Справа № 22-а-72/2007р.
Суддя: Белинчук Т.Г.
Дата ухвалення: 2007-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________ АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ___
Справа № 22-а- 72/2007 р. Голов.
1 інст.- Стародуб Г. А.
Доповідач - Белинчук Т. Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року січня
місяця 15 дня,
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду АР Крим, в
складі:

Головуючого, судді
Панкова М. В., Суддів Ісаєва Г.
А.,

Белинчук Т.Г.,

При секретарі Бахтагареевій
М.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до Контрольно-ревізійного управління в АР Крим
(далі КРУ) про визнання
незаконними наказів, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку
за вимушений прогул та відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову Красноперекопського міськрайонного суду АР Крим від 31 серпня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до КРУ
якій в ході розгляду справи доповнювала та змінювала та просила

- визнати наказ НОМЕР_1
від 17 грудня 2004 року про
результати проведеної

атестації недійсними і незаконним;

- визнати наказ НОМЕР_2
від 16 березня 2005 року про
звільнення незаконним ,

поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за
весь час вимушеного прогулу у

розмірі 55910
грн;

·
стягнути моральну шкоду у зв'язку з незаконним проведенням
атестації і незаконним її звільненням в розмірі 1033547грн.;

·
визнання недійсними результати щорічної оцінки від 25 лютого 2004 року і відмінити
п. 4 та п. 5 Бланку щорічної
оцінки виконання державним службовцем посадових обов'язків

Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що згідно наказу НОМЕР_3 від 30 вересня 2002 року КРУ в АР Крим на
конкурсній основі вона була прийнята на посаду державного службовця 9 рангу - ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 жовтня 2002 року (а.с. 138, т. 1).

Позовні вимоги Про визнання недійсними результатів щорічної оцінки від 25 лютого 2004 року і відміни
п. 4 та п. 5 Бланку,
позивачка обґрунтовує тим, що вказані матеріали були надані атестаційної
комісії 13 грудня 2004 року, у тому
числі службова характеристика і щорічна оцінка за результати роботи протягом 2003 року, яки є
необ'єктивними. її професійні знання відповідач оцінив як задовільні, в той час
як рівень її знань є високим.

На засідання атестаційної комісії 13.12.2004
року було прийнято рішення про її невідповідність займаній посаді і
рекомендовано начальнику управління перевести її на вакантну посаду контролера - ревізора цього ж
КРВ, у зв'язку з чим начальником КРУ
в АР Крим Бурєй І. С. був виданий наказ за НОМЕР_1 від 17
грудня 2004 року про
затвердження результатів атестації спеціалістів КРВ в м. Красноперекопську і.
Красноперекопському районі.

2

Результати атестаційної комісії вона вважає недійсними і незаконними,
оскільки порушення „Положення про проведення атестації державних службовців"',
комісія провела атестацію в її відсутності,
вона була незгодна з відомостями відображеними у службової характеристики, вважає, що відповідач однобоко оцінив виконання
нею основцих обов'язків, складність виконуваної нею
роботи і результативність очолюваного нею відділу.
Вважає , що начальник КРУ Бурєй І. С, якій був присутній при проведенні
атестації, своїм адміністративним впливом звинуватив її в ігноруванні нею вимог
КРУ, та в непотрібному її листуванні з КРУ.

Свій позов в частині незаконного її звільнення з посади ІНФОРМАЦІЯ_1, про
поновлення її на попередній посаді, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування заподіяної
моральної шкоди, позивачка мотивує тим, що працюючи з 01 жовтня 2002 року на посаді ІНФОРМАЦІЯ_1, наказом НОМЕР_2 від 16 березня 2005 року вона була звільнена з цієї посади,
як така, що не відповідає займаній посаді, згідно п. 2 ст.40 КЗпП України - на
підставі рішення атестаційної комісії від 13 грудня 2004 року.

Наказ про її звільнення з посади вважає незаконним і необгрунтованим доказами,
наданими відповідачем, оскільки обставини, які
взяв відповідач в основу її звільнення, повністю
суперечать фактичним обставинам, тобто результатам роботи очолюваного нею КРВ в м. Красноперекопські та Красноперекопському
районі, і їй особисто, як кваліфікованому спеціалісту, тому
фактично підставою її звільнення став трудовий конфлікт між нею і керівництвом КРУ в АРК, предметом якого було
витребування нею у відповідача інформації про
затвердження кошторисів бюджетних коштів на заробітну плату, відрядження та інше і про їх фактичні видатки, тобто витрачання
бюджетних коштів відповідачем. У відповідь на
її прохання надати таку інформацію, відповідач став здійснювати відносно неї організаційне, моральне і матеріальне
переслідування.

