ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2026 р. Справа № 910/16014/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Кропивної Л.В.

за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Юхман Ю.М., Анголенко А.В.

від відповідача: Сажієнко І.О. (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Сервіс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 (суддя Лиськов М.О.)

у справі № 910/16014/23 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юхман і партнери"

до Державного підприємства "Сервіс"

про стягнення 935 831,49 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог

У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юхман і партнери" (далі також - ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери", Юрфірма) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Сервіс" (далі також - ДП "Сервіс", Підприємство) про стягнення 935 831,49 грн заборгованості за надані юридичні послуги за період з 01.01.2020 по 21.07.2022, а саме: 677 196,94 грн основного боргу, 217 747,09 грн інфляційних втрат та 3 % річних у сумі 40 887,46 грн.

В обґрунтування позовних вимог Юрфірма послалася на те, що Підприємство повністю не розрахувалося за надані послуги у визначені договором строки.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі № 910/16014/23 позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ДП "Сервіс" на користь ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" заборгованість у розмірі 677 196,94 грн, інфляційні втрати у розмірі 217 747,09 грн, 3 % річних у розмірі 40 887,46 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 14 037,47 грн.

Зобов`язано орган (особу), що проводитиме примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі № 910/16014/23, здійснювати нарахування 3 % річних та інфляційних втрат на суму основного боргу у розмірі 677 196,94 грн, яка підлягає стягненню з ДП "Сервіс" на користь ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери", з моменту набрання рішенням законної сили до моменту виконання вказаного рішення, за формулою: 3 % річних : "Борг х Кількість днів прострочення х 3 / 100 % / 365 днів"; інфляційних збитків: "Сума збитку (за 1 місяць) = Сума боргу х Індекс інфляції / 100% - Сума боргу; загальна сума інфляційних збитків визначається шляхом додавання щомісячних сум збитків".

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позивач підтвердив обставини надання відповідачу послуг, які останній повністю не оплатив і не висловив претензій щодо обсягів, строку, вартості й якості. Суд також перевірив розрахунок інфляційних витрат і 3 % річних.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі № 910/16014/23, ДП "Сервіс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

За доводами скаржника, позовні вимоги належними доказами не підтверджені, актів здачі-прийняття робіт за спірний період та на вказані у позові суми не існує; в оскаржуваному рішенні суд взагалі не зазначив мотивів, з яких був визначений розмір додаткової винагороди і яким пунктом договору вона передбачена; жодним пунктом договору не передбачено, що сума додаткової винагороди береться у % від суми ППР, що оскаржується, тому не правомірним є стягнення такої винагороди у розмірі, що не погоджений сторонами.

Хід справи

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 10.10.2024) рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі № 910/16014/23 скасовано в частині задоволених позовних вимог ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" про стягнення з ДП "Сервіс" 100 000,00 грн додаткової винагороди, 182 617,61 грн основної винагороди, 13 723,47 грн 3 % річних та 21 886,09 грн інфляційних нарахувань.

Викладено рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі № 910/16014/23 в такій редакції:

" 1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Сервіс" (вул. Олександра Кониського, 82А, м. Київ, 04053; ідентифікаційний код 25139756) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юхман і партнери" (вул. Кутузова 18/7, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 32045697) 494 579,33 грн заборгованості, 195 861,00 грн інфляційних втрат, 33 783,25 грн 3% річних та 10 863,35 грн судового збору.

3. Органу (особі), що проводитиме примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі №910/16014/23, здійснювати нарахування 3 % річних та інфляційних втрат на суму основного боргу у розмірі 494 579,33 грн, яка підлягає стягненню з Державного підприємства "Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юхман і партнери", з моменту набрання рішенням законної сили до моменту виконання вказаного рішення, за формулою: 3% річних : "Борг х Кількість днів прострочення х 3 / 100% / 365 днів", та інфляційних збитків за формулою: "Сума збитку (за 1 місяць) = Сума боргу х Індекс інфляції / 100% - Сума боргу; загальна сума інфляційних збитків визначається шляхом додавання щомісячних сум збитків".

4. У задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юхман і партнери" про стягнення з Державного підприємства "Сервіс" 100 000,00 грн додаткової винагороди, 182 617,61 грн основної винагороди, 13 723,47 грн 3% річних та 21 886,09 грн інфляційних нарахувань відмовити.".

Стягнуто з ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" на користь ДП "Сервіс" 3 800,21 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Відмова суду у присудженні до стягнення з Підприємства на користь Юрфірми 182 617,61 грн основної винагороди, розрахованої відповідно до погодинних ставок виконавця, зазначених у договорі, за період з 01.01.2020 по 21.07.2022, зобов`язання щодо сплати з 22.07.2022, мотивована відсутністю акта здачі-приймання наданих послуг на цю суму. Відповідно, інфляційні витрати та 3 % річних, нараховані на цю суму, також не нараховані. Відмова у позові у частині стягнення з Підприємства на користь Юрфірми 100 000,00 грн мотивована сплатою відповідачем цієї суми боргу.

