Справа № К-16856/06
Суддя: Кравченко О.О.
Дата ухвалення: 2007-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: не визначено. Зареєстровано: 04.04.2007. Забезпечено надання загального доступу: 06.08.2008.
Номер судового провадження: не визначено
ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2007 року м.Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі :

Головуючого - Кравченко О.О.

Суддів – Костенка М.І., Федорова М.О., Матолича С.В., Голубєвої Г.К.

При секретарі – Мельник І.М.

З участю представників -Хмельницької митниці Підвисоцького В.Б.,Горобчишина С.В. та підприємства «Алко Інвест Україна» Гордилюка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за касаційною скаргою Хмельницької митниці на постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 23.02.2006року у справі за позовом Дочірнього підприємства «Алко Інвест Україна» до Подільської регіональної митниці про визнання недійсним акту ненормативного характеру-рішення про визначення коду товару

Встановила :

У вересні 2004 року Дочірнє підприємство «Алко Інвест Україна» звернулось до суду з позовом до Подільської регіональної митниці, (правонаступником якої відповідно до наказу ДМСУ №194 від 22.03.05р. є Хмельницька митниця) про визнання недійсним акту ненормативного характеру. В обґрунтування позовних вимог підприємство вказало, що відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 22.12.2003 року на митну територію України було ввезено частини для технологічної лінії по розливу алкогольних напоїв, отримувачем товару є позивач. Для проведення митного оформлення позивачем була подана вантажна митна декларація та товаросупровідні документи. У графі 33 вантажної митної декларації позивач визначив код товару , вказавши у графі 31 «опис товару» як частини технологічної лінії по розливу алкогольних напоїв. Під час здійснення митного оформлення товару відділом номенклатури та класифікації товарів Подільської регіональної митниці 21.05.2004р. було винесено рішення про визначення коду товару №КТ-400-39-04, згідно з яким було вказано код , тобто інший ніж той, що зазначив позивач. За кодом, визначеним відповідачем, позивач розмитнив товар. Відмінність розмірів у сплаті мита та митних платежів за кодами, вказаним позивачем та встановленим відповідачем, що як вважає позивач, потягло переплату становить 845,63 грн.

Вважаючи, що при винесенні акту ненормативного характеру відповідачем були порушені норми матеріального та процесуального права, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 20.04.2005року у позові Дочірнього підприємства «Алко Інвест Україна» відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від23.02.2006 року рішення суду першої інстанції скасовано й прийнято нове рішення, яким позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Хмельницька митниця оскаржила його у касаційному порядку. У касаційній скарзі з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права ставиться питання про скасування постанови Житомирського апеляційного господарського суду від 23.02.2006р. та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення представників, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом України №2371-111 від 5.04.2001 року «Про Митний тариф України» встановлено, що митний тариф-це систематизований згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності перелік ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України. В основу класифікаційної схеми покладено Українську класифікацію товарів зовнішньоекономічної діяльності ( далі - УКТ ЗЕД), яка базується на Гармонізованій системі опису і кодування товарів. Указом Президента України №466/2002 від 17.05.2002 «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів» Україна приєдналась до вказаної системи. Постановою Кабінету Міністрів України №1863 від 12.12.2002р. затверджено «Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності». Пунктом 4 Порядку встановлено, що Держмитслужба визначає процедуру щодо класифікації товарів в УКТ ЗЕД.

Відповідно до ст. 313 Митного кодексу України на митні органи покладено обов’язок класифікації товарів за УКТ ЗЕД і їх рішення є обов’язковими для підприємств та громадян.

На виконання вказаних нормативних актів наказом Державної Митної служби України №646 від 1.10.2003р. затверджено «Порядок роботи відділу номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці, відділу контролю митної вартості та номенклатури митниці при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України». Порядок визначає функції митних органів при здійсненні контролю й прийнятті рішень при визначення коду товару. У пункті 1.2 Порядку вказано, що його розроблено з метою впорядкування процедури класифікації товарів, запобігання випадкам ухилення суб’єктів зовнішньоекономічної діяльності від сплати податків у повному обсязі внаслідок декларування товарів не за своїм кодом згідно з УКТ ЗЕД.

Контроль правильності класифікації товару покладається на відділи номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці ( далі - ВНК). З метою отримання повної інформації про товар, що переміщується через митний кордон, даний відділ має право одержувати від декларанта додаткову документальну інформацію про фізико-хімічні властивості товару, основні технологічні стадії його виробництва тощо. Код товару, зазначений у будь-яких документах, не є визначальним для класифікації, а носить для митних органів інформативний ( довідковий) характер.

З матеріалів справи вбачається, що при проведенні митного оформлення, митниця не погодилась з кодом товару, визначеним позивачем з тих підстав, що технологічна лінія по розливу алкогольних напоїв була поставлена на адресу позивача за вантажною митною декларацією від 16.10.2003рю у комплекті. В зв’язку з цим, частини для технологічної лінії, що надійшли на адресу позивача за вантажною митною декларацією від 12.04.04р., класифіковані окремо, як такі компоненти, що поставлені понад кількість, необхідну для збирання цієї лінії. При цьому у рішенні відділу номенклатури та класифікації товарів митниці від 21.05.2004р. у п.3 є посилання на нормативну базу з питань митної справи, результати митного огляду та аналіз товаросупровідних документів.

