ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відстрочення виконання судового рішення

28.04.2026 Справа № 917/641/25

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., при секретарі судового засідання Сілаєвій О.Ф., розглянувши матеріали заяви

Комунального підприємства теплового господарства "Гадячтеплоенерго" (вх. № 5290 від 21.04.2026) про відстрочку виконання судового рішення від 20.11.2025 у справі №917/641/25

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", вул. Шолуденка, 1, м. Київ, 04116

до відповідача: Комунального підприємства теплового господарства "Гадячтеплоенерго", вул. Полтавська, 19 а, м. Гадяч, Миргородський район, Полтавська область, 37300

про стягнення коштів,

за участю представників:

від стягувача (позивача): не з`явився;

від боржника (відповідача): не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі № 917/641/25 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до Комунального підприємства теплового господарства "Гадячтеплоенерго" задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства теплового господарства "Гадячтеплоенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" 30 081 575,48 грн заборгованості за природний газ та 180 489,45 грн витрат по сплаті судового збору.

23.12.2025 року у зв`язку з набранням рішенням законної сили видано судовий наказ.

21.04.2026 до Господарського суду Полтавської області надійшла заява Комунального підприємства теплового господарства "Гадячтеплоенерго" (вх. № 5290 від 21.04.2026) про відстрочку виконання судового рішення від 20.11.2025 у справі №917/641/25.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2026 (підстава: звільнення судді з посади), справа передана до розгляду судді Пушку І.І.

Згідно з ухвалою від 21.04.2026 заява призначена до розгляду в судовому засіданні на 28.04.2026.

В заяві боржник просить суд відстрочити виконання рішення суду у справі № 917/641/25 від 20.11.2025 року на 12 місяців, з тих підстав, що :

- 17.04.2026 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень відкрито виконавче провадження № 80781273;

- відповідно до розпорядження Полтавської ОВА, КПТГ «Гадячтеплоенерго» визначено критично важливим для забезпечення функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період;

- КПТГ «Гадячтеплоенерго» є учасником процедури врегулювання заборгованості теплопостачальних підприємств та включено до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, відповідно до наказу Мінрегіону від 10.07.2017 № 168 (номер особового запису в Реєстрі 65);

- наявна перед позивачем заборгованість виникла виключно через затримку виконання державою в особі Кабінету Міністрів України взятих на себе зобов`язань з компенсації різниці в тарифах. Державні гарантії з різниці в тарифах на послуги з постачання теплової енергії повністю перекривають стягувану по наказу №917/641/25 суму заборгованості;

- оскільки тариф на теплову енергію є регульованим та не покриває фактичних витрат, самостійне накопичення коштів для погашення боргу є неможливим, що свідчить про наявність об`єктивних, незалежних від волі Підприємства обставин, які роблять виконання рішення суду в даний момент нездійсненним;

- існує загроза припинення діяльності підприємства з надання послуг теплопостачання в м. Гадяч, внаслідок чого в першу чергу постраждає населення та важливі соціальні об`єкти. Таке недопустимо під час дії воєнного стану. Арешт рахунків теплопостачального підприємства унеможливить проведення робіт з підготовки тепломереж та котелень до майбутнього опалювального сезону 2026/2027 років та забезпечити його своєчасний початок і стабільне проходження;

- підприємство, усвідомлює обов`язковість судового рішення, проте на даний момент позбавлене фактичної можливості виконати його в повному обсязі через об`єктивні обставини, що мають винятковий характер.

Стягувач заперечує проти задоволення заяви боржника про відстрочення виконання рішення (заперечення від 23.04.2026 вх. № 5503), посилаючись, зокрема, на таке:

- неналежне планування господарської діяльності Боржником не повинно порушувати права інших господарюючих суб`єктів, які належним чином виконали свої обов`язки. Ризики від власної господарської діяльності Боржника не можуть покладатися на інших учасників господарських відносин, оскільки це порушує принцип розумності та справедливості. З невідомих причин Боржник й не реалізує своє право на судовий захист порушених прав, а саме стягнення заборгованості за теплопостачання зі споживачів, заборгованості між вартістю економічно-обґрунтованого тарифу та вартістю фактично застосованого тарифу для населення з Держави, натомість, порушує право Стягувача, шляхом невиконання договірних зобов`язань, безпідставних затримок виконання судового рішення по справі № 917/641/25;

- Комунальним підприємством теплового господарства «Гадячтеплоенерго» не було надано відповідних доказів, які б підтверджували складне матеріальне становище та неплатоспроможність, зокрема, довідки з обслуговуючих банків про відсутність грошових коштів на рахунках, довідки про відсутність майна (рухомого/нерухомого) у власності;