Постановою Верховного Суду від 17.02.2025 касаційну скаргу Підприємства задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 у справі № 910/16014/23 скасовано в частині задоволених позовних вимог, а справу № 910/16014/23 у відповідній частині направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Вказівки суду касаційної інстанції зводилися до необхідності встановлення, на підставі яких доказів, а також фактичних обставин справи підтверджується факт здійснення представництва Юрфірмою інтересів Підприємства у справах № 640/20131/18, № 640/17770/20, позаяк постанова суду апеляційної інстанції не містила висновків, з яких суд виходив щодо доведеності представництва інтересів Підприємства саме Юрфірмою у цих справах.

За результатами нового розгляду постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 апеляційну скаргу Підприємства залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі № 910/16014/23 залишено без змін.

Вказану постанову суд апеляційної інстанції мотивував тим, що представництво Юрфірмою інтересів Підприємства у судових справах на виконання укладеного між ними договору про надання правової допомоги доведено належними доказами. При цьому суд звернув увагу на те, що матеріали справи не містять відповідних підписаних актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг), тоді як містять скеровані Юрфірмою Підприємству листи разом із цими актами від 22.02.2023 № ОУ-0000005 щодо додаткової винагороди у справі № 640/20131/18 у двох примірниках, від 20.01.2023 № ОУ-0000003 щодо основної винагороди до договору від 11.01.2016 № 107/1, від 20.01.2023 № ОУ-0000002 щодо додаткової винагороди у справі № 640/17770/20, а також рахунки від 04.08.2023 № 04.08/23/1, № 04.08/23/2, № 04.08/23/3, які отримав директор Підприємства. Тобто суд установив обставини надання Юрфірмою послуг Підприємству, про що наявні у справі докази, вартість яких останнє не оплатило.

Суд апеляційної інстанції також погодився з місцевим господарським судом, який установив, що Підприємство не заперечує обставин надання Юрфірмою обумовлених договором послуг, крім того, у справі відсутні претензії Підприємства щодо обсягів, строку, вартості та якості наданих послуг. Зауважив на тому, що неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема, непідписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Адже правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи. Тому відсутність підписаних сторонами актів наданих послуг за відсутності вмотивованої відмови Підприємства від їх підписання не може бути підставою для звільнення його від виконання обов`язку зі сплати їх вартості.

З-поміж іншого, суд звернув увагу на суперечливість у поведінці відповідача, який, з одного боку, у листуванні сторін та під час розгляду справи не заперечував надання послуг та необхідність їх оплати, не надаючи при цьому доказів стосовно відмови щодо підписання деяких актів, а з іншого боку, стверджував про недоведеність вимог Юрфірми, висловлюючи заперечення стосовно послуг, наведених в акті, які Підприємство не підписало і не надало доказів заперечень чи відмови від їх підписання.

Постановою Верховного Суду від 12.11.2025 касаційну скаргу Підприємства задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 у справі № 910/16014/23 скасовано, справу № 910/16014/23 направлено до Північного апеляційного господарського суду на новий розгляд.

Ухвалюючи вказану постанову, Верховний Суд виходив із того, що апеляційний господарський суд під час повторного перегляду рішення місцевого господарського суду порушив принцип "заборони повороту до гіршого" ("non reformatio in peius"), не звернув уваги на те, що у відмовлених частинах позову постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили, адже не оскаржувалася до суду касаційної інстанції ані Підприємством, ані Юрфірмою, і Верховний Суд не направляв справу у цій частині на новий розгляд до апеляційного господарського суду. Таким чином, під час нового розгляду цієї справи апеляційний господарський суд вийшов за межі апеляційного перегляду, позаяк переглянув судове рішення суду першої інстанції повністю, а не лише у частинах, направлених Верховним Судом на новий розгляд.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 (колегія суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого, Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) апеляційну скаргу Підприємства на рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі № 910/16014/23 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів; розгляд апеляційної скарги призначено на 27.01.2026 о 10:40.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 продовжено строк розгляду апеляційної скарги ДП "Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі № 910/16014/23; розгляд апеляційної скарги відкладено на 23.02.2026 о 10:10.

У зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В. у відпустці розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/16014/23.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2026 для розгляду справи № 910/16014/23 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, Ходаківська І.П., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2026 апеляційну скаргу ДП "Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі № 910/16014/23 прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів: Демидова А.М. - головуючий суддя, судді - Кропивна Л.В., Ходаківська І.П.; розгляд апеляційної скарги призначено на 16.03.2026 о 12:30.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2026 задоволено заяву ДП "Сервіс" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2026 відкладено розгляд апеляційної скарги на 06.04.2026 о 12:30.

Позиції учасників справи

Під час попередніх розглядів справи позивач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач звертає увагу, що відповідачем здійснювалось погашення заборгованості, таким чином фактично визнано позовні вимоги.

Також, позивачем та відповідачем було подано до Північного апеляційного господарського суду додаткові письмові пояснення, а відповідачем - заперечення проти додаткових пояснень позивача у даній справі.

Явка представників учасників справи

У судовому засіданні 06.04.2026 взяли участь представники позивача (в залі суду) та представник відповідача (у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду).

У судовому засіданні представник відповідача (скаржника) вимоги апеляційної скарги підтримав і просив суд її задовольнити.