У зв'язку з незаконним її звільненням просить суд стягнути з відповідача на
її користь середній заробіток за весь час вимушеного
прогулу з 17 березня 2005 року по день ухвалення рішення суду,
виходячи з середнього заробітку 135,27 грн. - 55 910 грн.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України, позивачка просить суд
відшкодувати їй заподіяну моральну шкоду у зв'язку з порушенням її законних
прав, що призвели до моральних страждань, негативно відобразились
на стані її здоров'я, призвели до втрати нормальних життєвих зв'язків, що вимагають від неї додаткових зусиль для організації
свого життя, яку вона оцінює в розмірі 1 033 547 грн.

У зв'язку з незаконним звільненням її з роботи, грубим порушенням
відповідачем трудового законодавства, як вважає позивачка, що негативно
відобразилось на стані її здоров'я і заподіяло психоемоційне
виснаження, вона вимушена була пройти курс лікування, на який витратила особисті кошти в розмірі 1 562 грн., які просить стягнути з відповідача на
її користь.

Постановою
Красноперекопського міськрайонного суду Ар Крим від-21 серпня 2006 року в позові ОСОБА_1 до
Контрольно-ревізійного управління в АР Крим про визнання незаконним
наказу НОМЕР_1 від 17 грудня 2004 року про-результати проведення атестації і його відміну, про визнання недійсними і
незаконними результатів щорічної оцінки від 25 лютого 2004 року і відміну п. 4 та п. 5 Бланка щорічної оцінки виконання державним службовцем посадових обов'язків, про
визнання незаконним наказу НОМЕР_2 від 16 березня 2005 року про її звільнення і його відміну, . . про поновлення
на попередній посаді, стягнення середнього заробітку за дні вимушеного прогулу в розмірі 55910 грн., відшкодування заподіяної моральної шкоди в розмірі 1033547 грн. і відшкодування шкоди в
розмірі 1562 гривні - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати
постанову суду першої інстанції, та ухвалити по справі
нову постанову, якою задовольнити її позовні вимоги
у повному обсязі. Доводи апеляційної скарги
зводяться до того, що висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, рішення суду постановлено з порушенням норм
матеріального права.

3

Заслухавши суддю-доповідача,, осіб, які з'явилися до суду апеляційної
інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія судців дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи
постанову суд першої інстанції виходив з того, що атестація проведена відповідно до Положення про проведення
атестації державних службовців та порушень
при її проведенні не встановлено. На підставі висновків атестації звільнення проведено в строгій відповідності до положень
трудового законодавства. Відмовляючи в .
частині позову про визнання недійсними результатів щорічної оцінки від 25
лютого 2004 року і відміни п. 4 та
п. 5 Бланку суд першої інстанції послався на пропуск строку передбаченого
ст. 233 КЗпроП України.

З даними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів,
оскільки вони відповідають вимогам закону та підтверджені зібраними по справі
доказами.

З матеріалів справи вбачається, що наказом НОМЕР_3 від 30.09.2002 року ОСОБА_1 була прийнята на посаду начальника контрольно-ревізійного відділу в
м. Красноперекопську та Красноперекопському районі з 01.10.2002 року (а.с.І38, т. 1).

Про результати щорічної оцінки роботи від 25.02.2004 року позивачка була. повідомлена 11.03.2004 року, оскаржила ці дії 04.03.2004 року до керівника вищого рівня, що передбачено Порядком про
проведення щорічної оцінки .виконання державними
службовцями ( затверджений наказом Головного КРУ 31.12.2003 року №' 328). Проте з позовом до суду позивачка
звернулася 18.04.2006 року ( а.с. 179 т. 3) Таким чином, суд першої інстанції
відмовляючи в задоволені вказаних позовних вимог обґрунтовано посилається на пропуск трьохмісячного строку звернення до
суду, передбаченого ст..
233 КЗпроП України.