В обґрунтування висновків суд апеляційної інстанції послався на висновок судово-товарознавчої експертизи, відповідно до якого допоставлені частини технологічної лінії по розливу алкогольних напоїв підлягають кодуванню за тим, кодом УКТ ЗЕД, який вказав позивач. При цьому суд не врахував, що відповідно до статей 82,86 КАС України висновок експерта для суду не є обов’язковим, і не має для суду наперед встановленої сили. Поряд з іншими документами, що характеризують товар, він носить лише довідково-інформаційний характер.

Відповідно до «Інструкції про призначенні і проведення судових експертиз» , затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 8.10.98р. №53/5 і зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 3.11.98р. №705/3145, у випадку, якщо поставлене питання виходить за межі компетенції експерта, він повинен повідомити про це орган, який призначив експертизу.

Аналіз «Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 8.10.1998р. №53/5, що головними завданнями товарознавчої експертизи є питання визначення якості товарів, їх фізико-хімічних властивостей, способу їх виробництва, вартості, відповідності упакування тощо. Визначення коду товару за УКТ ЗЕД відноситься до компетенції митних органів.

Вищенаведеними нормативними актами у галузі митної справи встановлено, що УКТ ЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу, що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності та при здійсненні митного оформлення товарів. Згідно із ст. 4 Митного кодексу України митне регулювання здійснюється на основі принципу виключної компетенції митних органів України щодо здійснення митної справи. Дані положення норм матеріального та процесуального права не були належним чином враховані судом апеляційної інстанції.

Судова колегія звертає увагу й на те, що підставами для визнання акту державного органу недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який його видав, а також порушення прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації. Суд апеляційної інстанції, задовольняючи позов, не вказав, з яких саме підстав він визнає акт ненормативного характеру недійсним, якій правовій нормі цей акт суперечить.

За таких обставин судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції було скасовано помилково.

Керуючись ст.ст.220,221,226,230,231 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія,-

Ухвалила:

Касаційну скаргу Хмельницької митниці задовольнити. Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 23.02.2006 року скасувати. Рішення господарського суду Хмельницької області від 20.04.2005 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення .

Головуючий- Кравченко О.О.

Судді- Костенко М.І.

Матолич С.В.

Федоров М.О.

Голубєва Г.К.

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

01010, Україна, місто Київ, вул. Московська, 8

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

17 січня 2007 року м.Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі :

Головуючого- Кравченко О.О.

Суддів-Костенка М.І.,Федорова М.О.,Матолича С.В., Голубєвої Г.К.

При секретарі – Мельник І.М.

З участю представників- Хмельницької митниці Підвисоцького В.Б., Горобчишина С.В. та підприємства «Алко Інвест Україна» Гордилюка В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за касаційною скаргою Хмельницької митниці на постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 23.02.2006року у справі за позовом Дочірнього підприємства «Алко Інвест Україна» до Подільської регіональної митниці про визнання недійсним акту ненормативного характеру-рішення про визначення коду товару,-

Встановила :

У вересні 2004 року Дочірнє підприємство «Алко Інвест Україна» звернулось до суду з позовом до Подільської регіональної митниці, (правонаступником якої відповідно до наказу ДМСУ №194 від 22.03.05р. є Хмельницька митниця) про визнання недійсним акту ненормативного характеру. В обґрунтування позовних вимог підприємство вказало, що відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 22.12.2003 року на митну територію України було ввезено частини для технологічної лінії по розливу алкогольних напоїв, отримувачем товару є позивач. Для проведення митного оформлення позивачем була подана вантажна митна декларація та товаросупровідні документи. У графі 33 вантажної митної декларації позивач визначив код товару , вказавши у графі 31 «опис товару» як частини технологічної лінії по розливу алкогольних напоїв. Під час здійснення митного оформлення товару відділом номенклатури та класифікації товарів Подільської регіональної митниці 21.05.2004р. було винесено рішення про визначення коду товару №КТ-400-37-04, згідно з яким було вказано інші коди ніж той, що зазначив позивач. З вказаних причин митницею був виданий Талон відмови у пропуску на митну територію чи митному оформленні товарів №77/04 від 1.06.04р.