Представники позивача проти апеляційної скарги заперечували і просили суд залишити її без задоволення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, 11.01.2016 ДП "Сервіс" (замовник) та ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" (виконавець) уклали договір №107/1 про надання юридичних послуг (далі також - Договір), за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання щодо надання юридичних послуг в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, пов`язаних із представництвом інтересів замовника перед юридичними та фізичними особами з приводу захисту майнових та немайнових прав та охоронюваних законом інтересів довірителя, перелік яких наведено у цьому пункті Договору (з урахуванням доповнень, внесених додатковими угодами № 1 від 07.03.20216, № 2 від 05.09.2016, № 3 від 01.07.2017).

Згідно з п. 4.1.4 та 4.1.5 Договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 01.12.2017) виконавець за цим Договором надає змовнику такі види послуг: представництво інтересів в судах (господарських, загальної юрисдикції, адміністративних) у всіх інстанціях; складання документів правового характеру, що стосуються ведення справ у судах всіх інстанцій.

Цією ж додатковою угодою сторони доповнили Договір підп. А) п. 5.1 в такій редакції:

"А) винагорода Виконавця розраховується почасово з розрахунку:

- 50 (п`ятдесят) Євро* за одну годину роботи спеціаліста Виконавця щодо представництва інтересів Замовника перед третіми особами (окрім судового представництва) необхідного для досягнення предмету Договору;

- 70 (сімдесят) Євро* за одну годину роботи спеціаліста Виконавця щодо підготовки всіх документів, необхідних для досягнення предмету Договору;

- 100 (сто) Євро* за одну годину роботи спеціаліста Виконавця щодо підготовки всіх документів, необхідних для судового представництва;

- 150 (сто п`ятдесят) Євро* за одну годину роботи (мінімум 1 год) спеціаліста Виконавця щодо представництва інтересів Замовника в судах (незалежно від інстанції).

*Розрахунок здійснюється в гривнях України за офіційним курсом Національного банку України на момент виставлення рахунку.

Зазначена винагорода сплачується на підставі рахунку Виконавця протягом 10 банківських днів з моменту виставлення рахунку. Виконавець зобов`язаний надати Замовнику розрахунок часу, затраченого на досягнення мети договору".

Сторони підписують Акт виконаних робіт (наданих послуг) щомісяця чи після завершення виконання кожного етапу даного Договору чи щомісяця за домовленістю.".

17.01.2018 сторони уклали додаткову угоду № 5 до Договору, якою доповнили Договір п. 4.1.6 в такій редакції:

"4.1.6. В разі винесення судом (загальної юрисдикції, господарським, адміністративним) рішення (постанови, ухвали), що набрали законної сили, по справі, представництво інтересів в якій здійснювалось Виконавцем в рамках цього Договору, Замовник зобов`язується сплатити на користь Виконавця додаткову винагороду в розмірі, що становить відсоток (залежно розміру грошових вимог, що визначається з врахуванням нижчезазначених умов), від різниці розміру заявлених позовних вимог, та суми задоволених позовних вимог (в справах де Замовник - Відповідач), чи відсоток від суми задоволених на користь Замовника вимог (у справах де Замовник - Позивач), зокрема:

- до 1 000 000 (один мільйон) грн, - 10 (десять) %;

- від 1 000 000 (один мільйон) грн до 5 000 000 (п`ять мільйонів) грн. - 7 (сім) %;

- понад 5 000 000 (п`ять мільйонів) грн. - 5 (п`ять) %.

Вищезазначена Винагорода Виконавця сплачується Замовником також у випадку завершення розгляду справи в суді шляхом укладення мирової угоди, та її наступного затвердження судом.".

У період з 01.01.2020 по 21.07.2022 Юрфірма представляла інтереси Підприємства у судових справах:

- № 640/23900/19 за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до Підприємства про стягнення частини чистого прибутку (доходу) господарських операцій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до бюджету, у сумі 5 646 099,21 грн;

- № 640/17770/20 за позовом Підприємства до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 11.06.2020 № 50327-10 про сплату частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) у сумі 11 186 404,43 грн;

- № 640/30086/20 за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до Підприємства про стягнення коштів платника податків з усіх рахунків, відкритих у банках, що обслуговують такого платника, на суму податкового боргу у розмірі 10 728 053,55 грн;

- № 640/20131/18 за позовом Підприємства до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 08.08.2018 № , ; зобов`язання ГУ ДПУ у м. Києві виключити з інтегрованої картки платника податків Підприємства облікові показники (операції) щодо застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у розмірі 352 591,10 грн на підставі названих вище податкових повідомлень-рішень.

Представництво інтересів відповідача в судах згідно з Договором здійснювали директор Юрфірми адвокат Юхман Ю.М. (займає посаду з 08.09.2003) та головний юрисконсульт адвокат Анголенко А.В. (займає посаду з 29.12.2015).

За представництво інтересів Підприємства у справі № 640/20131/18 Юрфірма заявила до стягнення 35 259,11 грн додаткової винагороди (зобов`язання щодо сплати з 28.07.2022), за представництво інтересів у справі № 640/17770/20 - 459 320,22 грн додаткової винагороди (зобов`язання щодо сплати з 18.10.2021). Адже позови у цих справах суди задовольнили.