- Стягувач вказує, що аналізуючи веб-портал використання публічних коштів та електронну систему публічних закупівель «Prozorro» дійшов висновку, що Боржник веде активну господарську діяльність, про що свідчать рух коштів, укладені договори з контрагентами;

- для діяльності Стягувача необхідні кошти, що складаються з витрат на закупівлю газу у видобувних компаній, оплату послуг розподілу та транспортування газу по магістральних та місцевих мережах, покриття операційних витрат компанії (зарплати, обслуговування, технічні потреби) та забезпечення фінансової стабільності для покриття непередбачених витрат та ризиків, тому відстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 по справі № 917/641/25 може вплинути на господарську діяльність Стягувача та, як наслідок, призвести до негативних наслідків для національної безпеки країни;

- Боржником не доведено й дійсність намірів виконання рішення суду по справі № 917/641/25.

Боржник заперечує щодо аргументів Стягувача про відсутність підстав для відстрочення виконання рішення (заперечення від 23.04.2026 вх. № 5517).

У письмових поясненнях посилається, зокрема, на таке:

- держава взяла на себе зобов`язання компенсувати різницю в тарифах, і, основне джерело погашення боргу перед Стягувачем це державні субвенції, виділення яких залежить від урядових рішень, а не від «планування» Боржника, як стверджує Стягувач;

- ситуація з боргами теплопостачальних організацій має системний загальнодержавний характер. Боржник чудово розуміє обов`язок оплати, проте в умовах системної кризи галузі єдиним шляхом вирішення є виконання державних програм, а не взаємне знищення підприємств судовими рішеннями;

- позов до Держави в особі Уряду є недоцільним за наявності вже існуючих законодавчих механізмів виплати субвенцій, які просто потребують часу для фінансування з держбюджету;

- Стягувач є великим державним постачальником, тоді як Боржник комунальним підприємством невеликого населеного пункту України, що забезпечує тепловою енергією лікарні, школи та населення. Одномоментне вилучення всієї суми заборгованості з бюджету підприємства неможливе. Для виконання вказаного рішення суду, без фінансування різниці у тарифах із Державного бюджету, потрібно, як мінімум рік, за умови, що всі кошти надходитимуть виключно в рахунок погашення заборгованості згідно вказаного судового рішення. Це поставить під загрозу не лише підготовку до опалювального сезону 2026/2027 років, яка проводиться на виконання розпоряджень Президента України, Кабінету Міністрів України та профільного Міністерства щодо підготовки до опалювального сезону 2026/2027 років, а й сам опалювальний сезон, його початок та стале проходження, який призведе до техногенної кризи в регіоні у період воєнного часу, що є значно тяжчим наслідком, ніж затримка розрахунку для Стягувача.

Представник Стягувача подав заяву (вх. № 5473 від 23.04.2026) про участь у судовому засіданні, призначеному на 28.04.2026 о 10-45 год в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, в задоволенні якої суд відмовив в зв`язку з відсутністю в суді вільних майданчиків на зазначені час та дату.

Боржником 24.04.2026 подана заява (вх. № 5564) в якій він повідомив суд, що після ухвалення рішення, КПТГ «Гадячтеплоенерго було частково сплачено борг у сумі 1 609 450,50 грн, тому на момент звернення із наказом про примусове виконання рішення суду у справі № 917/641/25 сума до стягнення складає: 28 652 614,43 грн, в тому числі сума основного боргу - 28 472 124,98 грн, сума судового бору - 180 489,45 грн. Звернув увагу суду, що заявником (боржником) подано заяву про відстрочення виконання рішення суду на 12 місяців, у зв`язку з винятковими обставини, оскільки вони спричинені прямою забороною на підняття тарифів на послуги теплопостачання, що призвело до виникнення різниці у тарифах та відсутність фінансування її на державному рівні, що є форс-мажорним фактором у розумінні ст. 331 ГПК України щодо можливості виконання судового рішення.

Також у вказаній заяві боржник заявив клопотання про розгляд заяви про відстрочення виконання рішення за відсутності представника КПТГ «Гадячтеплоенерго» з урахуванням наданих додаткових пояснень.

В призначеному на 28.04.2026 судовому засіданні представники боржника та стягувача не з`явилися. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином шляхом направлення ухвали суду від 21.04.2026 до електронних кабінетів підсистеми «Електронний суд» учасників справи.