За кодами, визначеними відповідачем, позивач розмитнив товар. Відмінність розмірів у сплаті мита та митних платежів за кодами, вказаним позивачем та встановленим відповідачем, що, на думку позивача, потягла переплату становить 9901,12 грн. Вважаючи, що при винесенні акту ненормативного характеру відповідачем були порушені норми матеріального та процесуального права, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 20.04.2005року у позові Дочірнього підприємства «Алко Інвест Україна» відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 23.02.2006 року рішення суду першої інстанції скасовано й прийнято нове рішення, яким позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, Хмельницька митниця оскаржила його у касаційному порядку. У касаційній скарзі з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права ставиться питання про скасування постанови Житомирського апеляційного господарського суду від 23.02.2006р. та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення представників, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Законом України №2371-111 від 5.04.2001 року «Про Митний тариф України» встановлено, що митний тариф-це систематизований згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності перелік ставок ввізного мита, яке справляється з товарів, що ввозяться на митну територію України. В основу класифікаційної схеми покладено Українську класифікацію товарів зовнішньоекономічної діяльності ( далі - УКТ ЗЕД), яка базується на Гармонізованій системі опису і кодування товарів. Указом Президента України №466/2002 від 17.05.2002 «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів» Україна приєдналась до вказаної системи. Постановою Кабінету Міністрів України №1863 від 12.12.2002р. затверджено «Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності». Пунктом 4 Порядку встановлено, що Держмитслужба визначає процедуру щодо класифікації товарів в УКТ ЗЕД. Відповідно до ст. 313 Митного кодексу України на митні органи покладено обов’язок класифікації товарів за УКТ ЗЕД і їх рішення є обов’язковими для підприємств та громадян.

На виконання вказаних нормативних актів наказом Державної Митної служби України №646 від 1.10.2003р. затверджено «Порядок роботи відділу номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці, відділу контролю митної вартості та номенклатури митниці при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України». Порядок визначає функції митних органів при здійсненні контролю й прийнятті рішень при визначення коду товару. У пункті 1.2 Порядку вказано, що його розроблено з метою впорядкування процедури класифікації товарів, запобігання випадкам ухилення суб’єктів зовнішньоекономічної діяльності від сплати податків у повному обсязі внаслідок декларування товарів не за своїм кодом згідно з УКТ ЗЕД.

Контроль правильності класифікації товару покладається на відділи номенклатури та класифікації товарів регіональної митниці ( далі - ВНК). З метою отримання повної інформації про товар, що переміщується через митний кордон, даний відділ має право одержувати від декларанта додаткову документальну інформацію про фізико-хімічні властивості товару, основні технологічні стадії його виробництва тощо. Код товару, зазначений у будь-яких документах, не є визначальним для класифікації, а носить інформативний ( довідковий) характер.

З матеріалів справи вбачається, що при проведенні митного оформлення, митниця не погодилась з кодом товару, визначеним позивачем з тих підстав, що технологічна лінія по розливу алкогольних напоїв була поставлена на адресу позивача за вантажною митною декларацією від 16.10.2003р. у комплекті. В зв’язку з цим, частини для технологічної лінії, що надійшли на адресу позивача за вантажною митною декларацією від 12.04.04р., класифіковані окремо, як такі компоненти, що поставлені понад кількість, необхідну для збирання цієї лінії. При цьому у рішенні відділу номенклатури та класифікації товарів митниці від 21.05.2004р. у п.3 є посилання на нормативну базу з питань митної справи, результати митного огляду та аналіз товаросупровідних документів.

В обґрунтування висновків суд апеляційної інстанції послався на висновок судово-товарознавчої експертизи, відповідно до якого допоставлені частини технологічної лінії по розливу алкогольних напоїв підлягають кодуванню за тим, кодом УКТ ЗЕД, який вказав позивач. При цьому суд не врахував, що відповідно до статей 82,86 КАС України висновок експерта для суду не є обов’язковим, і не має для суду наперед встановленої сили. Поряд з іншими документами, що характеризують товар він носить лише довідково-інформаційних характер. Відповідно до «Інструкції про призначенні і проведення судових експертиз» , затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 8.10.98р. №53/5 і зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 3.11.98р. №705/3145, у випадку, якщо поставлене питання виходить за межі компетенції експерта, він повинен повідомити про це орган, який призначив експертизу.

Аналіз «Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 8.10.1998р. №53/5, що головними завданнями товарознавчої експертизи є питання визначення якості товарів, їх фізико-хімічних властивостей. способу їх виробництва, вартості, відповідності упакування тощо. Визначення коду товару за УКТ ЗЕД відноситься до компетенції митних органів.

Вищенаведеними нормативними актами у галузі митної справи встановлено, що УКТ ЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу, що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності та при здійсненні митного оформлення товарів. Згідно із ст. 4 Митного кодексу України митне регулювання здійснюється на основі принципу виключної компетенції митних органів України щодо здійснення митної справи. Дані положення норм матеріального та процесуального права не були належним чином враховані судом апеляційної інстанції.

Судова колегія звертає увагу й на те, що підставами для визнання акту державного органу недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який його видав, а також порушення прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації. Суд апеляційної інстанції, задовольняючи позов, не вказав, з яких саме підстав він визнає акт ненормативного характеру недійсним та якій правовій нормі цей акт суперечить.

За таких обставин судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції було скасовано помилково.

Керуючись ст.ст.220,221,226,230,231 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія,-

Ухвалила:

Касаційну скаргу Хмельницької митниці задовольнити.

Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 23.02.2006 року скасувати. Рішення господарського суду Хмельницької області від 20.04.2005 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення .

Головуючий- Кравченко О.О.

Судді- Костенко М.І.

Матолич С.В.

Федоров М.О.

Голубєва Г.К.

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...