Справа № К-19290/06
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2007-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АдміністративниЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

07 лютого 2007 року м.
Київ

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у
складі:

головуючого Ліпського
Д.В.

судді-доповідача Гуріна
М.І.

суддів Амєліна
С.Є.

Кобилянського
М.Г.

Юрченка
В.В.

розглянувши в порядку попереднього розгляду касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13.11.2003 року та
ухвалу апеляційного суду міста Києва від 10.02.2004 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України,
Науково-дослідного криміналістичного центру при Головному управлінні
Міністерства внутрішніх справ України
про стягнення грошової допомоги, компенсації за форменний одяг,
стягнення моральної шкоди та зобов'язання надати направлення для проходження
медико-соціальної експертизи, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2003 року
ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до Головного
управління Міністерства внутрішніх справ України, Науково-дослідного
криміналістичного центру при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ
України про стягнення грошової допомоги,
компенсації за форменний одяг, стягнення моральної шкоди та зобов'язання надати
направлення для проходження медико-соціальної експертизи.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від
13.11.2003 року позов задоволено частково. На користь позивача стягнута грошова
допомога в розмірі 2 945, 25 грн. і компенсація за форменний одяг, а також
зобов'язано відповідача надати позивачу направлення для проходження
медико-соціальної експертизи. У задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду міста Києва від 10.02.2004 року
рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями,
ОСОБА_1. звернувся з касаційною скаргою, в якій просить змінити ухвалені у
справі рішення в частині відшкодування моральної шкоди, посилаючись на
порушення судовими інстанціями норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши застосування судом норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки обставин у справі в межах, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що наказом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України від 26.03.2003
року б/н ОСОБА_1., відповідно до Положення про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів внутрішніх справ України, з 31.03.2003 року був
звільнений з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України
з посади ІНФОРМАЦІЯ_1 за пунктом “б” статті 64 (через хворобу).

При звільненні позивачу не були виплачені грошова
допомога, компенсація за форменний одяг. Крім того, відповідачі не вирішили
питання щодо направлення позивача для проходження медико-соціальної експертизи,
а тому вимоги ОСОБА_1. в цій частині задоволені судами обґрунтовано.

Стосовно вимог позивача про стягнення
моральної шкоди, то суди дійшли правильного висновку про те, що законодавством
України не передбачено стягнення моральної шкоди за вказаним позовом, а дії
статті 237-1 Кодексу Законів про працю України на правовідносини сторін не
поширюються.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства
України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального
чи процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку
про те, що при розгляді справи судами було допущено неправильне застосування
норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія прийшла до висновку, що підстави для
скасування рішень та призначення справи до розгляду в судовому засіданні
відсутні, а тому відхиляє касаційну скаргу і залишає судові рішення без змін
при попередньому розгляді справи.

Керуючись статтями 220¹,
223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від
13.11.2003 року та ухвалу апеляційного суду міста Києва від 10.02.2004 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ
України, Науково-дослідного криміналістичного центру при Головному управлінні
Міністерства внутрішніх справ України
про стягнення грошової допомоги, компенсації за форменний одяг,
стягнення моральної шкоди та зобов'язання надати направлення для проходження
медико-соціальної експертизи залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

(підпис)

Д.В. Ліпський

Судді

(підпис)

С.Є. Амєлін

(підпис)

М.І. Гурін

(підпис)

М.Г. Кобилянський

(підпис)

В.В. Юрченко

З оригіналом згідно

Суддя М.І.
Гурін