАЦІЯ_2 року
відділу у справах національностей та міграції Харківської обласної
адміністрації про відмову особі в оформленні документів для вирішення питання
щодо надання статусу біженця в Україні -
протиправним та скасувати його.

Визнати наказ НОМЕР_1
від ІНФОРМАЦІЯ_2 року
відділу у справах національностей та міграції Харківської
обласної адміністрації про відмову особі в оформленні документів для вирішення питання
щодо надання статусу біженця в Україні -
протиправним та скасувати його.

Зобов'язати відповідачів вдруге розглянути документи
ОСОБА_1про надання йому статусу біженця, в іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Харківської області шляхом подачі через суд першої інстанції
протягом 10 днів заяви про апеляційне
оскарження та поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в в порядку, передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.