Справа № 22-а-1192007р.
Суддя: Лузан Л.В.
Дата ухвалення: 2007-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №22-а-119
2007 р. Головуючий у 1-й інстанції Стеценко В.А.
Категорія 38 Суддя-доповідач Лузан Л.В.
УХВАЛА

іменем України

2007 року лютого « 14 » дня колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Шевченка В.А.,

суддів - Батюка А.В., Лузан Л.В.,

з участю секретаря судового
засідання - Назарової О.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Лебединського районного суду Сумської області від 28 грудня 2006 року

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумського обласного військового комісаріату про порушення конституційних
прав та свобод, зобов'язання перерахувати розмір пенсії,

встановила:

Постановою Лебединського районного суду Сумської області від 28 грудня 2006 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено у зв'язку з необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену постанову та ухвалити
нову про задоволення його позовних вимог, а саме: визнати факт його дискримінації на отримання рівної пенсії та
грошової допомоги за однакову службу з рівною категорією військовослужбовців, звільнених пізніше нього на пенсію. При
цьому апелянт посилається на те, що суд не захистив його конституційні права і
свободи, а також на те, що судом
першої інстанції невірно застосовані норми матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 -ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи і перевіривши
законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас наказом начальника Генерального
штабу-першого заст. Міністра оборони України НОМЕР_1 від 23.05.1994 року, виключений із списків
особового складу наказом від 10.06.1994
р.

З 21.07.1994 р. отримує пенсію по лінії
Міністерства оборони України як колишній військовослужбовець. Вислуга
складає 19 років.

При нарахуванні пенсії йому були враховані оклад за посадою, оклад за
військовим званням, процентна надбавка за вислугу років .

З доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо необхідності перерахунку його пенсії і грошової допомоги з урахуванням перелічених у
позовній заяві премії і надбавок колегія суддів не може погодитися з наступних підстав.

Запровадження нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, яких
позивач не отримував під час служби, а також
премії, не є підставою для перерахунку раніше

2

призначеної
йому пенсії, так
як законодавством з питань пенсійного забезпечення до 01.01.2005 року не було передбачено можливості
такого перерахунку.

Законом України від 15.06.2004 р. № 1769-ІУ були внесені зміни до ч.З ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького
і рядового складу органів внутрішніх справ та
деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХП, і вказані надбавки та премія стали
враховуватись при перерахунку пенсії з 1 січня 2005 року.

Даними змінами встановлено порядок перерахунку та виплати раніше
призначених пенсій військовослужбовцям з 01.01.2005 року - у розмірі 50% від суми перерахованої пенсії, а з 01.01.2006 р. - у розмірі 100% цієї суми.

Таким чином, вимоги апелянта про виплату йому з 01 січня 2005 року повної суми перерахованої пенсії також не можуть бути задоволені,
оскільки такий розмір і порядок виплати був передбачений самим Законом.

Стосовно перерахунку розміру грошової допомоги при звільненні, то суд
першої інстанції прийшов до правильного
висновку, що ця виплата має одноразовий характер, а тому не підлягає
перерахунку при зміні її розміру в подальшому.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що відповідач
діяв відповідно до діючого законодавства та не порушив права позивача.

Вірність висновків суду підтверджується і наявністю Постанов Уряду № 1576
від 25.10.2002р."Про заходи щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення військовослужбовців...", № 1350 від
27.08.2003 р. та № 895 від 13.07.2004 р. "Про підвищення рівня пенсійного забезпечення
військовослужбовців...", які передбачали для осіб, у складі
грошового забезпечення яких не було додаткових видів грошового забезпечення (крім відсоткової надбавки за
вислугу років) підвищення рівня раніше призначених
їм пенсій, відповідно на 10%, 20%, 40%. Ці постанови були застосовані і до позивача.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про відсутність підстав про
задоволення позову, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 195, п.1 ст.198, 200, 205,206 КАС України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову
Лебединського районного суду Сумської області від 28 грудня 2006 року в даній справі залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з дня її складення
в повному обсязі може бути оскаржена у касаційному
порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця.