Справа № 2а-5/07
Суддя: Андрущенко С.А.
Дата ухвалення: 2007-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа
№ 2а-5/07
ПОСТАНОВА Іменем України

5 лютого 2007 року Ленінський
районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: Андрущенко С.А. при
секретарі: Шпак Н.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Полтаві справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Державного комітету
України у справах національностей
та міграції про
визнання неправомірним та
скасування рішення Державного
комітету України у справах національностей та міграції, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до відповідача про визнання неправомірним та скасування рішення, посилаючись на те, що 28.12.2006 року Полтавським відділом
міграційної служби України йому було вручено повідомлення про відмову в наданні йому статусу біженця, яке було винесено
на підставі рішення № НОМЕР_1 Державного комітету України
у справах національностей та міграції від 25.10.2006
року. Відповідач зазначене рішення Державного комітету України у справах
національностей та міграції вважає необгрунтованим
та неправомірним, оскільки його було прийнято без врахування всіх обставин,
які стосуються його справи та дають підстави на отримання ним статусу біженця.
Зазначеним рішенням були порушені його права, гарантовані Загальною декларацією
прав людини та Конституцією України, а саме право шукати притулку в інших
країнах від переслідувань та користуватися цим притулком. Перебуваючи на
території України він звернувся у Полтавський відділ міграційної служби України
з заявою про надання йому статусу біженця. Зазначеним відділом було проведено
необхідну роботу та підготовлено позитивний висновок щодо надання йому статусу
біженця. Приймаючи рішення №
НОМЕР_1 від 25.10.2006
року, Державний комітет України у справах національностей та міграції
об'єктивно не з'ясував обставини, що слугували для нього причиною пошуку
притулку в Україні та зазначене рішення приймалося за матеріалами особової
справи без організації зустрічі з ним, тому просить визнати зазначене рішення
неправомірним та скасувати його, зобов'язати Державний комітет України у
справах національностей та міграції надати йому статус біженця.

В судовому
засіданні представники позивача позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник відповідача позов не визнав та просив
відмовити в задоволенні позову.

Суд,
заслухавши представників позивача, відповідача, свідка, вивчивши матеріали особової
справи № НОМЕР_2,
матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому
задоволенню 3 наступних
підстав.

Як встановлено в судовому засіданні позивач звернувся до
Полтавського відділу міграційної служби України з заявою про надання статусу
біженця. Полтавським відділом міграційної служби України було проведено
відповідну перевірку та надано висновок про доцільність
надання статусу біженця громадянину Афганістану ОСОБА_1. Рішенням
Державного комітету України у справах національностей та міграції № НОМЕР_1 від 25.10.2006 року відмовлено
в наданні статусу біженця позивачеві. Як вбачається з наданих матеріалів при вивченні матеріалів особової
справи № НОМЕР_2 у Державному комітеті України у справах національностей та міграції про надання
ОСОБА_1 статусу біженця в осіб, які займалися вивченням зазначених матеріалів
виникло безліч запитань, які так і не знайшли свого вирішення. Таким чином
вбачається поверхневий підхід до вирішення
зазначеного питання та прийняття рішення працівниками відповідача, зокрема не проведено
перевірку по питаннях, які виникали у осіб, що займалися вивченням матеріалів,

які надійшли для прийняття рішення про надання
статусу біженця громадянину Афганістану ОСОБА_1. За таких обставин рішення
Державного комітету України у справах національностей та міграції № НОМЕР_1 від 25.10.2006 року про відмову
в наданні статусу біженця громадянину
Афганістану ОСОБА_1 не може бути законним, а тому підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про зобов'язання Державного комітету
України у справах національностей та міграції надати громадянину Афганістану
ОСОБА_1 статусу біженця, суд вважає, що
позов в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки знову ж таки залишаються
нез'ясованими питання які виникали у осіб, що вивчали матеріали про надання
статусу біженця громадянину Афганістану ОСОБА_1 та для з'ясування зазначених
питань необхідно проводити додаткову перевірку. Виходячи з викладеного суд,
вважає за необхідне зобов'язати відповідача
переглянути матеріали та прийняти обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 17,161-163,256 КАС
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний
позов ОСОБА_1 до Державного комітету України у справах національностей та
міграції про визнання неправомірним та скасування рішення Державного комітету
України у справах національностей та міграції частково задовольнити.

Скасувати
рішення Державного комітету України у справах національностей та міграції № НОМЕР_1 від 25.10.2006 року про відмову
в наданні статусу біженця громадянину Афганістану ОСОБА_1.

Зобов'язати
Державний комітет України у справах національностей та міграції переглянути
матеріали особової справи №
НОМЕР_2 відносно громадянина Афганістану ОСОБА_1 та прийняти
обгрунтоване рішення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду
Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження в 10-ти
денний термін з дня складення постанови та подачі апеляції у 20-ти денний
термін після подачі заяви про апеляційне оскарження.