Справа № 2-а-1/2007р.
Суддя: Гудков С.В.
Дата ухвалення: 2007-01-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА Іменем України

Справа № 2-а-1/2007р.

12 січня 2007 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі головуючого судді: Гудкова С.В.

при секретарі: Яценко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Лубни цивільну справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Лубнах, Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області. третя особа Відкрите акціонерне товариство
"АТП - 15355" в особі
арбітражного керуючого ОСОБА_2
щодо безпідставної відмови у виплаті пільгової пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України
в м.Лубнах, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській
області. третя особа Відкрите акціонерне товариство "АТП - 15355" в особі
арбітражного керуючого ОСОБА_2
щодо безпідставної відмови у виплаті пільгової пенсії .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 23.08.1986 року по 31.08.1986 року (9 днів) він
приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі звідної колони №
1 Лубенської АК - 2216-т військового типу, нині правонаступник АТП - 15355, та 09.03.1987 року по 31.03.1987 року (22 дні) у складі
в/ч 61610 .

Він отримав
статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС II ( другої ) категорії, відповідно якого з 1994 року йому нараховано трудову пенсію у віці 52 роки. Для нарахування трудової пенсії
органами ПФУ було враховано його середній заробіток за 5 років, трудовий
стаж та інші виплати , згідно
вимог пенсійного законодавства. Внаслідок хвороб, пов'язаних з ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЄС з 4.03.2005
року він отримав статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І
(першої) категорії та інваліда 2
групи.

У 2006 році Позивачу стало відомо, що чинним
законодавством передбачені радикальні поліпшення соціальні та пенсійні забезпечення інвалідів та учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а саме:

постанова КМУ від 22.09.2004
року за №1240 - з 01.01.2005 року враховує максимальну оплату праці в зоні відчуження у 5-ти
кратному розмірі; постанова КМУ від 27.12.2005 року за №1293 - з 01.01.2006 року враховує збільшення пенсій інвалідів
Чорнобиля, учасників ліквідації наслідків на ЧАЕС 1986 року у 3,5
рази;

Рішення
Конституційного Суду України від 11.10.2005
року №8-рп/2005 року по

справі №1-21/2005 скасовано
Закон України щодо обмеження граничних
сум

середнього заробітку щодо обчислення пенсій;

Враховуючи
чисельні судові рішення щодо невірного нарахування заробітної плати за

період роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та задоволення судових позовів на користь

інвалідів
Чорнобиля, АТП-15355 надало йому довідку у добровільному порядку від 17.04.2006

року за НОМЕР_1 про перераховану
заробітну плату за період з 23.08.1986
року по 31.08.1986 рік в сумі 3069
гривень 70 копійок.
Згідно цієї довідки органи ПФУ на його заяву від 20.04.2006 року здійснили
перерахунок пільгової пенсії та відправили його пенсійну справу на затвердження
в Головне управління ПФУ
Полтавської області, звідки,
майже 2
місяці не було
ніяких повідомлень. Лише після
втручання прокурора Полтавської області йому була надана відповідь в якій
ПФУ в Полтавській області в перерахування пенсії відмовив.

Позивач вважає,
що відмова є надуманою і не відповідає нормам закону, а саме: основою для надання довідки АТП-15355 є табель врахування робочого часу, складений під час
роботи по ліквідації аварії на ЧАЕС, довідки про час та місце його перебування,
крім того, нормативними актами передбачені нарахування вказаної суми заробітної
плати для нарахування пенсії, при чому ним взята кратість не 4, як це
передбачено, а 2,487 (тобто
по мінімуму). Відмова Головного управління
ПФУ в Полтавській області не має під собою ніяких правових підстав. Відповідно
до Постанови КМУ від 29.09.2000
року №1498, функції
перевірки нарахування заробітної плати покладено
на органи праці та соціального захисту, а на виконання Постанови КМУ від 13.12.2000
року функції призначення і виплати
пенсії з 01.01.2001 року передані органам пенсійного фонду
України.

Позивач вважає,
що відповідно до методики нарахування пенсії інвалідів Чорнобиля, розмір його
пенсії з 20.04.2006 року має
бути таким:

3069,70 крб. х 5,62 / 100000 х 70% х 1086 х 3,5 рази = 2868,85 грн + 204,93 грн = 3073,79 грн., де:

3069,70 крб - середній
заробіток за 1 календарний
місяць;

5,62 - коефіцієнт
підвищення заробітної плати 1986
рік;

100 000 - коефіцієнт переводу у грошову
одиницю;

70% - втрата працездатності;

1086; 6,25
- коефіцієнт поетапного збільшення пенсії;

3,5 рази - коефіцієнт
збільшення пенсії, згідно Постанови КМУ №1293;

204,93 грн -
доплата до основного розміру пенсії, в тому числі 14,93 грн -

додаткова пенсія інваліду 2 групи;

140 грн - доплата інваліду війну 2 групи;

50 грн - соціальна
допомога інваліду 2 групи.
Позивач прохає суд визнати дії посадових осіб ПФУ про відмову йому у
нарахуванні і виплаті пенсії заробітної
плати 3069,70 крб, як інваліду 2 групи - неправомірними, зобов'язати посадових
осіб здійснити перерахунок та виплату пенсії, перерахованої з більшого
заробітку, в сумі 3073,79 гривень. Стягнути з відповідачів 120 гривень за юридичну допомогу та 30 гривень за ІТЗ.

