СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
28 квітня 2026 року м. Харків Справа № 922/3487/25
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.,
без повідомлення учасників справи,
розглянувши в приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву Благодійної організації "Харківський благодійний фонд "Будинок молоді та дітей Умса" (вх. №4378 від 20.04.2026) про ухвалення додаткового рішення за результатом розгляду апеляційної скарги Благодійної організації "Харківський благодійний фонд "Будинок молоді та дітей Умса" (вх. №188 Х/1) на рішення ухвалене Господарським судом Харківської області у складі судді Юрченко В.С. без повідомлення (виклику) учасників справи 01.12.2025 та додаткове рішення від 12.12.2025 у справі №922/3487/25
за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради
до Благодійної організації "Харківський благодійний фонд "Будинок молоді та дітей Умса"
про стягнення неустойки
Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Благодійної організації "Харківський благодійний фонд "Будинок молоді та дітей Умса" про стягнення 236227,82грн неустойки за договором оренди № 3693 від 21.11.2008.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем обов`язку щодо повернення об`єкта оренди позивачу після припинення договору оренди нежитлового приміщення (будівлі) від 21.11.2008 № 3693.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 01.12.2025 позов задоволено частково.

Стягнуто з Благодійної організації "Харківський благодійний фонд "Будинок молоді та дітей Умса" на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради неустойку за договором оренди від 21.11.2008 № 3693 у розмірі 200041,68грн та судові витрати (сплачений судовий збір) в розмірі 2051,33грн.

В іншій частині позову щодо стягнення неустойки за договором оренди від 21.11.2008 № 3693 у розмірі 36 186,14грн - відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 12.12.2025 заяву Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (вх. № 28439 від 08.12.2025) про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з Благодійної організації "Харківський благодійний фонд "Будинок молоді та дітей Умса" на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.

02.02.2026 Благодійна організація "Харківський благодійний фонд "Будинок молоді та дітей Умса" звернулась до Східного апеляційного господарського суду через підсистему Електронний суд з апеляційною скаргою, в якій просила:

1.Поновити Благодійній організації "Харківський благодійний фонд "Будинок молоді та дітей Умса" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 01.12.2025 у справі № 922/3487/25 та додаткове рішення від 12.12.2025.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 01.12.2025 у справі № 922/3487/25 скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради у повному обсязі.

3. Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 12.12.2025 у справі № 922/3487/25 скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради про стягнення витрат на правничу допомогу у повному обсязі.

4.Зупинити виконання рішення Господарського суду Харківської області від 01.12.2025 та додаткового рішення від 12.12.2025 у справі № 922/3487/25 до закінчення апеляційного перегляду.

5. Стягнути з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на користь Благодійній організації "Харківський благодійний фонд "Будинок молоді та дітей Умса" витрати з оплати правничої допомоги у сумі 15000,00 грн.

6. Вирішити питання про розподіл витрат з оплати судового збору.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.04.2026 у справі №922/3487/25 задоволено апеляційну скаргу Благодійної організації "Харківський благодійний фонд "Будинок молоді та дітей Умса". Рішення Господарського суду Харківської області від 01.12.2025 у справі №922/3487/25 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 12.12.2025 у справі №922/3487/25 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (вх. № 28439 від 08.12.2025) про ухвалення додаткового рішення відмовлено повністю.

Стягнуто з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на користь Благодійної організації "Харківський благодійний фонд "Будинок молоді та дітей Умса" судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4252,10грн.

20.04.2026 до Східного апеляційного господарського суду від Благодійної організації "Харківський благодійний фонд "Будинок молоді та дітей Умса" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій відповідач просить суд стягнути з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на користь Благодійної організації "Харківський благодійний фонд "Будинок молоді та дітей Умса" витрати на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.04.2026 справу №922/3487/25 передано на розгляд суду у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.04.2026 прийнято заяву Благодійної організації "Харківський благодійний фонд "Будинок молоді та дітей Умса" про ухвалення додаткового рішення до розгляду. Постановлено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснити без повідомлення учасників справи. Запропоновано позивачу (Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради) у строк до 27.04.2026 подати заперечення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення (у разі їх наявності).

Витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/3487/25.

22.04.2026 справа №922/3487/25 надійшла до Східного апеляційного господарського суду.

У межах встановленого судом строку, а саме 27.04.2026, позивач направив до Східного апеляційного господарського суду через підсистему Електронний суд заперечення на заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення (зареєстровані судом 28.04.2026), в яких просить суд залишити без розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про судові витрати.

Позивач посилається на те, що заява про ухвалення додаткового рішення була направлена до суду 20.04.2026, тобто поза межами 5-денного строку без клопотання про його поновлення.

