Справа № 4-2437/05/06
Суддя: Співак В.І.
Дата ухвалення: 2007-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15
лютого 2007 року
м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого Співака В.І.

суддів:
Білуги С.В.

Гуріна М.І.

Загороднього А.Ф.

Заїки М.М.,

при секретарі Проценко О.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від
06.09.04 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 24.11.04 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Зарічному
районі м. Суми про визнання неправомірними дій щодо зменшення розміру пенсії,
спонукання до проведення перерахунку та зобов'язання виплатити заборгованість,
-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2002 року ОСОБА_1 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до управління
Пенсійного фонду України в Зарічному районі м. Суми про визнання
неправомірними дій щодо зменшення розміру пенсії, спонукання до проведення
перерахунку та зобов'язання виплатити заборгованість.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06.09.04 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 24.11.04 року апеляційну
скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 06.09.04 року - без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись з даними рішеннями, посилаючись
на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить
скасувати рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06.09.04 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від 24.11.04 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки рішення
судів першої та апеляційної інстанції
постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова
оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав, які передбачені статтями 224-228 Кодексу
адміністративного судочинства України для зміни чи скасування судового рішення.

Законом
України «Про внесення змін до деяких законів України» від 17.11.99 року частину
3 статті 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» було викладено у такій
редакції: «Працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів
повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортрадистам,
льотчикам-наглядачам) і бортоператорам які виконують спеціальні роботи в
польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає
право на пенсію за вислугу років (частина 1 статті 64 та статей 65, 66, 69),
одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених
частинами 1-3, статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не
можуть перевищувати 85% заробітку для працівників льотно-випробного складу та
75% заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації
(пілотів, штурманів, бортінженерів, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і
бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не можуть
перевищувати 2,5 величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузі
економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається
пенсія».

Відповідно до підпункту
"в" пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України № 418 від 21.07.92 року під час
підвищення пенсій відповідно до рішень Уряду України середньомісячний
заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до
підпунктів "а" і "б" цього пункту, збільшується на
коефіцієнт зростання середньої заробітної плати працівників народного
господарства за місяць, що передує місяцю, з якого перераховуються пенсії,
порівняно з середньою заробітною платою працівників народного господарства, яка
враховувалась під час призначення (перерахунку) пенсії.

За таких обставин положення
зазначеного підпункту застосовуються лише у разі, коли рішення про підвищення
пенсії приймає Уряд України.

28.03.02 року Кабінет Міністрів
України прийняв постанову № 374 «Про підвищення розмірів пенсії, призначених
відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок чорнобильської катастрофи», а також
пенсій, призначених відповідно до інших
законів України, які раніше не підвищувалися». Дія цієї постанови поширюється
на пенсії, призначені працівникам льотно-випробного складу суден цивільної
авіації відповідно до частини 3 статті 54 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», і передбачає збільшення пенсій з 01.04.02 року не працюючим пенсіонерам на
12%.

Інших рішень Уряду України, після
внесення 17.11.99 року змін до статті 53 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», про підвищення розміру пенсії працівникам льотного складу
цивільної авіації не приймалось.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що
не були доведені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 212, 215, 2201. 223, 224,
230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційну ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 06.09.04 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від
24.11.04 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Зарічному районі м. Суми про визнання неправомірними дій щодо
зменшення розміру пенсії, спонукання до проведення перерахунку та зобов'язання
виплатити заборгованість - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Співак

судді:
С.В. Білуга

М.І. Гурін

А.Ф. Загородній

М.М.
Заїка

Згідно з
оригіналом
суддя
В.І. Співак