Юрфірма направляла Підприємству розрахунок (звіт) вартості юридичних послуг за період з 01.01.2020 по 21.07.2022, рахунок на їх сплату на суму 182 617,61 грн (зобов`язання щодо сплати з 22.07.2022).

Юрфірма зазначає, що неодноразово направляла на адресу ДП "Сервіс" претензії щодо сплати заборгованості за надані послуги, зокрема 22.06.2022, 01.09.2022 та 15.12.2022.

Так, у претензії від 15.12.2022 Юрфірма зазначила, що ДП "Сервіс" не оплатило надані Підприємству послуги на суму 182 617,61 грн, а також 559 320,22 грн винагороди виконавця, що разом складає 741 937,83 грн, та вимагала сплатити зазначену суму.

Листом від 17.01.2023 № 10/2023 у відповідь на претензію від 15.12.2022 ДП "Сервіс" повідомило, що перебуває у скрутному фінансовому становищі, пов`язаному із затримками в розрахунках перед ДП "Сервіс" його контрагентами. Підприємство також зазначило, що має надію на своєчасні розрахунки його дебіторами, що дасть йому (Підприємству) змогу виконати взяті на себе зобов`язання за договором № 107/1 від 11.01.2016 про надання юридичних послуг щодо вартості юридичних послуг за період з 01.01.2020 по 21.07.2022, а також в частині виплати додаткової винагороди по завершеному на користь ДП "Сервіс" судовому провадженню у справі № 640/17770/20. Щодо проваджень у справах № 640/30086/20 та № 640/20131/18 ДП "Сервіс" свої зобов`язання підтвердило та просило Юрфірму продовжувати здійснювати представництво інтересів Підприємства.

04.08.2023 ДП "Сервіс" направило ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" лист "Щодо погашення заборгованості за надані юридичні послуги та необхідності представництва інтересів ДП "Сервіс" перед ДПС України", в якому зазначило, що Підприємство перебуває у скрутному фінансовому становищі, пов`язаному із затримками в розрахунках із ним контрагентами. Підприємство також зазначило, що ДПС не враховує постановлені на користь ДП "Сервіс" судові рішення, представництво інтересів Підприємства в яких здійснювало ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери", та розрахунки щодо яких є предметом позовної заяви. Крім того, ДП "Сервіс" зазначило, що на підтвердження намірів щодо проведення розрахунку за існуючою заборгованістю та з метою досудового врегулювання претензії Фірми, Підприємство бере на себе зобов`язання сплатити у найближчий час 100 000,00 грн заборгованості за раніше надані послуги за договором № 107/1 від 11.01.2016, а також просило надати йому (Підприємству) звіт до Договору, рахунок, акти виконаних робіт на вищезазначену суму. Щодо іншої частини заборгованості ДП "Сервіс" просило Фірму розглянути можливість розстрочення боргу та продовжувати здійснювати представництво інтересів Підприємства у спорах з ДПС, а також підтвердило свої зобов`язання.

08.08.2023 Підприємство сплатило 100 000,00 грн заборгованості за надані юридичні послуги, що підлягали зарахуванню у рахунок зобов`язань, що виникли найпізніше (до додаткової винагороди у справі № 640/17770/20). Іншу суму боргу Підприємство не сплатило.

Юрфірма визначила розрахунок заборгованості Підприємства за надані юридичні послуги у сумі 677 196,94 грн, з яких:

- 182 617,61 грн основної винагороди, розрахованої відповідно до погодинних ставок виконавця, зазначених у Договорі, за період з 01.01.2020 по 21.07.2022, зобов`язання щодо сплати з 22.07.2022;

- 459 320,22 грн додаткової винагороди у справі № 640/17770/20, зобов`язання щодо сплати з 18.10.2021;

- 35 259,11 грн додаткової винагороди у справі № 640/20131/18, зобов`язання щодо сплати з 28.07.2022.

Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання Юрфірма заявила вимоги про стягнення 217 747,09 грн інфляційних втрат та 3 % річних у сумі 40 887,46 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України, який був чинний до 28.08.2025), й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 ЦК України).

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, 11.01.2016 між ДП "Сервіс" (замовник) та ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" (виконавець) було укладено договір № 107/1 про надання юридичних послуг, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання щодо надання юридичних послуг в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, пов`язаних із представництвом інтересів замовника перед юридичними та фізичними особами з приводу захисту майнових та немайнових прав та охоронюваних законом інтересів довірителя, перелік яких наведено у цьому пункті Договору (з урахуванням доповнень, внесених додатковими угодами № 1 від 07.03.2016, № 2 від 05.09.2016, № 3 від 01.07.2017).

Отже, укладений між сторонами договір є договором про надання послуг.

Стаття 901 ЦК України визначає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії, або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, скасовуючи постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 у даній справі в частині задоволених позовних вимог та направляючи справу № 910/16014/23 у відповідній частині на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду, вказав на необхідність встановлення, на підставі яких доказів, а також фактичних обставин справи підтверджується факт здійснення представництва Юрфірмою інтересів Підприємства у справах № 640/20131/18 та № 640/17770/20, їх обсяг.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

На виконання вказівок Верховного Суду щодо необхідності встановлення здійснення представництва інтересів відповідача у справах № 640/20131/18 та № 640/17770/20 саме позивачем як підстави для стягнення додаткової винагороди, суд апеляційної інстанції встановив таке.