В судовому
засіданні Позивач та його представник в особі ОСОБА_3 позовні вимоги повністю
підтримали, прохали їх задовольнити.

Представник відповідача Головного Управління Пенсійного Фонду України в
Полтавській області в особі Гладкої Майі Анатоліївни та представники
Управління Пенсійного Фонду в м.Лубни в особі Мірошниченко Олени Миколаївни,
Соломахи Тамари Вікторівни, Білик Людмили Григорівни, Зіненко Катерини Іванівни
позовні вимоги не визнали, мотивуючи, що надана позивачем ОСОБА_1 довідка про
заробітну плату в зоні відчуження, яка видана ВАТ АТП-15355 не відповідає
вимогам чинного законодавства, зокрема: Постанові Ради Міністрів УРСР і
Укрпрофради від 10.06.1986
року №207-7, роз'ясненню
Держкомпраці УРСР і Укрпрофради від 08.01.1987
року №05/2 -25-2,
№03-51-8, ст.54 Закону України "про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС".

Представник 3-ї особи ВАТ "АТП-15355" в
особі арбітражного керуючого ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути
справу без його участі за наявними в матеріалах справи документами.

Суд, заслухавши
сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що адміністративний
позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни
мають право на соціальний захист, включає право на забезпечення їх у
разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності. втрати
годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в
інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до ч.2 ст.З Конституції України, права і свободи людини та
їх гарантії визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно ч.1,2
ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються
судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Судом
встановлено, що з 23.08.1986
року по 31.08.1986 року (9 днів) Позивач
приймав участь у ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС у складі звідної колони № 1 Лубенської АК - 2216-т військового типу, нині правонаступник АТП - 15355, та 09.03.1987 року по 31.03.1987 року (22 дні) у складі
в/ч 61610 .

Позивач отримав статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС II ( другої) категорії, відповідно якого з 1994 року йому нараховано трудову пенсію у віці 52 роки. Для нарахування трудової пенсії
органами ПФУ було враховано його середній заробіток за 5 років, трудовий
стаж та інші виплати , згідно
вимог пенсійного законодавства. В даний час Позивач щомісячно отримує пенсію в розмірі 708 гривень 53 копійки. У подальшому, внаслідок
хвороб, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЄС з 4.03.2005 року він отримав
статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І (першої) категорії та
інваліда 2 групи
(а.с.7, 8).

У 2006 році Позивачу стало відомо, що
чинним законодавством передбачені радикальні поліпшення
соціального та пенсійного забезпечення інвалідів та учасників ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, а саме:

постанова КМУ від 22.09.2004
року за №1240 - з 01.01.2005 року враховує максимальну оплату праці в зоні відчуження у 5-ти
кратному розмірі; постанова КМУ від 27.12.2005 року за №1293
- з 01.01.2006
року враховує збільшення пенсій інвалідів Чорнобиля, учасників ліквідації
наслідків на ЧАЕС 1986 року у 3,5 рази;

Враховуючи
чисельні судові рішення щодо невірного нарахування заробітної плати за період роботи по ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС та задоволення судових позовів на користь інвалідів Чорнобиля, ВАТ
"АТП-15355" надало йому довідку у добровільному порядку від 17.04.2006 року за НОМЕР_1 про перераховану
заробітну плату за період з 23.08.1986
року по 31.08.1986 рік в
сумі 3069 гривень 70 копійок.

20 квітня 2006
року Позивач звернувся до відповідача Управління Пенсійного фонду України в
м.Лубнах з заявою про перерахунок пенсії, згідно довідки про заробітну плату НОМЕР_1 від 17.04.2006 року при цьому надав необхідні
документи, передбачені п.6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України "Про пенсійне забезпечення", затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України
від 30.04.2002 року №224/30.

З Управління Пенсійного фонду України в м.Лубнах та Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській області 2 місяці не було ніяких повідомлень Позивачу з приводу. перерахування пенсії . Лише після втручання прокурора Полтавської області йому
була надана відповідь, в якій Головне управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області в перерахування пенсії відмовило (а.с.31-32).
Також Позивач отримав лист від Управління Пенсійного
фонду України в м.Лубнах про відмову перерахунку пенсії (а.с.28-29). Відмова була мотивована тим, що Відповідач вважає,
що довідка , яка
видана ВАТ "АТП -
15355" від 17.04.2006 року НОМЕР_1 про заробітну плату в зоні відчуження в розмірі 3069, 70 гривень видана в порушення чинного законодавства.