Крім того, за доводами позивача, до заяви не було додано доказів її направлення позивачу, а додана до заяви квитанція №6761161 підтверджує доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету самого відповідача від його адвоката.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Надаючи оцінку зазначеним запереченням та вимогам про залишення заяви без розгляду, суд зазначає наступне.

Постанову суду апеляційної інстанції у даній справі ухвалено 13.04.2026, отже, останнім днем 5-денного строку на подання доказів понесених витрат на правничу допомогу є 20.04.2026 включно (з урахуванням того, що останній день строку 18.04.2026 (субота) є вихідним днем).

Заява про ухвалення додаткового рішення подана відповідачем 20.04.2026, тобто в межах 5-денного строку, встановленого ч.8 ст.129 ГПК України, а тому заперечення в цій частині є необґрунтованими, відповідно, відсутні підстави для залишення заяви без розгляду.

Щодо відсутності доказів направлення заяви про ухвалення додаткового рішення на адресу позивача.

20.04.2026 відповідачем було подано зазначену заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої дійсно було додано Квитанцію № 6761161 від 20.04.2026 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС - Благодійної організації "Харківський благодійний фонд "Будинок молоді та дітей Умса".

Натомість, того ж дня, 20.04.2026, відповідачем було направлено до суду клопотання (вх.4421 від 20.04.2026) про долучення до заяви про ухвалення додаткового рішення доказів направлення заяви позивачу, а саме Квитанцію № 6770241 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Наведеним спростовуються твердження позивача про ненаправлення заяви про ухвалення додаткового рішення на його адресу (до зареєстрованого кабінету).

Інших заперечень, окрім наведених, зокрема щодо необгрунтованості або неспівмірності заявленої до стягнення суми витрат на правничу допомогу, позивач не наводить.

Розглянувши заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення, Східний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Положеннями ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно положень ч.ч. 1, 3 ст. 123, ч. 2 ст. 126 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Положеннями Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено види адвокатської діяльності, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Складання та подання стороною документів, які пов`язані із представництвом інтересів у суді, без наявності відомостей щодо їх явної безпідставності, може бути предметом розподілу витрат за результатом розгляду справи, з огляду на те, що такі дії в повній мірі слугуватимуть можливості надати правничу допомогу (відповідну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 25.10.2022 у справі №910/19650/20).

Тож, вибір форми та суб`єкта надання правової допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

В пунктах 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19 зазначено, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Також відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що:

- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21);

- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);

- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином у вирішенні заяви сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суд керуючись принципами пропорційності та справедливості, закріпленими у статтях 2 та 15 Господарського процесуального кодексу України має обов`язок дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Подані стороною докази на підтвердження її витрат підлягають оцінці як з точки зору відповідності цих дій вимогам законодавства (вимогам статей 123, 124, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України), так і їх спрямованості на забезпечення права сторони (на користь якої ухвалене судове рішення) на відшкодування судових витрат.

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Східним апеляційним господарським судом установлено, що представництво інтересів відповідача у даній справі під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Летючий В.П.

В апеляційній скарзі Благодійної організації "Харківський благодійний фонд "Будинок молоді та дітей Умса", серед іншого, було зазначено, що відповідачем понесені витрати на оплату правничої допомоги у сумі 15000,00 грн. Зазначено, що докази понесення відповідачем витрат на правничу допомогу та їх розміру будуть надані відповідно до приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Заява відповідача про ухвалення додаткового рішення подана в межах установлених процесуальним законом строків та у встановленому законом порядку.

В заяві про ухвалення додаткового рішення відповідач просить стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн (фіксований розмір гонорару).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до заяви додано:

- Договір №03юф-26 від 19.01.2026 про надання правничої допомоги;

- опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 20.04.2026;

- ордер про надання адвокатом Летючим В.П. правничої допомоги Благодійній організації "Харківський благодійний фонд "Будинок молоді та дітей Умса", зокрема, в Східному апеляційному господарському суді (серія АХ №1320186 від 19.01.2026).

Згідно зі статтею 26 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Східний апеляційний господарський суд установив, що предметом укладеного Договору №03юф-26 від 19.01.2026 є надання правничої допомоги клієнту з оскарження в Східному апеляційному господарському суді рішення Господарського суду Харківської області від 01.12.2025 у справі №922/3487/25 за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради до Благодійної організації "Харківський благодійний фонд "Будинок молоді та дітей Умса" про стягнення неустойки за договором оренди нежитлових приміщень, а саме: вивчення і аналіз документів по справі; складання та подання до суду апеляційної скарги; надання консультацій КЛІЄНТУ; отримання і надання копій рішень, наказів та надання їх КЛІЄНТУ (п.2.1.).

Відповідно до п.3.1. Договору, Клієнт зобов`язаний вчасно забезпечити Адвоката необхідними для виконання завдання документами та інформацією; б) сплатити гонорар Адвоката.