Так, у справі № 640/20131/18 предметом розгляду була вимога ДП "Сервіс" до ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.08.2018 № та № ; зобов`язання ГУ ДПС у м. Києві виключити з інтегрованої картки платника податків ДП "Сервіс" облікові показники (операції) щодо застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) в розмірі 352 591,10 грн на підставі податкових повідомлень-рішень від 08.08.2018 № та № .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2021 у справі № 640/20131/18, яке набрало законної сили, позов задоволено.

У справі № 640/17770/20 предметом розгляду була вимога ДП "Сервіс" до ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 11.06.2020 № 50327-10 про сплату частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) у сумі 11 186 404,43 грн та рішення від 11.06.2020 № 50327-10 про опис майна у податкову заставу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.02.2021 у справі № 640/17770/20, яке набрало законної сили, позов задоволено.

Згідно із частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Колегією суддів апеляційної інстанції із наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що на підтвердження надання юридичної допомоги Підприємству у справах № 640/20131/18 та № 640/17770/20 позивачем долучено:

- копії договору № 107/1 про надання юридичних послуг від 11.01.2016, укладеного між ДП "Сервіс" (замовник) та ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" (виконавець), та додаткових угод до нього № 1 від 07.03.2016, № 2 від 05.09.2016, № від 01.07.2017, № 4 від 01.12.2017, № 5 від 17.01.2018 (т. 1, а.с. 12-19);

- довідки від 19.07.2023 про те, що Юхман Ю.М. працює в ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" з 08.09.2003 на посаді директора; Анголенко А.В. працює в ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" з 29.12.2015 на посаді головного юрисконсульта (т. 1, а.с. 47-48);

- копію розрахунку (звіту) щодо вартості юридичних послуг згідно договору про надання юридичних послуг № 107/1 від 11.01.2016 за період з 01.11.2018 по 30.11.2018, відповідно до якого ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" надано ДП "Сервіс" (замовнику) послуги на загальну суму 1 470 Євро, що станом на 30.11.2018 відповідає 47 500,00 грн (т. 1, а.с. 60-62), зокрема:

* підготовка проєкту адміністративного позову ДП "Сервіс" до ГУ ДФС у м. Києві про оскарження ППР № та ППР № від 06.06.2018 - 7 год (т. 1, а.с. 65-74);

- копію підписаного уповноваженими представниками сторін та скріпленого печаткою Підприємства 30.11.2018 акта № ОУ-0000040 здачі-прийняття робіт (надання послуг), відповідно до якого Підприємством прийнято надані Юрфірмою послуги згідно з договором № 107/1 від 11.01.2016 загальною вартістю 47 500,00 грн (т. 1, а.с. 63);

- копію розрахунку (звіту) щодо вартості юридичних послуг згідно договору про надання юридичних послуг № 107/1 від 11.01.2016 за період з 01.12.2018 по 28.12.2018, відповідно до якого ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" надано ДП "Сервіс" (замовнику) послуги на загальну суму 1 535 Євро, що станом на 28.12.2018 відповідає 48 700,00 грн (т. 1, а.с. 75-77), зокрема:

* опрацювання ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.12.2018 по справі № 640/20131/18 за позовом Замовника до ГУ ДФС у місті Києві, підготовка клопотання про долучення доказів;

- копію підписаного уповноваженими представниками сторін та скріпленого печаткою Підприємства 27.12.2018 акта № ОУ-0000041 здачі-прийняття робіт (надання послуг), згідно з яким Підприємством прийнято надані Юрфірмою послуги відповідно до договору № 107/1 від 11.01.2016 загальною вартістю 48 700,00 грн (т. 1, а.с. 79);

- копію розрахунку (звіту) щодо вартості юридичних послуг згідно договору про надання юридичних послуг № 107/1 від 11.01.2016 за період з 01.01.2020 по 22.07.2022, згідно з яким ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" надано ДП "Сервіс" (замовнику), послуги на загальну суму 4 900 Євро, що станом на 22.07.2022 відповідає 182 617,61 грн (т. 1, а.с. 28-31), зокрема:

* підготовка проєкту позову ДП "Сервіс" до Окружного адміністративного суду міста Києва щодо оскарження податкової вимоги від 11.06.2020 № 50327-10, рішення про опис майна в податкову заставу, справа № 640/17770/20 (липень 2020 р.) - 6 год;

* підготовка та подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи № 640/17770/20 (жовтень 2020 р.) - 0,5 год;

* підготовка клопотання про приєднання доказів по справі № 640/17770/20 (лютий 2021 р.) - 0,5 год);

* підготовка проєкту відзиву на апеляційну скаргу по справі № 640/17770/20 (серпень 2021 р.) - 4 год;

* представництво 25.09.2020 інтересів ДП Сервіс в судовому засіданні по справі № 640/17770/20 - 2 год;

* представництво 21.10.2020 інтересів ДП Сервіс в судовому засіданні по справі № 640/17770/20 - 2 год;

* представництво 09.12.2020 інтересів ДП Сервіс в судовому засіданні по справі № 640/17770/20 - 2 год;

* представництво 10.02.2021 інтересів ДП Сервіс в судовому засіданні по справі № 640/17770/20 - 2 год;