Відповідно до частини 3 статті 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

При розгляді заяви по суті судом приймаються до уваги наступні обставини.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст.326 ГПК України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 статті 239 ГПК України унормовано, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тобто, підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення є об`єктивні, непереборні, виняткові обставини, що ускладнюють вчасне виконання рішення.

Відповідно до приписів статей 74, 76-79 ГПК України на заявника покладається обов`язок доведення існування відповідних обставин.

При цьому розстрочення чи відстрочення виконання рішення є правом, а не обов`язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як стверджує заявник (боржник) подання заяви про відстрочення виконання рішення суду на 12 місяців до Господарського суду Полтавської зумовлена винятковими обставинами, які спричинені прямою забороною на підняття тарифів на послуги теплопостачання, що призвело до виникнення різниці у тарифах та відсутність фінансування її на державному рівні, що є форс-мажорним фактором у розумінні ст. 331 ГПК України щодо можливості виконання судового рішення.

В обґрунтування необхідності розстрочення сплати боргу відповідач просить врахувати суд реальні фінансові можливості підприємства.

Матеріали справи свідчать про наступне:

КПТГ «Гадячтеплоенерго» є комунальним підприємством, заснованим на майні, що є комунальною власністю територіальної громади міста Гадяч та забезпечує життєдіяльність важливих соціальних об`єктів, зокрема виробляє та поставляє теплову енергію до населення, шкіл, садків, медичних установ і т.д., належна господарська діяльність якого має надважливе соціальне значення.

Відповідно до листа Міністерства розвитку громад та територій України від 19.09.2024, об`єкти КПТГ «Гадячтеплоенерго» включено до Реєстру об`єктів критичної інфраструктури. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про критичну інфраструктуру», забезпечення безперебійності функціонування таких об`єктів є пріоритетом державної політики.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Гадяцької міської ради «Про затвердження переліку стратегічно важливих підприємств комунальної власності від 28.07.2022 року № 310 КПТГ «Гадячтеплоенерго» входить до переліку підприємств комунальної власності, які мають стратегічно важливе значення для Гадяцької територіальної громади.

Як вбачається з Фінансової звітності боржника, а саме балансів та звітів про фінансові результати за 2022 2025 роки, збитки підприємства за 2022 рік склали 12054 тис.грн; за 2023 рік - 14512 тис.грн; за 2024 рік 12977 тис.грн, за 2025 рік 12085 тис.грн ; нерозподілений збиток станом на 31.12.2022 року становив 23451 тис.грн; на 31.12.2023 року - 37963 тис.грн; на 31.12.2024 року 50940 тис.грн на 31.12.2025 року 63025 тис.грн.

Згідно з Звітом про фінансовий результат за 12 місяців 2025 року, КПТГ «Гадячтеплоенерго» від результатів господарської діяльності отримало 39 488,4 тис.грн з ПДВ( р.2000 Звіту*1,2), одночасно, боржник вказує, що станом на 20.04.2026 року до виконання пред`явлено судові накази на суму 37 436,6 тис.грн.

Як свідчить довідка боржника від 20.04.2026 (вих. № 01-05/118), дебіторська заборгованість перед КПТГ «Гадячтеплоенерго» за дані послуги теплопостачання станом на 17.04.2026 року становить 16 013,9 тис.грн: в тому числі населення 13 667,7 тис.грн, бюджетні установи 231,2 тис. грн, інші споживачі 2 115,0 тис. грн.

Боржник вказує, що надання відстрочки виконання рішення у даній справі забезпечить можливість його реального виконання без доведення відповідача до банкрутства, а КПТГ «Гадячтеплоенерго» за таких умов буде мати можливість вжити всіх вичерпних заходів для погашення заборгованості перед позивачем, не припиняючи своєї господарської діяльності.

Також боржник просить суд врахувати, що наявний обсяг дебіторської заборгованості споживачів перед підприємством є значно меншим за суму кредиторської заборгованості перед постачальником енергоносіїв. Таким чином, навіть за умови повного стягнення коштів з усіх боржників-споживачів, підприємство не матиме фінансового ресурсу для повного погашення вказаної заборгованості без отримання передбачених законом бюджетних субвенцій.

Оскільки тариф на теплову енергію є регульованим та не покриває фактичних витрат, самостійне накопичення коштів для погашення боргу є неможливим, що свідчить про наявність об`єктивних, незалежних від волі Підприємства обставин, які роблять виконання рішення суду в даний момент нездійсненним.

