Справа № 4-1739/05/06
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2007-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

14 лютого 2007 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у
складі:

головуючого Ліпського
Д.В.

судді-доповідача Гуріна
М.І.

суддів Амєліна
С.Є.

Кобилянського
М.Г.

Юрченка
В.В.

розглянувши в порядку попереднього розгляду касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Рівненського міського суду від 04.06.2004 року та ухвалу апеляційного
суду Рівненської області від 22.10.2004 року у справі за скаргою ОСОБА_1 про
оскарження дій управління Пенсійного фонду України в місті Рівне щодо
перерахунку пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2004 року
ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про
оскарження дій управління Пенсійного фонду України в місті Рівне щодо
перерахунку пенсії відповідно до статті 37¹
Закону України “Про державну службу”.

Рішенням Рівненського міського суду від 04.06.2004 року у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від
22.10.2004 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення судів першої та
апеляційної інстанції мотивовані тим, що
пенсія ОСОБА_1 була призначена і
виплачувалась у розмірі, передбаченому Законом України “Про державну службу”.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями,
ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати судові рішення, а у
справі ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення
судовими інстанціями норм процесуального права та неправильне застосування
судами норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши застосування судом норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі в межах, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 звільнений з 24.04.2000 року з посади головного
державного податкового ревізора інспектора Управління документальних перевірок
юридичних осіб державної податкової адміністрації в Рівненській області у
зв'язку з виходом на пенсію. Пенсія ОСОБА_1 була
призначена згідно статті 37 Закону України
“Про державну службу”.

Відповідно статті 37¹ Закону України “Про державну службу” у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій, виходячи із сум заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на
момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Указом Президента України “Про посилення соціального
захисту працівників органів державної податкової служби” від 20.06.2002 року №
575 (вступив в силу з 01.01.2003 року) було встановлено посадовим особам та
іншим державним службовцям органів державної податкової служби надбавку за
особливі умови роботи, кваліфікацію та інтенсивність праці у розмірі 100 %
посадового окладу з урахуванням надбавки за спеціальне звання або ранг
державного службовця і надбавки за вислугу років.

Оскільки заявник під час роботи не отримував надбавки,
введеної Указом Президента України “Про посилення соціального захисту
працівників органів державної податкової служби” від 20.06.2002 року № 575, то
підстав для її включення в грошове забезпечення при обчисленні пенсії не має.

Доводи ОСОБА_1 про те, що пункт четвертий Постанови Кабінету
Міністрів України від 31.05.2000 року № 865 із змінами і доповненнями,
відповідно до якого особи, які вийшли на пенсію згідно Закону України “Про
державну службу” мають право на перерахунок пенсій, але лише за умови
підвищення заробітної плати державним службовцям після набрання чинності
Законом України від 16.01.2003 року “Про внесення змін до Закону України “Про
державну службу”, протирічить Конституції України та Закону України “Про
державну службу” не є обґрунтованими, оскільки закони та інші нормативно-правові
акти зворотної дії в часі не мають, крім
випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства
України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального
чи процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку
про те, що при розгляді справи судами було допущено неправильне застосування
норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія прийшла до висновку, що підстави для
скасування рішень та призначення справи до розгляду в судовому засіданні
відсутні, а тому відхиляє касаційну скаргу і залишає судові рішення без змін
при попередньому розгляді справи.

Керуючись статтями 220¹,
223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 04.06.2004 року та
ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 22.10.2004 року у справі за
скаргою ОСОБА_1 про оскарження дій управління Пенсійного фонду України в місті
Рівне щодо перерахунку пенсії залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

(підпис)

Д.В. Ліпський

Судді

(підпис)

С.Є. Амєлін

(підпис)

М.І. Гурін

(підпис)

М.Г. Кобилянський

(підпис)

В.В. Юрченко

З оригіналом згідно

Суддя М.І.
Гурін