- копію рахунку № 22.07/22 від 22.07.2022, виписаного ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" Підприємству на суму 182 617,61 грн, що відповідає сумі наданих послуг, вказаних у розрахунку (звіті) щодо вартості юридичних послуг згідно договору про надання юридичних послуг № 107/1 від 11.01.2016 за період з 01.01.2020 по 22.07.2022 (т. 1, а.с. 32);

- копію клопотання представника позивача адвоката Анголенко Анни Вячеславівни про ознайомлення з матеріалами справи № 640/17770/20, зареєстрованого Окружним адміністративним судом міста Києва 01.10.2020 (т. 1, а.с. 104);

- копію відзиву на апеляційну скаргу у справі № 640/17770/20, поданого представником ДП "Сервіс" адвокатом Юхманом Юрієм Михайловичем до Шостого апеляційного адміністративного суду (зареєстровано судом 25.08.2021) (т. 1, а.с. 119);

- копії протоколів судового засідання Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/17770/20 від 25.09.2020, 21.10.2020, 09.12.2020, 10.02.2021 та розписок у справі про повідомлення наступної дати судового засідання від 25.09.2020, 21.10.2020, 09.12.2020, з яких вбачається, що інтереси ДП "Сервіс" представляла Анголенко Анна Вячеславівна (т. 1, а.с. 125-135);

- копію рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.02.2021 у справі № 640/17770/20, зі вступної частини якого також вбачається, що інтереси ДП "Сервіс" представляла Анголенко А.В. (т. 1, а.с. 137-143).

За загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг/виконання робіт як зі сторони замовника, так і виконавця (підрядника), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, оскільки відповідно до статей 11, 509 ЦК України саме договір є підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором прав і обов`язків сторін.

Основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як-то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність, а наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.

Неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.

Таким чином, під час розгляду спору між сторонами, який стосується виконання умов договорів щодо надання послуг/виконання робіт до предмета доказування, серед іншого, входить не лише встановлення обставин щодо обсягу, якості та вартості послуг (робіт), що є предметом відповідного договору, строків їх надання (виконання) та порядку прийняття, а й аналіз у сукупності інших обставин та доказів, які можуть свідчити про реальне надання/ненадання послуг (виконання/невиконання робіт).

Визначаючи наявність/відсутність підстав для оплати наданих послуг (виконаних робіт) робіт у випадку непідписання замовником відповідних актів прийняття наданих послуг (виконаних робіт), суд повинен виходити з доведення/недоведення сторонами факту реального надання послуг (виконання робіт). Адже непідписання актів приймання наданих послуг (виконаних робіт) без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання може свідчити про недобросовісність поведінки замовника, який таким чином намагається уникнути оплати цих послуг (робіт), оскільки фактично у всіх договірних відносинах факт оплати ставиться у залежність від підписання актів наданих послуг (виконаних робіт), що має на меті настання узгодження сторонами обсягу та якості робіт та встановлення терміну відліку виникнення зобов`язання з оплати. Ігнорування замовником підписання актів та/або безпідставне ухилення від прийняття наданих послуг (виконаних робіт) не може бути підставою, яка звільняє його від обов`язку оплатити надані послуги (виконані роботи).

Подібну за змістом правову позицію викладено Верховним Судом у справі № 910/5352/21.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що з наявного в матеріалах справи листування вбачається, що Підприємство не тільки повідомляло Юрфірму про намір виконати взяті на себе зобов`язання за договором № 107/1 про надання юридичних послуг від 11.01.2016 зі сплати вартості юридичних послуг за період з 01.01.2020 по 21.07.2022, а також у частині виплати додаткової винагороди по завершеному на користь ДП "Сервіс" судовому провадженню у справі № 640/17770/20, а й підтвердило свої зобов`язання, зокрема, щодо справи № 640/20131/18 та просило Юрфірму продовжувати здійснювати представництво інтересів ДП "Сервіс".

Крім того, 08.08.2023 Підприємством було погашено перед Юрфірмою частину заборгованості в розмірі 100 000,00 грн за надані юридичні послуги.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів" підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Іншими словами, тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 01.10.2020 у справі № 910/16586/18, від 12.01.2021 у справі № 910/3726/20.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що дійсно процесуальні документи, які подавались до суду у справі № 640/20131/18, та частина документів, які подавались до суду у справі № 640/17770/20, були підписані директором ДП "Сервіс", проте в сукупності з іншими доказами, в тому числі і листуванням, яке велося між сторонами, вказане жодним чином не свідчить про те, що відповідні послуги позивачем відповідачу не надавались.

Отже, оцінивши надані позивачем докази та обставини справи, колегія суддів вважає доведеними обставини здійснення представництва інтересів ДП "Сервіс", їх обсяг, належними сторонами, у належні спосіб та строк, а також щодо належного предмета, зокрема і в судах у справах № 640/20131/18 та № 640/17770/20, саме ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" та досягненням у справах позитивних наслідків, у тому числі із застосуванням стандарту "вірогідності доказів" та враховуючи також відсутність спростування наявності цієї обставини відповідачем.

Колегія суддів зауважує, що відповідач своїми конклюдентними діями із здійснення оплати фактично визнав надання йому Юрфірмою відповідних послуг та погоджувався з їх розміром.

