Справа № к-15562/06
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2007-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2007 року
м. Київ

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України в складі:

Бутенка В.І., Панченка О.І., Лиски Т.О., Сороки М.О.,
Штульмана І.В.,

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді
апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2004 року у справі
за позовною заявою ОСОБА_1 до судді Жовтневого районного суду м. Харкова
Гаврилюк С.М. про стягнення шкоди та відкриття дисциплінарного провадження, -

встановила:

В січні 2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним
позовом, в якому просив стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі

20 000 грн., заподіяну внаслідок неправомірних, на його
думку, дій, що полягають у відмові в прийнятті його позовної заяви.

Ухвалою судді апеляційного суду
Харківської області від 15 січня 2004 року в прийнятті зазначеної позовної
заяви ОСОБА_1 відмовлено з тих підстав, що вона не підлягає розгляду у судах.

В касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення
норм процесуального права, просив вказане судове рішення скасувати.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 211 КАС України, підставами касаційного
оскарження судового рішення є порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Відповідно до ч.3 ст. 2201 КАС України, суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування судового рішення.

Так, судом було встановлено, що
заявник звернувся зі скаргою, якою фактично оскаржуються процесуальні дії суду,
а саме ухвала Жовтневого районного суду м.
Харкова від 12.11.2003 р., пов'язані зі здійсненням правосуддя,
оскарження яких передбачено процесуальним законодавством України.

У відповідності з роз'ясненнями
викладеними в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ
за скаргами на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, юридичних, посадових і службових осіб у сфері
управлінської діяльності, які порушують права та свободи громадян" №13 від
03.12.1997 р., не можуть оскаржуватися до суду в порядку, передбаченому гл.
31-А ЦПК, рішення, дії чи бездіяльність службових осіб органів дізнання,
попереднього слідства, суду, прокуратури, органів, уповноважених розглядати
справи про адміністративні правопорушення, щодо яких кримінально-процесуальним,
цивільним процесуальним законодавством, законодавством про адміністративні
правопорушення встановлено інший порядок судового оскарження.

Оскільки громадянином ОСОБА_1
оскаржувались дії суду, пов'язані зі здійсненням правосуддя, то відмовляючи в
прийнятті його скарги апеляційний суд діяв згідно чинного на момент звернення
законодавства.

Зазначений висновок підтверджується
роз'ясненнями наданими Конституційним Судом України в своєму рішенні від 23
травня 2001 року

N 6-рп/2001 пунктом 4.2 якого
визначено, що відповідно до частини першої статті 124 Конституції України
правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя
судді незалежні і підкоряються лише закону (частина перша статті 129
Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і
судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним
процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які
стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття
справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в
касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать
до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно
до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і
дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий

Встановлено і це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване рішення ухвалене з додержанням норм
процесуального права та відсутні передбачені

ст. 227 КАС України підстави для
його обов'язкового скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити Максименку Леоніду Володимировичу у задоволенні
його касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 220, 2201, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а
ухвалу судді апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2004 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, крім випадків,
передбачених ст. 237 КАС України.

Судді: (підписи)

З оригіналом
згідно

Суддя