Відповідно до наказу Головного КРУ України від 11.05.2004 року була призначена атестація державних службовців органів державної контрольно-ревізійної
служби, яка повинна була пройти з вересня по
грудень місяць 2004 року і до 20.12.2004 року, та в Головне КРУ України повинна була бути надана інформація про
результати атестації (а. с
167, т. 1).

У зв'язку з цим начальник КРУ в АРК Бурєй І. С. виніс наказ № 495 від 05.07.2004 року „Про проведення атестації
державних службовців в системі КРУ АРК", яким затвердив проведення атестації і склад атестаційної
комісії (а.с.48, 39 т. 1).

Проведення атестація чотири рази призначалось позивачці - 06.10.2004 року, • 08.12. 2004 року, 10.12.2004 року і 13.12.2004 року на яки вона не з'являлась.'

Колегія
суддів вважає, що атестація проведена у відповідності до Положення про проведення- атестації державних службовців,
затвердженого Постановою Кабінету" Міністрів
України № 1922 від 28.12.2000 року.

Атестаційною комісією робота позивачки як фахівця, керівника відділу, державного службовця, була всебічно проаналізована і,
враховуючи неналежне виконання нею обов'язків, як керівником відділу, були
виявлені недоліки при " недостовірному наданні звіту про
результати контрольно-ревізійної роботи за 1-е півріччя 2003 року, за що вона була притягнута до дисциплінарної
відповідальності у вигляді догани, наказ № 187 - л від
13 листопада 2003 року, також за допущену позивачкою безконтрольність до підлеглих з. питань дотримання законодавчих
і нормативних актів, регламентуючих діяльність
органів ДКРС, в зв'язку з чим вона була притягнута до
дисциплінарної відповідальності у вигляді догани і зменшення надбавки за високі досягнення в праці на 10 % - наказ № 130 - л
від 27 серпня 2004 року.

Не будучи
згодною з вказаними
дисциплінарними стягненнями позивачка оскаржила їх до суду та рішеннями
Красноперекопського міського суду від. 15.02.2005' року та 23.03.2005 року в
задоволені позовів відмовлено, вказані рішення набрали законної сили.

Крім Того, атестаційна комісія врахувала те, що
протягом останнього часу ОСОБА_1 стала ігнорувати вимоги і
зауваження керівництва КРУ в АРК, не дотримуватися виконавчої дисципліни, що негативно відобразилося на роботі в
цілому.

4

Проаналізувавши всі обставини в
сукупності, атестаційна комісія прийшла до висновку про невідповідність ОСОБА_1
займаній посаді начальника КРВ в м. Красноперекопські
і Красноперекопському районі і рекомендували начальнику КРУ перевести її на вакантну посаду контролера-ревізора цього
ж КРВ.

Наказом НОМЕР_1 від 17.12.2004 року начальником КРУ в АРК результати атестації
ОСОБА_1 були затверджені (а.с.
6-7 т. 1).

Позивачка не погодилася на переведення її на
вакантну посаду контролера-ревізора КРВ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним
органом у разі виявлення невідповідності
працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок
недостатньої кваліфікації або стану здоров'я, які перешкоджають продовженню
цієї роботи.

Наказом НОМЕР_2 від 16.03.2005 року ОСОБА_1 була звільнена із займаної' посади ІНФОРМАЦІЯ_1, як така, що не відповідає займаній
посаді, згідно п. 2 ст. 40 КЗпП України. Тобто підставою для звільнення позивачки став
висновок атестаційної комісії про її невідповідність посаді
начальника КРВ.

Доводи апеляційної скарги, що при проведенні
атестації порушені п.9,10,11,12 вищевказаного Положення не
відповідають встановленим обставинам, у зв'язку з чим є необгрунтованими.

Посилання апелянта що причинами її
звільнення є неприязні особисті стосунки з керівником КРУ АРК Бурєй суперечать
матеріалам справи.

Згідно зі статтею 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС
України неприбуття у судове засідання сторін не перешкоджає судовому розгляду справи, оскільки вони належним чином були повідомлені-
про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Приймаючи до уваги наведене, судова колегія вважає
постанову суду законною і обґрунтованою і такою, що не
суперечить фактичним обставинам і колегія суддів не вбачає підстав
для її скасування.

На підставі вказаного і керуючись статтями 182, 195, 196,
198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Красноперекопського
міськрайонного суду АР Крим від 31 серпня

2006 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до адміністративного суду апеляційної інстанції протягом одного місяця.

Головуючий, суддя Панков М. В.