Крім того, визнаючи в листуванні суму заборгованості, здійснюючи оплату наданих позивачем послуг та посилаючись в апеляційній скарзі на відсутність актів здачі-прийняття робіт за спірний період та на вказані у позові суми, Підприємство поводиться суперечливо, відтак поведінка останнього є недобросовісною.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України добросовісність є однією з основоположних засад цивільного законодавства.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень передбачає неприпустимість зловживання правом, яка виходячи з конституційних положень означає, що здійснення прав та свобод людини не повинне порушувати права та свободи інших осіб.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Отже, приватноправовий інструментарій (як у договірних, так і в позадоговірних відносинах) має використовуватись особами добросовісно, не зловживаючи правом. Зокрема, такий інструментарій не може використовуватись особою на шкоду іншим учасникам правовідносин.

Доктрина venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки) базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Якщо особа, яка має право на оспорення документа чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що матеріали справи не містять доказів наявності претензій Підприємства щодо обсягів, строку, вартості та якості наданих Юрфірмою послуг.

Разом із тим, колегія суддів враховує наявні в матеріалах справи підписані обома сторонами та скріплені печаткою Підприємства акт № ОУ-0000040 здачі-прийняття робіт (надання послуг) та акт № ОУ-0000041 здачі-прийняття робіт (надання послуг), які були долучені позивачем до позовної заяви та які в сукупності з іншими доказами свідчать, що Юрфірмою надавались юридичні послуги з представництва Підприємства у судах у справах № 640/20131/18 та № 640/17770/20. Отже, доводи скаржника з посиланням на відсутність актів здачі-прийняття робіт суперечать принципу добросовісності та своїй попередній поведінці.

Зважаючи на те, що рішеннями Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2021 у справі № 640/20131/18 та від 10.02.2021 у справі № 640/17770/20, які набрали законної сили, позовні вимоги Підприємства було задоволено, Юрфірма за представництво інтересів ДП "Сервіс" заявила до стягнення:

- у справі № 640/20131/18 - 35 259,11 грн додаткової винагороди;

- у справі № 640/17770/20 - 459 320,22 грн додаткової винагороди.

З урахуванням вказівок Верховного Суду, колегія суддів акцентує увагу, що сторонами в Договорі було погоджено два види винагороди: основна винагорода за надані послуги (п. 5.1 Договору) та додаткова винагорода (п. 4.1.6 Договору).

Разом із тим, порядок прийняття робіт (послуг) та строк оплати сторони узгодили та деталізували лише для основної винагороди, що підтверджується погодженими сторонами умовами п. 5.1 Договору в редакції додаткової угоди № 4 від 01.12.2017, в якому вказано, що "Зазначена винагорода сплачується на підставі рахунку Виконавця протягом 10 банківських днів з моменту виставлення рахунку. Виконавець зобов`язаний надати Замовнику розрахунок часу, затраченого на досягнення мети договору. Сторони підписують Акт виконаних робіт (наданих послуг) щомісяця чи після завершення виконання кожного етапу даного Договору чи щомісяця за домовленістю.".

Натомість п. 4.1.6 Договору (в редакції додаткової угоди № 5 від 17.01.2018) сторони погодили, що в разі винесення судом (загальної юрисдикції, господарським, адміністративним) рішення (постанови, ухвали), що набрали законної сили, по справі, представництво інтересів в якій здійснювалось виконавцем в рамках цього Договору, замовник зобов`язується сплатити на користь виконавця додаткову винагороду в розмірі, що становить відсоток (залежно розміру грошових вимог) від різниці розміру заявлених позовних вимог, та суми задоволених позовних вимог (в справах, де замовник - відповідач), чи відсоток від суми задоволених на користь замовника вимог (у справах, де замовник - позивач), зокрема: до 1 000 000,00 грн - 10 %; від 1 000 000,00 грн до 5 000 000,00 грн - 7 %; понад 5 000 000,00 грн - 5 %.

Отже, сторонами не була передбачена наявність рахунку чи акта виконаних робіт як обов`язкова умова для виплати додаткової винагороди.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що з урахуванням встановлених вище обставин здійснення представництва інтересів ДП "Сервіс" саме ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери", відсутність у матеріалах справи замовлень, у порядку пункту 1.2 Договору, не спростовує факт надання позивачем відповідачу юридичної допомоги та обов`язок Підприємства здійснити виплату Юрфірмі додаткової винагороди на підставі п. 4.1.6 Договору з огляду на наявні в матеріалах справи розрахунки (звіти) щодо вартості юридичних послуг згідно договору про надання юридичних послуг № 107/1 від 11.01.2016, підписані обома сторонами та скріплені печаткою Підприємства акт № ОУ-0000040 здачі-прийняття робіт (наданих послуг), акт № ОУ-0000041 здачі-прийняття робіт (наданих послуг), здійснення Підприємством 08.08.2023 погашення перед Юрфірмою заборгованості в розмірі 100 000,00 грн за надані юридичні послуги.