Суд не вбачає доказів щодо наміру відповідача ухилитися від виконання рішення суду у справі, а кошти на погашення боргу будуть сплачені з майбутніх доходів підприємства.

Так, боржником доведено дійсність намірів виконання рішення суду у справі № 917/641/25, шляхом добровільної часткової сплати боргу в розмірі 1 609 450,50 грн після прийняття рішення у справі. На момент звернення стягувача із наказом про примусове виконання рішення суду у справі № 917/641/25 сума до стягнення складає: 28 652 614,43 грн, в тому числі сума основного боргу - 28 472 124,98 грн, сума судового бору - 180 489,45 грн.

Надання відстрочення виконання судового рішення забезпечить боржнику можливість розрахуватися за попередніми зобов`язаннями та погасити присуджені до стягнення сум, а стягувачу - можливість реального отримання грошових коштів із певним інтервалом у часі.

Разом з тим, суд зазначає, що передбачена процесуальним законом можливість відстрочення виконання судового рішення жодним чином не звільняє сторону боржника від виконання взятих на себе зобов`язань та виконання безспірних вимог стягувача, проте, надає сторонам можливість врегулювати фінансові питання зі зменшенням ризику негативних наслідків для обох сторін, для боржника - загроза неможливості подальшого виконання своїх зобов`язань, а для стягувача - загроза можливості неотримання одразу протягом тривалого часу присудженої до стягнення суми коштів.

Суд вважає переконливими твердження боржника про можливість самостійного виконання рішення у цій справі на умовах відстрочки.

За таких обставин, враховуючи діяльність боржника як теплопостачальної та теплогенеруючої організації, який використовує придбаний газ виключно для вироблення теплової енергії для забезпечення територіальної громади (населення, освітніх закладів, важливих соціальних об`єктів) тепловою енергією; відсутність вини щодо несвоєчасної оплати природного газу та складний фінансовий стан боржника, а також ступінь виконання боржником зобов`язань за договором, участь боржника в функціонуванні критичної сфери інфраструктури, суд вважає, що відстрочення сплати боргу буде дотримано баланс інтересів обох сторін спору.

Згідно з ч. 7 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Одночасно заяву про відстрочення сплати боргу слід задовольнити лише частково, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 5 статті 331 ГПК України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Судом встановлено, що розрахунок боржника перевищує однин рік з дня ухвалення рішення Господарського суду Полтавської області.

Так, рішення у справі було прийнято 20.11.2025, тому згідно положень ч. 5 ст. 331 ГПК України річний обмежувальний строк для розстрочення виконання рішення суду з моменту його ухвалення закінчується 20.11.2026 року. Отже, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви. Відповідач має сплатити стягнуту за рішенням суду суму до 20.11.2026 року, тобто відстрочення виконання рішення має місце близько 7 місяців, а не на 12, як заявлено боржником.

Вказане також узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06 лютого 2025 року у cправі № 904/1060/24, в якій зокрема, зазначено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК України, вказана норма не вимагає, а господарський суд законодавчо обмежений конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення, який не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

У той же час, суд враховує, що за практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003).

З огляду на викладене вище, визначений судом строк відстрочення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі № 917/641/25 до 20.11.2026, в тому числі зважаючи на необхідність таких дій задля забезпечення балансу інтересів всіх учасників відносин у сфері виробництва теплової енергії, жодним чином не зумовить порушення гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції позивачу права на суд.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що відстрочення виконання рішення суду надасть можливість ефективно виконати рішення суду зберігаючи ресурси для існування підприємства відповідача. При цьому в даному випадку надання відстрочки виконання рішення відповідає збалансованості та інтересам сторін, оскільки забезпечити виконання рішення, а позивач (як стягувач) отримає таке виконання з чітко визначеним строком.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що наведені доводи підтверджують наявності виключних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять неможливим його виконання у розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України, а відтак заява боржника (від 21.04.2026) про відстрочення виконання рішення, підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Заяву Комунального підприємства теплового господарства "Гадячтеплоенерго" (вх. № 5290 від 21.04.2026) про відстрочку виконання судового рішення від 20.11.2025 у справі №917/641/25 задовольнити частково.

2. В порядку статті 331 ГПК України, відстрочити виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 20.11.2025 у справі № 917/641/25 до 20.11.2026 року.

3. В іншій частині вимог в задоволенні заяви у відмовити.

4. Повний текст ухвали складений та підписаний 28.04.2026.

5. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи з моменту її підписання суддею (суддями) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту складення повного тексту ухвали (ст. 235, 255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.І. Пушко