Справа № 22ас-68
Суддя: Шевчук Г.М.
Дата ухвалення: 2007-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2007 року

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Козака І.О.

суддів - Шевчук Г.М., Ходоровського М.В.

при секретарі - Любчик Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1. на
постанову Тернопільського мІськрайонного суду від 10.11.2006 року по справі за позовом ОСОБА_1. до Державного
підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті
України по земельних ресурсах" про визнання дій неправомірними та
стягнення моральної шкоди.

Встановила:

Постановою Тернопільського мІськрайонного суду від 10.11.2006 року в
задоволенні позовної заяви ОСОБА_1. до Державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних
ресурсах" про визнання дій неправомірними та стягнення моральної шкоди
відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати, як незаконну, оскільки висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Заслухавши сторони, перевіривши доводи апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що згідно рішення Скала-Подільської селищної ради
позивачці у відповідності до ст.121 ЗК України безплатно передано у власність
присадибну земельну ділянку площею 0,15
га та для ведення особистого селянського господарства 0,0906 га по АДРЕСА_1.

КП "Кадастр" м.Борщів виконав роботи з ведення державного реєстру
земель та представив позивачці рахунок НОМЕР_1
від 21.04.2005 року на 108 грн. згідно
кошторису НОМЕР_2 (а.с.19).

Справа № 22ас-68 Головуючий у І інстанції - Костів О.З.

Категорія -13 Доповідач - Шевчук Г.М.

Позивачка відмовилась оплачувати кошти посилаючись
на те, що згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обмежень" вона повинна бути звільнена від сплати
державного мита за державну реєстрацію речових прав їх обмежень, а також
платежів за надані Державним реєстром прав послуг із виконання ними
повноважень. Вважає, що дії відповідача є
незаконними та цими діями їй завдано моральну шкоду.

Відмовляючи позивачці в задоволенні позовних вимог суд
першої інстанції вірно виходив з того, що відповідач діяв в межах закону і його
дії були правомірними.

Посилання апелянта на те, що відповідач незаконно стягнув
з неї 108 грн.
згідно договору НОМЕР_1 від 21.04.2005 р. за виконання
робіт з ведення державного реєстру земель, є безпідставними, не грунтуються на
законі та матеріалах справи.

Згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №108 "Про
створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого
майна та прав на них у складі державного земельного кадастру", до
створення Державного реєстру прав на землю та нерухоме майно, Центр державного
земельного кадастру проводить реєстрацію земельних ділянок та прав на них
шляхом внесення записів про реєстрацію земельних
ділянок та прав на них до бази даних державного реєстру земель, а комунальні
підприємства бюро технічної інвентаризації вносять дані про об"єкти
нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, та права на них до бази
даних державного реєстру прав власності на нерухоме майно, адміністратором бази
даних державного реєстру земель є Центр державного земельного кадастру при державному комітеті по земельних ресурсах.

Згідно спільного наказу Держкомзему України Мінфіну
України, Мінекономіки України від 15.06.2001
року №97/298/124 "Про
затвердження розмірів оплати земельно-кадастрових робіт та послуг", який
зареєстровано в Мінюсті України 10.07.2001
року №579/5770 передбачено
оплата послуг за виконання робіт з ведення державного реєстру земель.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що в даний час в Україні
проводиться реєстрація документів, що посвідчує право особи на земельну
ділянку, а не реєстрація речових прав на нерухоме майно, що передбачено Законом
України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень", оскільки Державний реєстр прав на нерухоме майно не створений,
а тому положення п.4 ст.29 вищезазначеного Закону щодо звільнення від сплати
платежів за надані Державним реєстром прав
послуг у зв"язку з виконанням ним повноважень визначеним Законом не діють.

Відповідно до
вимог п.9.1 "Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель",
затвердженого наказом Держкомзему України №174
від 02.07.2003 року
та зареєстрованого в Міністерстві юстиції
України від 25.07.2003 року за №641/7962, для отримання
державного акту на право власності на земельну ділянку та здійснення його
державної реєстрації власник або належним чином уповноважена ним особа повинна
пред"явити оператору (реєстратору) копію документа про сплату послуг за
внесення записів до державного реєстру земель.

Надання платних послуг з ведення державного реєстру земель передбачена п.5
Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній
основі державними органами земельних ресурсів затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 1.11.2000
року №619 зі змінами і доповненнями,
внесеними Постановою Кабінетів Міністрів України від 26 квітня 2003 року №617.

Відмовляючи позивачці у стягненні моральної шкоди
суд вірно виходив з того, що їй шкоду не завдано,
оскільки дії відповідача були правомірними.

Згідно ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її
вини крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

На підставі наведеного судова колегія вважає, що
постанова суду є законною і обгрунтованою,
а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись
ст.ст.200, 206 КАС
України, судова колегія,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1. відхилити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.11.2006 року залишити
без змін.

Ухвала
остаточна, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного
суду України на протязі одного місяця шляхом подачі скарги.