Щодо доводів скаржника про незазначення судом першої інстанції мотивів, з яких був визначений розмір додаткової винагороди і яким пунктом Договору вона передбачена, колегія суддів зазначає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Так, сторонами на основі вільного волевиявлення додатковою угодою № 5 від 17.01.2018 було доповнено договір № 107/1 про надання юридичних послуг від 11.01.2016 пунктом п. 4.1.6, в якому сторони погодили, що у разі винесення судом (загальної юрисдикції, господарським, адміністративним) рішення (постанови, ухвали), що набрали законної сили, по справі, представництво інтересів в якій здійснювалось виконавцем в рамках цього Договору, замовник зобов`язався сплатити на користь виконавця додаткову винагороду в розмірі, що становить відсоток (залежно розміру грошових вимог) від різниці розміру заявлених позовних вимог, та суми задоволених позовних вимог (у справах, де замовник - відповідач), чи відсоток від суми задоволених на користь замовника вимог (у справах, де замовник - позивач), зокрема: до 1 000 000,00 грн - 10 %; від 1 000 000,00 грн до 5 000 000,00 грн - 7 %; понад 5 000 000,00 грн - 5 %.

Отже, скаржник, підписавши додаткову угоду № 5 від 17.01.2018 та скріпивши таку власною печаткою був достеменно обізнаний із розміром додаткової винагороди та зобов`язався здійснювати таку виплату.

Відтак, оскільки у справі № 640/17770/20 предметом розгляду була майнова вимога на суму 11 186 404,43 грн, тобто додаткова винагорода Юрфірми згідно з п. 4.1.6 Договору в редакції додаткової угоди № 5 від 17.01.2018 складає 5 % від суми задоволених на користь замовника вимог - 559 320,22 грн, а заборгованість зі сплати додаткової винагороди у справі № 640/20131/18 складає 35 259,11 грн.

Оскільки 08.08.2023 Підприємство сплатило 100 000,00 грн заборгованості, які Юрфірма зарахувала в рахунок додаткової винагороди по справі № 640/17770/20, до стягнення з Підприємства на користь Фірми підлягає 459 320,22 грн (559 320,22 грн - 100 000,00 грн) заборгованості зі сплати додаткової винагороди по справі № 640/17770/20.

Вказана обставина сплати 100 000,00 грн заборгованості, які Юрфірма зарахувала в рахунок додаткової винагороди по справі № 640/17770/20, була встановлена в постанові Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 у справі № 910/16014/23, у зв`язку із чим було відмовлено у стягненні з Підприємства 100 000,00 грн додаткової винагороди та до суду касаційної інстанції в цій частині постанова суду апеляційної інстанції не оскаржувалась.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи в переданій Верховним Судом на новий апеляційний перегляд справи частині, колегія суддів дійшла висновку про доведеність представництва інтересів Підприємства саме Юрфірмою у справах № 640/20131/18 та № 640/17770/20, у зв`язку із чим вимоги Юрфірми до ДП "Сервіс" про стягнення 494 579,33 грн (559 320,22 грн + 35 259,11 грн - 100 000,00 грн) додаткової винагороди підлягають задоволенню.

Отже, рішення суду першої інстанції в цій частині є правильним.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши правильність розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат, визначивши період прострочення, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем, з урахуванням зарахування 100 000,00 грн заборгованості, сплачених 08.08.2023, встановив, що розрахований розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних становить 33 783,25 грн та інфляційних втрат - 195 861,00 грн.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, § 54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що в даній справі надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи скасування Верховним Судом постанови Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 у даній справі в частині задоволених позовних вимог, які фактично апеляційним господарським судом були залишені без змін, та передання на новий розгляд у цій частині, зважаючи на встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга в цій частині не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду в частині стягнення з ДП "Сервіс" на користь ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" 494 579,33 грн заборгованості, 195 861,00 грн інфляційних втрат та 33 783,25 грн 3 % річних слід залишити без змін.

Судові витрати

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги в частині, що передано на новий апеляційний розгляд (в частині задоволення позовних вимог ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" про стягнення з ДП "Сервіс" 494 579,33 грн заборгованості, 195 861,00 грн інфляційних втрат та 33 783,25 грн 3 % річних), судові витрати в цій частині відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Витрати, понесені відповідачем за подання касаційних скарг, у зв`язку із залишенням без змін рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині за результатами нового апеляційного розгляду справи, покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі № 910/16014/23 в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юхман і партнери" про стягнення з Державного підприємства "Сервіс" 494 579,33 грн заборгованості, 195 861,00 грн інфляційних втрат та 33 783,25 грн 3 % річних - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі № 910/16014/23 в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юхман і партнери" про стягнення з Державного підприємства "Сервіс" 494 579,33 грн заборгованості, 195 861,00 грн інфляційних втрат та 33 783,25 грн 3 % річних - залишити без змін.

3. Викласти пункт 2 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі № 910/16014/23 в такій редакції:

"2. Стягнути з Державного підприємства "Сервіс" (вул. Олександра Кониського, 82А, м. Київ, 04053; ідентифікаційний код 25139756) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юхман і партнери" (вул. Кутузова 18/7, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 32045697) заборгованість у розмірі 494 579,33 грн, інфляційні втрати у розмірі 195 861,00 грн, 3 % річних у розмірі 33 783,25 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 10 863,35 грн.".

4. Судові витрати покласти на скаржника.

5. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

6. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 24.04.2026.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

Л.В. Кропивна