Суд вважає
вищезазначену відмову Відповідачів у здійсненні перерахунку пенсії необгрунтованою та безпідставною, оскільки чинним
законодавством не передбачено, що органи Пенсійного Фонду України мають
право перевіряти правильність нарахування заробітної плати, яка нараховується
підприємством, установою чи організацією, де працювала особа.

Крім цього, судом встановлено, що Відповідач нарахував Позивачу пенсію з
урахуванням довідки Лубенського АТП 15355 НОМЕР_2 від 17.10.1994 року про заробітну плату Позивача в розмірі 408 гривень 24 копійки, без
врахування вимог Постанов Уряду, з яких знято гриф "таємно", та
"Для службового користування", які регламентували порядок оплати
праці у 30-ти км. зоні відчуження, а саме:

-розпорядження
КМ СРСР № 964 рс від 17.05.1986 року (3-х, 4-х, 5-ти кратна
оплата праці);

розпорядження КМ
СРСР № 1031 від 23.05.1986 року ( збереження
тарифної ставки за основним місцем роботи);

постанова
КМ СРСР № 524-156 від 7.05.1986 року (збільшити
тарифну ставку на 100%);

постанова КМ СРСР №
665-195 від 5.06.1986
року (встановлено премії 60%
тарифної ставки);

постанова РМ УРСР №
207-7 від 10.06.1986 року
(оплата праці у вихідні у 2-х
кратному розмірі). Згідно аудиторського
висновку від 17.04.2006 року, проведеного аудитором ОСОБА_4, з
урахуванням вищезазначених нормативних актів, встановлено, що розмір середнього
заробітку ОСОБА_1 за період перебування в
зоні ЧАЕС повинен становити 3069, 70 крб.-

Таким чином, суд вважає, що довідка ВАТ "АТП-15355" від 17.04.2006 року за НОМЕР_1 про перераховану
заробітну плату ОСОБА_1 за період з 23.08.1986
року по 31.08.1986 рік в сумі
3069 гривень 70 копійок є
законною, чинним законодавством взагалі не передбачено перевіряти Відповідачами законність та обґрунтованість такої довідки,
тому дії посадових осіб Пенсійного
фонду України про відмову Позивачу в нарахуванні і виплаті пенсії з заробітної
плати 3069, 70 крб., як
інваліду 2-ї групи є
неправомірними.

Судом також
встановлено, що розмір пенсії Позивача з 20.04.2006
року повинен бути таким :

3069,70
крб. х 5,62 / 100000
х 70% х 1086 х 3,5 рази = 2868,85 грн + 204,93 грн = 3073,79 грн., де:

3069,70 крб - середній заробіток за 1 календарний місяць; 5,62 - коефіцієнт
підвищення заробітної плати 1986
рік; 100 000 - коефіцієнт переводу у грошову
одиницю; 70% - втрата
працездатності;

1086; 6,25
- коефіцієнт поетапного збільшення пенсії; 3,5 рази -
коефіцієнт збільшення пенсії, згідно Постанови КМУ №1293; 204,93 грн -
доплата до основного розміру пенсії, в тому числі 14.93 грн додаткова пенсія інваліду 2 групи; 140 грн - доплата інваліду
війну 2 групи; 50 грн - соціальна
допомога інваліду 2 групи.
Щодо вищезазначеної методики
нарахування пенсії представники Відповідачів не заперечують.

Таким чином, суд вважає, що
посадових осіб Пенсійного фонду України, слід зобов'язати здійснити перерахунок
та виплату пенсії , перерахованого
з більшого заробітку , в сумі 3073 гривень 79 копійок.

Позивачем по справі понесені судові витрати, пов"язані з наданням
юридичної допомоги в розмірі 120 гривень (а.с.6) та витрати на ІТЗ в розмірі 30 гривень, які повинні бути відшкодовані Відповідачами
солідарно.

При подачі
позову Позивач був звільнений від сплати судового збору, як і Відповідачі, тому
судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. З, 46, 55 Конституції
України, розпорядженням КМ СРСР №
1031 від 23.05.1986 року,
постановою КМ СРСР №
524-156 від 7.05.1986
року, постановою КМ СРСР №
665-195 від 5.06.1986
року , постановою
РМ УРСР № 207-7 від 10.06.1986
року, ст.ст. 8-11,
71, 86 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України
в м.Лубнах, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській
області - задовольнити
повністю.

Визнати дії посадових осіб Пенсійного фонду України щодо відмови ОСОБА_1 в нарахуванні і виплаті пенсії з заробітної плати 3069, 70 крб., як інваліду 2-ї групи -неправомірними.

Зобов'язати
посадових осіб Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1, перерахованої з більшого заробітку , в сумі 3073 гривень 7а копійок.

Стягнути солідарно з Управління
Пенсійного фонду України в м.Лубнах, Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в
розмірі 120 гривень
за юридичну допомогу та 30
гривень витрат на ІТЗ.

На постанову суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області
заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
оголошення рішення, а апеляційна скарга на рішення суду може бути подана
протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.