Справа № 22а-1521/2007
Суддя: Даценко Л.М.
Дата ухвалення: 2007-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №
інстанції Рудніченко О.М.
інстанції Даценко Л.М.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в
складі: головуючого - судді
Хопти С.Ф. суддів Даценко Л.М., Мережко М.В. при секретарі Велицькому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2- представника
третьої особи ОСОБА_3 на постанову Ірпінського міського суду Київської області
від 15 листопада 2006 року в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Іртиської
міської ради Київської області, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_8 про
визнання протиправним рішення сесії міської ради НОМЕР_1

встановила:

У вересні 2004
р. позивачі звернулися в суд із зазначеним позовом, в якому посилалися на
те, що 29 квітня 2004 р. міська рада
прийняла рішення НОМЕР_1,
яким протиправно встановила межі між земельними ділянками ОСОБА_5, ОСОБА_3
та ОСОБА_1 поАДРЕСА_1 №№
18, 20 та 20-а згідно з додатком № 1 по існуючому паркану. При цьому не врахувала, що за
рішенням виконкому Ірпінської міської ради НОМЕР_2 за будинком № 18 АДРЕСА_1
закріплено 1000 кв.м, земельної ділянки в постійне користування, 231 кв.м
земельної ділянки у тимчасове користування та 750 кв.м для будівництва
індивідуального житлового будинку у визначених межах з довжиною межі від
проїзду загального користування 49,0 м та можливістю підходу до сараїв „К"
та „Н" зі сторони даної межі.

Просили визнати протиправним рішення сесії Ірпінської
міської ради НОМЕР_1 від 29 квітня 2004 р. про
встановлення межі між земельними ділянками АДРЕСА_1 18,20 та 20-а в м.
Ірпінь.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області
від 15 листопада
2006 р. позов
задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування
постанови суду першої інстанції та прийняття нової про відмову в позові з
посиланням на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення
норм процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що рішення
відповідача від 29.04.2004
р. НОМЕР_1 про
встановлення межі між земельними ділянками по АДРЕСА_1 18, 20 та 20-а в м.
Ірпінь є протиправним.

Такі висновки суду є правильними і такими, що
відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що рішенням сесії Ірпінської міської ради
від 29.04.2004 р. НОМЕР_1 встановлено межу
між земельними ділянками поАДРЕСА_1 18,
20 та 20-а в м. Ірпінь згідно з додатком №
1 по існуючому паркану (14-16)

Встановлено, що позивачі є власниками квартири № 1 будинку № 18 АДРЕСА_1, третя
особа ОСОБА_8- власником квартири № 2 цього будинку, третій особі ОСОБА_3 на
праві власності належить будинок № 20 ААДРЕСА_1, а третя особа ОСОБА_1 є
забудовником будинку № 20-а АДРЕСА_1.

Встановлено, що рішенням виконкому НОМЕР_3 при наданні
ОСОБА_1 земельної ділянки під забудову АДРЕСА_1 20-а був утворений проїзд
загального користування з виїздом на вулицю АДРЕСА_2(а.с.69-73)

Встановлено, що треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є
суміжними з позивачами землекористувачами в тилу земельної ділянки та зі
сторони проїзду загального користування.

Встановлено, що рішенням виконкому Ірпінської міської
ради НОМЕР_2 за
будинком № 18 АДРЕСА_1
закріплено 1000 кв.м. земельної
ділянки в постійне користування, 231
кв.м земельної ділянки у тимчасове користування, а також виділено 750 кв.м земельної
ділянки із земель Держземфонду третій особі ОСОБА_8(а.с.25-26)

Встановлено, що земельна ділянка за будинком № 18 ААДРЕСА_1
закріплена у визначених межах з довжиною межі зі сторони будинку №№ 20 та 20-а від
проїзду загального користування 49,0
м та можливістю підходу до сараїв „К"
та „Н" зі сторони даної межі.

Встановлено, що після прийняття відповідачем оскаржуваного
рішення довжина межі зі сторони будинку №№
20 та 20-а від проїзду загального користування становить 45,3 м, підхід до
сараїв „К" та
„Н" зі сторони даної межі відсутній і межа проходить по стіні
цих будівель.

Тому з урахуванням наведеного суд зробив правильний
висновок про задоволення позову в зв"язку з порушенням відповідачем прав
позивачів як землекористувачів.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують
висновків суду.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку,
що постанова суду відповідає обставинам справи, прийнята з додержанням вимог
матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 195,
196, 198, 200, 205-206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2- представника
третьої особи ОСОБА_3 відхилити.

Постанову Ірпінського міського суду Київської області від
15 листопада 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду
України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Суддя