Справа № 22-а-274/07
Суддя: Улицький В.З.
Дата ухвалення: 2007-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 22а-274/07 ряд.ст.звіт.38
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

12 червня 2007 року. м. Львів

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного
суду в складі:

головуючого Улицького
В.З.

суддів Багрія
В.М., Обрізко І.М.

при секретарі Соколовській А.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Сихівського районного суду м. Львова від 01 березня 2007 року, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а:

В червні 2006 року ОСОБА_1 звернувся
з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській
області про призначення, нарахування пенсії, стягнення моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивував тим., що
13.07.2005 року звернувся з заявою до відповідача про призначення йому пенсії
згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ». 30.12.2005 року
така пенсія була йому призначена з 01.01.2006 року з врахуванням вислуги років
-16 років 1 місяця служби та загальному трудовому стажі 29 років. До 01.01.2006
року отримував пенсію за віком в розмірі 376 грн. 26 коп. До його роботи не
зараховано 1 рік 5 місяців навчання в авіаучилищі та 2 роки 6 місяців роботи у
військовій прокуратурі Західного регіону України. Вважав незаконим його
звільнення 6.04.1987 року. Рахував що йому заподіяна моральна шкода, підлягає
стягненню недоотримана пенсія, що йому відповідач має видати довідку на
отримання 50 % пільг та просив стягнути з відповідача 560 грн. 26 коп.
відшкодування оплати за надані житлово-комунальні послуги. Просив позов
задоволити в повному обсязі.

Постановою Сихівського районого суду
від 01 березня 2007 року в позові відмовлено.

Постанову суду оскаржив ОСОБА_1.
Вважає постанову незаконно. Покликається на те, що рішення суду постановлено з
порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати
постанову та постановити нову постанову про задоволення його вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення
ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника
відповідача проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Пенсії особам, звільненим з
військової служби, та особам начальницького і рядового складу органів
внутрішніх справ призначаються відповідно до Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до ст.ст. 5, 7 цього
Закону особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, та членам їх сімей можуть /за їх бажанням/ призначатись
пенсії на умовах і в порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», при цьому призначається одна пенсія за їх
вибором.

Дев'ятнадцять років назад при звільненні ОСОБА_1 з ОВС
відповідно до діючого законодавства останній не мав права на пенсію від МВС.

Після прийняття Закону України від
04.07.2002 року «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб начальницького і рядового слкаду органів внутрішніх
справ» ОСОБА_1. отримав право на призначення пенсії за вислугу років з
урахуванням трудового стажу за вказаним Законом від МВС України.

Заява ОСОБА_1 щодо призначення
пенсії по лінії МВС була написана останнім 27.12.2005 року. Відповідно до
атестату, виданого управлінням Пенсійного фонду, ОСОБА_1. одержував пенсію у
Пенсійному фонді за місцем реєстрації по 31.12.2005 року, з обліку позивач
знятий з 01.01.2006 року. З огляду на вищевказане, призначення пенсії ОСОБА_1 з
01.01.2006 року в розмірі 422 грн. 69 коп. проведено правильно та відповідно до
діючого законодавства.

Виплата різниці в розмірах різних
державних пенсій чинним законодавством взагалі не передбачена.

Відповідно до п. «б» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та
деяких інших осіб» ОСОБА_1 було законно призначено пенсію за 29 років
загального трудового стажу в розмірі 54 % грошового забезпечення. Згідно з
діючою редакцією ст.
43 вказаного Закону пенсію обчислено відповідно до видів
грошового забезпечення, установленого діючим законодавством.

Проте, у звязку з тим, що ОСОБА_1.
був звільнений «за дискредитацію звання рядового і начальницького складу» при
призначенні пенсії не було враховано надбавку за безперервну службу та премію.

Що стосується зарахування у стаж
служби час навчання в авіаучилищі, то відповідно до розрахунку за вислугу років
на пенсію /з яким позивач ознайомлений/, цей період зарахований у стаж.

Правових підстав для зарахування у
стаж періоду роботи в органах прокуратури немає, так як постановою КМ України №
393 від 17.07.1992 року /з наступними змінами/ встановлено, що для призначення
пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осбі начальницького та рядового слкаду ОВС»
зараховується час роботи в органах прокуратури і суду осіб, які працювали на
посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на службі в органах
внутрішніх справ на посадах начальницького складу. Із долученої до матеріалів
справи копії трудової книжки позивача вбачається, що останній працював на
посаді позаштатного прокурора Військової прокуратури Західного регіону України
з 01.06.1997 року по 31.12.1999 року. Таким чином робота позивача в органах
прокуратури після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ не підлягає
зарахуванню для призначення пенсії по лінії МВС за вислугу років.

Позивач через дев'ятнадцять років
після звільнення зі служби ставить питання про скасування наказу УВС Львівської
області НОМЕР_1 про його звільнення з органів внутрішніх справ відповідно до
ст. 69 Положення про проходження служби.

Суд вважає, що ОСОБА_1 пропущені
процесуальні строки звернення до суду без поважних причин.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що немає жодних правових підстав для відшкодування моральної
шкоди.

Безпідставні вимоги позивача щодо
видачі довідки та відшкодування 560 грн.

За таких підстав рішення суду
відповідає зібраним доказам, вимогам ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб звільнених з військової служби», Закону України «Про
міліцію», Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», довиди апеляційного
скарги висновків суду не спростовують.

Колегія суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, колегія суддів,-

У
Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Сихівського районного суду м. Львова від 01 березня 2007 року залишити - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного
суду України безпосередньо протягом одного місяця.

Головуючий:
В.Улицький

Судді: І.Обрізко

В.Багрій