ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.04.2026м. СумиСправа № 920/167/26

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Бублик Т.Д.,

розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» №020420261 від 02.04.2026 (Вх. №1517 від 02.04.2026) про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню у справі №920/167/26

за позовом: Керівника Окружної прокуратури міста Суми в інтересах держави в особі позивача: Виконавчого комітету Сумської міської ради (майдан Незалежності, 2, м. Суми, 40030, );

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Енера Суми (вул. Реміснича, 35, м. Суми, 40004, )

про стягнення 54 696,02 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

прокурор: не прибув

Суть питання, що вирішується ухвалою суду.

Рішенням господарського суду Сумської області від 16.03.2026 у справі №920/167/26 позовні вимоги задоволено повністю:

- визнано недійсною додаткову угоду від 19.03.2021 № 2 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 14.01.2021 №202/06/02-21, укладеного між виконавчим комітетом Сумської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю ЕНЕРА СУМИ.

- визнано недійсною додаткову угоду від 17.05.2021 № 4 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 14.01.2021 №202/06/02-21, укладеного між виконавчим комітетом Сумської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю ЕНЕРА СУМИ.

- визнано недійсною додаткову угоду від 15.09.2021 № 5 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 14.01.2021 №202/06/02-21, укладеного між виконавчим комітетом Сумської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю ЕНЕРА СУМИ.

- визнано недійсною додаткову угоду від 04.10.2021 № 6 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 14.01.2021 №202/06/02-21, укладеного між виконавчим комітетом Сумської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю ЕНЕРА СУМИ.

- визнано недійсною додаткову угоду від 20.10.2021 № 7 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 14.01.2021 №202/06/02-21, укладеного між виконавчим комітетом Сумської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю ЕНЕРА СУМИ.

- визнано недійсною додаткову угоду від 24.01.2022 № 11 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 14.01.2021 №202/06/02-21, укладеного між виконавчим комітетом Сумської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю ЕНЕРА СУМИ.

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРА СУМИ (вул. Реміснича, буд. 35, м. Суми, 40004, ) на користь Виконавчого комітету Сумської міської ради (майдан Незалежності, 2, м. Суми, 40030, ) безпідставно сплачені кошти в сумі 54 696 грн 02 коп.

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРА СУМИ (вул. Реміснича, буд. 35, м. Суми, 40004, ) на користь Сумської обласної прокуратури (вул. Г.Кондратьєва, буд. 33, м. Суми, 40000, ) 18 636 грн 80 коп. витрат по сплаті судового збору.

На виконання зазначеного рішення Господарським судом Сумської області 14.04.2026 видано відповідні накази.

До суду надійшла заява №020420261 від 02.04.2026 (Вх. №1517 від 02.04.2026) Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми», в якій відповідач просить суд визнати такими, що не підлягають виконанню, виконавчі документи по справі №920/167/26 про стягнення з ТОВ «Енера Суми» 54 696,02 грн та 18 636,80 грн. До заяви представник відповідача додав копії платіжних інструкцій, а саме: №16659 від 26.03.2026 про сплату 54 696,02 грн безпідставно сплачених коштів та №16660 від 26.03.2026 про сплату 18 636,80 грн витрат по сплаті судового збору на користь Сумської обласної прокуратури.

Ухвалою суду від 15.04.2026 було призначено розгляд заяви на 27.04.2026 (присутність сторін визнано необов`язковою).

Представники сторін в судове засідання не з`явились, заперечень по суті заяви не подали.

Мотиви, з яких суд дійшов вищезазначеного висновку. Законодавство, що підлягає застосуванню.

Згідно з ч.2 ст. 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що перелік підстав для визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, не є вичерпним.

При цьому, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

- матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);

- процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого документа, зокрема, видача виконавчого документа за рішенням, яке не набрало законної сили; якщо виконавчий документ виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого документа; помилкової видачі виконавчого документа, якщо вже після його видачі у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого документа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого документа до виконання вже після закінчення строку на його пред`явлення до виконання.

В межах розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків не здійснюється.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі №910/8665/17.

Виконання рішення суду проводиться лише тим способом, який визначено у рішенні, або в порядку статті 331 ГПК України цей спосіб і порядок виконання може бути змінений.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, виконавчий документ може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню у разі добровільного виконання обов`язку боржником саме поза межами виконавчого провадження. Якщо ж обов`язок було виконано боржником в межах виконавчого провадження, такий наказ не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а виконавче провадження підлягає закінченню у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Судом встановлено, що 26.03.2026 відповідач відповідно до платіжної інструкції №16659 сплатив на користь позивача безпідставно сплачені кошти в розмірі 54 696,02 грн (а.с. 147). Також 26.03.2026 було сплачено 18 636,80 грн витрат по сплаті судового збору на користь Сумської обласної прокуратури відповідно до платіжної інструкції №16660 (а.с. 148).

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Частиною 1 статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Письмовими матеріалами справи підтверджується сплата відповідачем відповідно до платіжних інструкцій №16659 та №16660 від 26.03.2026 на користь позивача безпідставно сплачених коштів в розмірі 54 696,02 грн (а.с. 147) та на користь Сумської обласної прокуратури 18 636,80 грн витрат по сплаті судового збору (а.с. 148).

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що обов`язок боржника відсутній у зв`язку з його добровільним виконанням.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що заява є правомірною та обґрунтованою, а накази Господарського суду Сумської області від 14.04.2026 у справі №920/167/26 про стягнення з ТОВ «Енера Суми» на користь Виконавчого комітету Сумської міської ради безпідставно сплачених коштів в сумі 54 696,02 грн та про стягнення з ТОВ «Енера Суми» на користь Сумської обласної прокуратури 18 636,80 грн витрат по сплаті судового збору слід визнати такими, що не підлягають виконанню.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 328 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» №020420261 від 02.04.2026 (Вх. №1517 від 02.04.2026) про визнання виконавчих документів, такими що не підлягають виконанню, у справі №920/167/26 - задовольнити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду Сумської області від 14.04.2026 по справі №920/167/26 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» на користь Виконавчого комітету Сумської міської ради безпідставно сплачених коштів в сумі 54 696 грн 02 коп.

3. Визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ Господарського суду Сумської області від 14.04.2026 по справі №920/167/26 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» на користь Сумської обласної прокуратури 18 636 грн 80 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Дана ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. ст. 255-257 ГПК України.

Ухвалу підписано суддею 28.04.2026.

СуддяО.Ю. Резніченко