Справа № 22а-362007р.
Суддя: Височанська Н.К.
Дата ухвалення: 2007-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 лютого 2007 р. м.Чернівці

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької
області у складі: головуючого: Чміля І.Х. суддів: Височанської Н.К., Винту Ю.М.
при секретарі: Брензило В.В.

за
участю: ОСОБА_1, представника ДПІ у м.Чернівці, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1до заступника начальника державної податкової інспекції в
м.Чернівці Городенського Ярослава Дариновича про визнання незаконними його дій,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1на постанову Шевченківського районного суду
м.Чернівці від 20.12.2006
року,-

Встановила:

У вересні 2006 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до заступника начальника державної податкової
інспекції в м.Чернівці про визнання незаконними його дій. Посилався на те, що
він працюючи адвокатом та здійснюючи правову допомогу звернувся 10 липня 2006
року з запитом до ДПІ в м.Чернівці, в якому
просив надати інформацію щодо системи оподаткування та сум доходів і
сплачених податків приватним підприємцем ОСОБА_2

30 липня 2006 року ним була
отримана відповідь за підписом заступника начальника ДПІ у
м.Чернівці Городенського Я.Д., в якій йому було відмовлено в наданні інформації з мотивів конфіденційності, а
також того, що дана інформація є власністю держави та підлягає
розголошенню у випадках передбачених чинним законодавством, або за згодою
особи, щодо якої ця інформація створена.

Вважає цю відмову незаконною, оскільки зазначена вище
інформація створена власними силами та за свій рахунок ОСОБА_2, являється його
власністю, а не держави.

Крім цього, вважає, що він як адвокат має право запитувати та отримувати
інформацію. Посилання відповідача на наказ ДПА в Чернівецькій області від
25.12.2003 року №316 "Про перелік конфіденційності інформації, що є
власністю держави в органах державної податкової службиУкраїни" є
необгрунтованим, оскільки даний наказ не зареєстрований в Міністерстві юстиції
України і не має сили закону.

Справа № 22а-36 2007р. Головуючий
у 1 інстанції:
Гончарова І.М.

Категорія: № 14/23 Суддя-доповідач:
Височанська Н.К.

Просив дії
відповідача визнати незаконними та зобов'язати його надати відповідь на запит
від 10.07.2006 року по
суті.

Постановою Шевченківського
районного суду м.Чернівці від 20 грудня 2006 року в
задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

На зазначене судове рішення ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти
нову постанову про задоволення його позовних вимог.

Посилався на порушення судом норм матеріального права. Зокрема, невірним є
посилання суду на ст..ст..23,
28, 30, 46 Закону України "Про інформацію". Разом з тим,
суд не звернув увагу, що ст..23 та ст..46 Закону "Про інформацію"
встановлюють заборону збирання відомостей про особу без її попередньої згоди та
розголошення відомостей, що стосуються прибутків від підприємницької
діяльності, крім випадків, передбачених законом. Суд проігнорував виняток,
передбачений законом, а саме ст..6
Закону України "Про адвокатуру",
якою передбачено право адвоката запитувати і отримувати документи або їх
копії від підприємств, установ, організацій.

З цих же підстав невірним є посилання суду також на рішення Конституційного
Суду України від 30.10.1997
року.

Вважає, що судове рішення суду першої інстанції порушує його конституційні
права громадянина на інформацію, її вільне отримання, використання, поширення
та зберігання в обсягах необхідних для реалізації його прав, тим самим
перешкоджає йому у здійсненні професійної адвокатської діяльності.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про
те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без зміни з
таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано виходив
з вимог ст..31 Закону
України "Про інформацію", якою заборонений доступ сторонніх осіб до
відомостей про іншу особу, зібраних відповідно до чинного законодавства
державними органами, організаціями і посадовими особами.

Суд також обґрунтовано послався на ст. .23 Закону України
"Про інформацію", якою встановлена заборона збирати відомості про
особу без її попередньої згоди, за винятком випадків, передбачених законом. У
відповідності до рішення Конституційного Суду України від 30 жовтня 1997 року по справі
за №18/203-97 до
свідчень про особу належить в тому числі і майновий стан та інші персональні дані
особи. Зазначена інформація відноситься до конфіденційної інформації.

Крім цього, за ст..46 вищезазначеного Закону не
підлягають розголошенню відомості, що стосуються прибутків від підприємницької
діяльності.

З матеріалів
справи не вбачається, що ОСОБА_1, виконуючи професійні права адвоката та
направляючи запит до ДПІ про надання інформації підприємницької діяльності
підприємця ОСОБА_2, діяв за згодою та в інтересах ОСОБА_2 (немає доручення,
угоди тощо).

з

Посилання апелянта на те, що запрошувана ним інформація
не являється конфіденційною та у зв"язку з
цим суд невірно послався на ст..28 Закону України "Про інформацію" є безпідставними та такими, що
суперечать рішенню Конституційного Суду України.

Необгрунтованими є посилання
апелянта на ст..6 Закону України "Про адвокатуру", яка наділяє адвоката правом запитувати і отримувати
документи або їх копії від підприємств, установ і
організацій, оскільки запитувана ним інформація належить до конфіденційної
інформації, конфіденційна інформація відноситься до інформації з обмеженим доступом. В Законі України "Про
адвокатуру" не зазначено, що адвокат має доступ до
конфіденційної інформації, тобто до інформації з обмеженим доступом.

Крім цього, частина друга статті 32 Конституції України не допускає збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди. В судовому засіданні ОСОБА_1 не надав доказів, які б
свідчили про згоду ОСОБА_2 на збирання щодо нього інформації.

Також необгрунтованими є посилання апелянта на
порушення його конституційних прав громадянина на
інформацію, її вільне отримання, оскільки запитувана ним інформація стосувалася іншої особи і ця інформація не
належить до відкритої інформації.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини
справи, судове рішення відповідає вимогам
матеріального і процесуального права, підстав для його скасування
не вбачається.

Керуючись ст..ст.. 195, 198, 200 КАС України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 20.12.2006 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України протягом одного місяця.

Головуючий: підпис Судді: підписи

З оригіналом згідно: