ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

28 квітня 2026 року м. Миколаїв Справа № 915/457/26

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ільєвої Л.М., розглянувши матеріали заяви (вх. № 5862/26 від 23.04.2026 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Інсол» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 102, корпус літера З; ) про видачу судового наказу щодо стягнення з Комунального підприємства «Врадіївське житлово-комунальне господарство» (56301, Миколаївська область, смт. Врадіївка, вул. Лесі Українки, 30; ) заборгованості в сумі 234281,08 грн. у порядку ст. 147-156 ГПК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2026 року до Господарського суду Миколаївської області через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Інсол» про видачу судового наказу про стягнення з Комунального підприємства «Врадіївське житлово-комунальне господарство» (боржника) заборгованості в сумі 234281,08 грн.

Заяву обґрунтовано невиконанням з боку Комунального підприємства «Врадіївське житлово-комунальне господарство» умов договору про закупівлю електричної енергії №21 від 27.08.2025 р. в частині повної та своєчасної оплати за спожиту електричну енергію у листопаді 2025 року, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 234281,08 грн.

Так, наказне провадження відповідно до частини другої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно зі ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктами 3 та 4 частини 3 статті 150 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості та інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Інсол» на підтвердження правомірності заявлених вимог було надано суду копії:

- договору про закупівля електричної енергії №21 від 27.08.2025 р.,

- акту №ПЕЕ-0001134 прийому-передачі електричної енергії від 30.11.2025 р. на суму 234281,08 грн.

Наразі заявник зазначає, що у боржника обліковується заборгованість у розмірі 234281,08 грн. за спожиту електричну енергію у листопаді 2025 р., що підтверджується актом №ПЕЕ-0001134 прийому-передачі електричної енергії від 30.11.2025 р.

Згідно з п. 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, шо визначаються відповідно до механізму визначення ціни за 1 кВт/год електричної енергії, вказаному в п.п. 5.4 цього договору.

Відповідно до п. 5.6. договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Поточний рахунок постачальника вказується в даному договорі та зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Пунктом 5.7 договору передбачено, що оплата рахунка постачальника за цим договором здійснюється споживачем у строк, не пізніше 90 календарних днів з моменту отримання акта приймання-передачі товару споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Згідно з п. 5.13 договору вартість постачання товару за договором визначається у національній валюті України та становить 82498,46 грн., крім того податок на додану вартість (далі - ПДВ) в сумі 16499,69 грн. Загальна вартість договору з ПДВ становить 98998,15 грн.

Відповідно до п. 13.1. договору цей договір набирає чинності з моменту підписання, а в частині постачання електричної енергії з 21 липня 2025 р. і діє до 31 липня 2025 року, а в частині розрахунків до повного їх завершення.

Відповідно до п. 1 додатку 2 до договору «Комерційна пропозиція» ціна за 1 кВт*год електричної енергії, що склалась за результатами відкритих торгів з особливостями, становить 7,043124 грн. з ПДВ, кількість 14056 кВт*год.

Згідно з п. 9 додатку 2 до договору «Комерційна пропозиція» договір набирає чинності з моменту підписання, а в частині постачання електричної енергії з 21 липня 2025 р. і діє до 31 липня 2025 року, а в частині розрахунків до повного їх завершення. Договір може бути продовжений відповідно до ч. 6 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Відповідно до акту №ПЕЕ-0001134 прийму-передачі електричної енергії від 30.11.2025 р. Комунальне підприємство «Врадіївське житлово-комунальне господарство» прийняло електричну енергію за 11.2025 в обсязі 24661 кВт*год, ціна за 1 кВт*год без ПДВ становить 7,, всього із ПДВ 234281,08 грн.

Таким чином, судом встановлено, що відповідно до умов договору договір припинив свою дію 31.07.2025 у зв`язку з закінченням строку, на який він був укладений. Доказів продовження строку дії договору, зокрема, відповідно до ч. 6 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" заявником не надано. Відтак, заявник просить стягнути заборгованість з боржника, яка виникла за електроенергію, отриману Комунальним підприємством «Врадіївське житлово-комунальне господарство» у листопаді 2025 року, тобто поза межами дії договору.

При цьому суд зауважує, що договір не містить умови про автоматичну його пролонгацію.

Також заявником не надано додаткової угоди, якою змінено ціну 1 кВт*год, так у комерційній пропозиції, що додана заявником ціна за 1 кВт*год становить 7,043124 грн з ПДВ, а в акті №ПЕЕ-0001134 прийому-передачі електричної енергії від 30.11.2025, на підставі якого заявник заявляє до стягнення заборгованість, ціна без ПДВ за 1 кВт*год. складає 7, грн, що є вищою за узгоджену сторонами в комерційній пропозиції ціну.

У п. 3 ч. 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Оскільки вимога про стягнення 234281,08 грн. заборгованості за договором про закупівля електричної енергії №21 від 27.08.2025 р. не відповідає вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України, відповідно суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 147-148, п. 3 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетична компанія «Інсол» про видачу судового наказу щодо стягнення з Комунального підприємства «Врадіївське житлово-комунальне господарство» заборгованості в сумі 234281,08 грн. відмовити.

2. Повідомити заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Ухвалу підписано 28.04.2026 року.

Суддя Л.М. Ільєва