За умовами укладеного договору сторони погодили, що гонорар адвоката за цим Договором складає 15000,00 грн (п.4.1.). Клієнт сплачує Адвокату суму, зазначену в п. 4.1. цього Договору, не пізніше 20 днів з дня ухвалення рішення Східним апеляційним господарським судом.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків.

Згідно опису робіт (наданих послуг) від 20.04.2026 виконаних адвокатом по договору від 24.02.2026 про надання правничої допомоги, адвокат надав Клієнту наступні послуги:

-консультація 19.01.2026, витрачений час -1 година;

- 02.02.2026 складання та подання до суду апеляційної скарги, витрачений час 4 години.

Зміст укладеного між сторонами договору про надання правничої допомоги не містить положень про необхідність складання за результатом наданих послуг акту прийому передачі наданих послуг.

Наведений перелік робіт у акті наданих послуг відповідає положенням Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" щодо видів адвокатської діяльності, змісту договору про надання правової допомоги та матеріалам даної справи.

Доказів оплати наданих послуг відповідачем не надано. При цьому, апеляційний господарський суд враховує, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Факт надання послуг підтверджується матеріалами справи.

Надаючи оцінку розміру витрат, їх обґрунтованості, співмірності зі складністю справи, витраченому адвокатом часу, Східний апеляційний господарський суд враховує наступне.

Предметом апеляційного перегляду було рішення Господарського суду Харківської області від 01.12.2025 та додаткове рішення від 12.12.2025 у справі №922/3487/25.

Під час апеляційного провадження представником відповідача було подано апеляційну скаргу та заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, встановлених судом в ухвалі від 16.02.2026 (яка не є заявою по суті справи та подання якої обумовлено недоліками поданої апеляційної скарги).

Приймаючи до уваги наведене вище, суд вважає, що справа № 922/3487/25 не є складною, отже, складання апеляційної скарги не потребувало значних зусиль, не потребувало значного обсягу додаткових правових досліджень, аналізу нових доказів або складних правових питань та не становило складність. Аналіз оскаржуваних рішень не потребував тривалої підготовки та опрацювання значної кількості нормативно-правових актів і узагальнення нової судової практики. Поряд з цим, доводи апеляційної скарги суд визнав обґрунтованими та скаргу задовольнив.

Крім того, суд враховує, що справа розглядалась без повідомлення учасників справи, судові засідання не проводились.

Враховуючи характер і складність справи, що переглядалася судом апеляційної інстанції, обсяг виконаної адвокатом роботи, відсутність необхідності у здійсненні значного обсягу підготовчих процесуальних дій, розгляд справи без повідомлення сторін, колегія суддів доходить висновку, що заявлений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критерію розумності і співмірності.

Східний апеляційний господарський суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5 - 7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Також, вирішуючи питання щодо розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, суд вважає за доцільне додатково звернутися до практики ЄСПЛ з цього питання. Зокрема, у рішення від 18.02.2022 у справі "Чоліч проти Хорватії" ЄСПЛ зазначив (п. 77), що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними, а також були розумними у своєму розмірі.

Для включення всієї суми витрат відповідача на професійну правничу допомогу у відшкодування за рахунок позивача - Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, відповідно до положень статті 126, 129 ГПК України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Східний апеляційний господарський суд зазначає, що критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів.

Дослідивши надані відповідачем докази, якими підтверджується понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката у зв`язку з апеляційним переглядом справи, враховуючи фактичний обсяг наданих послуг, виходячи з критерію реальності, співмірності та розумності розміру цих витрат, складності справи, витраченому адвокатом часу, заявлений відповідачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, на думку суду, не узгоджується з вищенаведеними вимогами чинного законодавства щодо розумності та співмірності відповідних витрат.

Зазначене є підставою для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з іншої сторони. Відповідний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №550/936/18.

Східний апеляційний господарський суд з огляду на міркування, викладені у цій додатковій постанові дійшов висновку про не покладення всієї заявленої суми витрат на правничу допомогу в розмірі 15000,00грн на Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, часткове задоволення вимог заяви про ухвалення додаткового рішення та покладення на позивача витрат відповідача на правову допомогу у розмірі 5000,00грн як таких, що відповідають критеріям справедливості та розумності їхнього розміру.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 221, 244, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Благодійної організації "Харківський благодійний фонд "Будинок молоді та дітей Умса" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (, майдан Конституції, будинок 16, місто Харків, 61003) на користь Благодійної організації "Харківський благодійний фонд "Будинок молоді та дітей Умса" (, проспект Героїв Харкова (попередня назва проспект Московський), будинок 302, корпус А, квартира 101, місто Харків, 61032) 5000,00грн витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

В решті вимог заяви відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Порядок та строки оскарження передбачені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін