ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" квітня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/183/26

Господарський суд Одеської області у складі:

судді С.В. Літвінова

при секретарі Т.О. Липі

розглянувши справу за позовом заступника керівника Доброславської окружної прокуратури; (вул. Центральна, 85, Доброслав, Одеський район, Одеська область, 67500) в інтересах держави в особі Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області ( вул.Степна, 4, с. Фонтанка, Одеський р-н, Одеська обл., 67571) та в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (вул. Космонавтів, 34, м. Одеса, Одеський р-н, Одеська обл., 65078), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління ДПС в Одеській області

до відповідача: Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Металіст" (вул. Перемоги, 2Б,с. Олександрівка,Одеський р-н, Одеська обл.,67513)

про розірвання договору, стягнення та зобов`язання вчинити певні дії

за участю представників:

від прокуратури: Капустін М.В

від Фонтанської сільської ради: не з`явився

від ГУ Держгеокадастру в Одеській області: Степко Е.В

від Головного управління ДПС в Одеській області: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Доброславської окружної прокуратури звернувся до господарського суду Одеської області з позовом, в інтересах держави в особі Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області та в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Металіст" про:

- стягнення з підприємства Металіст у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю заборгованість по сплаті за використання земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:1905, загальною площею 7,2429 га, у сумі 3 309 694,49 грн., з якої основна сума заборгованості по орендній платі у розмірі 1 902 963,37 грн (з урахуванням індексації), 1 406 731,12 грн. пені, які спрямувати на бюджетний рахунок Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області;

- розірвати договір оренди земельної ділянки № 346/57-19-ДР від 09.07.2019, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області з підприємством Металіст у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (запис про право оренди № 32322281, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227);

- зобов`язати підприємство Металіст у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (, вул. Гагаріна, 2Б, с. Олександрівка, Одеський район, Одеська область, 67571) повернути, а Фонтанську сільську раду Одеського району Одеської області (, Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вул. Степна, 4, 67571) прийняти земельну ділянку площею 7,2429 га з кадастровим номером :01:002:1905.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору оренди земельної ділянки № 346/57-19-ДР від 09.07.2019.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.02.2026 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та залучено для участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління ДПС в Одеській області.

Як вбачається з матеріалів справи, надіслані судом відповідачу рекомендованим листом з позначкою "Судова повістка" ухвали по справі були повернуті поштовою установою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою"

Суд зауважує, що згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресами місцезнаходження відповідача, який зареєстрований у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.

Отже, оскільки ухвала суд про відкриття провадження у справі направлена судом за належною адресою відповідача і повернута поштою, суд доходить висновку, що відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

02.03.2026 ГУ Держгеокадастру в Одеській області надало письмові пояснення у справі відповідно яких підтримає позовні вимоги заступнка керівника Доброславської окружної прокуратури та просить задовольнити позов в повному обсязі.

24.03.2026 Фонтанська сільська рада Одеськького району Одеської області надала письмові пояснення у справі відповідно яких підтримає позовні вимоги заступнка керівника Доброславської окружної прокуратури та просить задовольнити позов в повному обсязі.

Крім того, Фонтанська сільська рада Одеськького району Одеської області просить поновити строк на подання додаткових доказів та залучити їх до справи.

Суд визнав поважною причину для поновлення строку, задовольнив клопотання про поновлення строку та залучив додаткові докази до справи.

Також, Фонтанська сільська рада Одеськького району Одеської області звернулась до суду із заявами про розгляд справи без участі представника.

Протокольною ухвалою від 26.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

16.04.2026 судом в порядку статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, суд встановив:

Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області та підприємством «Металіст» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі Відповідач, підприємство «Металіст») 09.07.2019 укладено договір оренди землі № 346/57-19-ДР (надалі - Договір), відповідно до якого Головне управління Держгеокадастру надало, а підприємство «Металіст» прийняло у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером :01:002:1 905 загальною площею 7,2429 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства, що пов`язані з користування надрами (землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики оборони та іншого призначення), розташовану на території Олександрівської (на даний час Фонтанської) сільської ради Лиманського (на даний час - Одеського) району Одеської області.

До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація про укладений договір оренди землі № 346/57-19-ДР від 09.07.2019 внесена державним реєстратором Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області Шевчук А.І., номер запису 32322281, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227.

Так, пунктом 3.1 договору оренди земельної ділянки від 09.07.2019 передбачено, що останній укладено на 49 років.

Відповідно до п. 4.1 договору орендна плата за використання земельної ділянки вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок Олександріської сільської ради і УДКСУ у Лиманському районі Одеської області у розмірі 3 (трьох) % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 01.01.2019, а саме 706 244,16 грн. за 1 рік, що складає 58 853,68 грн. за місяць.

Пунктом 4.2 договору визначено, що річна орендна плата протягом дії договору без внесення до нього змін самостійно визначається орендарем із діючої нормативної грошової оцінки, яка кумулятивно індексується станом на 1 січня поточного року на коефіцієнт індексації Кі.

У разі набуття чинності нової грошової оцінки земельної ділянки, яка є об`єктом цього договору, сторони вносять відповідні зміни до цього договору.

Згідно п. 4.3 Договору орендна плата вноситься орендарем не пізніше 28-го числа кожного місяця, наступного за звітним, у розмірі, встановленому пунктом 4.1 договору, за кожний місяць.

Крім того, п. 4.6 договору визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором: у 10-ти денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої договором; стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період, на який нарахована пеня, від суми до сплати, за кожний день прострочення.

Також п. 8.4 договору визначено обов`язки орендаря, зокрема п.8.4.5. визначено, що орендар самостійно, щорічно зобов`язаний обчислювати орендну плату з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі станом на 1 січня поточного року та, враховуючи вимоги ст. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України, не пізніше 20 лютого поточного року подавати відповідно п.286.2 ст. 286 Податкового кодексу України, 20 лютого поточного року подавати відповідному органу державної фіскальної служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку Передбаченому ст. 46 Податкового кодексу України з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Також, відповідно до п. 11.3 договору визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки , яке істотно перешкоджає її використанню, несплати або неповної сплати орендарем орендної плати.

Разом з тим, прокуратурою установлено, що підприємство «Металіст» свої обов`язки як орендар щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою належним чином не виконує.

Згідно з довідкою розрахунку оплати за оренду земельної ділянки, з урахуванням вимог ст.ст 256, 257 Цивільного кодексу України щодо строків позовної давності, наданою Фонтанською сільською радою 29.12.2025 за № 1466/01/08-13/25/2383, підприємство «Металіст» має заборгованість перед Фонтанською сільською радою за період з 01.11.2022 по 30.11.2025 в сумі 2 833 244,47 грн., що разом з пенею в сумі 1406731,12 грн. за несвоєчасну сплату, складає 4 239 975,59 грн.

Відповідно до листів Фонтанської сільської ради від 20.11.2025 та від 29.12.2025 щодо результатів розгляду повідомлення прокурора про порушення інтересів держави в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» вбачається, що самостійно сільська рада заходів по стягненню орендної плати з підприємство «Металіст» не вживала.

Крім того, на запит, направлений окружною прокуратурою на адресу Головного управління ДПС в Одеській області отримано відповідь від 24.10.2025 № 17177/5/15-32-04-10-05, з якої вбачається наступне.

За даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС України, підприємством «Металіст» у вигляді ТОВ () протягом 2022 2023 згідно податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) задекларовано користування номером :01:002:1 земельною ділянкою з кадастровим 905 та визначено податкові зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб: на 2022 рік від 14.02.2022 № , річна сума 776 868,58 грн., від 05.04.2022 № сума до зменшення 647 390,48 грн., від 08.04.2896 сума до збільшення 647 390,48 грн.; на 2023 рік від 10.02.2023 № в сумі 893 398,87 грн. Податкові декларації з плати за землю 2024-2025 роки Підприємством не надано.

Відповідно до ІКС Підприємством сплачено орендної плати з юридичних осіб: у 2022 році- 7 310,00 грн.; у 2023 році 3 201,47 грн.; у 2024 році 0,00 грн, у 2025 (станом на 22.10.2025)-0,00 грн.

Згідно з ІКС станом на 01.01.2022 по Підприємству обліковується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб у сумі 498 111,09 грн.

30.01.2022 в інтегрованій картці платника з орендної плати з юридичних осіб по терміну 30.01.2022 нараховано орендної плати за грудень 2021 в сумі 58 853,68 грн.

Отже, прокурор зазначає, що станом на 22.10.2025 по підприємству «Металіст» обліковується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб в сумі 2 217 856,79 грн.

У зв`язку з наявністю податкового боргу Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі пункту 95,5 статті 95 Кодексу прийняті рішення про стягнення безготівкових коштів з рахунків підприємства у банках, органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів та інших фінансових установах в рахунок погашення податкового боргу: від 15.05.2023 № 204/4-1532 на суму 132 438,35 грн. від 31.07.2023 № 523/4-1532 на суму 1 473 283,17 грн. від 08.02.2024 № 165/4-1532 на суму 521 149,37 грн. від 12.06.2024 № 1096/4-1532 на суму 148 899,82 грн. від 01.10.2024 № 1731/1532 на суму 74 449,86 грн. направляються платіжні інструкції на примусове списання (стягнення) коштів до установ банків. Заява про відсутність можливості своєчасного виконання податкових обов`язків відповідно до Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у пункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 255, від підприємства «Металіст» у вигляді ТОВ () до Головного управління ДПС в Одеській області не надходила.

Прокурор зазначає, що залишок не охопленої заходами стягнення ГУ ДПС в Одеській області заборгованості з орендної плати за землю підприємства «Металіст» у вигляді ТОВ по договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:1905 за період до 2024 року (включно) складає 1136,04 грн.

За інформацією Фонтанської сільської ради від 29.12.2025, з урахуванням вимог ст.ст 256,257 Цивільного кодексу України щодо строків позовної давності, підприємство «Металіст» у вигляді ТОВ () має заборгованість перед Фонтанською сільською радою в сумі 2 833 244,47,00 грн. (з 01.11.2022 до 30.11.2025) та пеня складає 1 406 731,12 грн. (з 01.06.20125 по 30.11.2025).

Враховуючи, що залишок не охопленої заходами стягнення ГУ ДПС в Одеській області заборгованості з орендної плати за землю підприємства «Металіст» у вигляді ТОВ по договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:1905 за період до 2024 року (включно) складає 1136,04 грн. сума боргу, яка підлягає стягненню в судовому порядку складає:-до 2024 рік 1136,04 грн.;-2024 рік - 938 962,20 грн.;-2025 рік 964001,17 грн., що разом складає 1 902 963,37 грн., а також пеня в сумі 1 406 731,12 грн. за останні 6 місяців 2025 року.

Таким чином, прокурор стверджує, що стягненню у судовому порядку з підприємства «Металіст» у вигляді ТОВ підлягає заборгованість з орендної плати за землю у розмірі 3 309 694,49 грн. з урахуванням її індексації та пені за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Крім того, прокурор зазначає, що невиконання обов`язку зі сплати орендної плати беззаперечно є порушенням умов договору оренди, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору.

Також прокурор вказує, що у зв`язку із порушенням умов договору оренди землі та його розірванням в судовому порядку, наявні підстави для зобов`язання відповідача повернути, а сільську раду прийняти спірну земельну ділянку як вимогу про повернення цієї земельної ділянки територіальній громаді за правилами ст. 785 ЦК України та ст. 34 Закону України «Про оренду землі»

Враховуючи вищезазначене, Заступник керівника Доброславської окружної прокуратури звернувся до господарського суду Одеської області з позовом, в інтересах держави в особі Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області та в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до Підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Металіст" про. розірвання договору, стягнення та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату .

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Пунктом 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.ст. 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже, для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України, суд має встановити такі обставини, як «систематичність» та «несплату», зокрема, орендної плати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2024 при розгляді справи № 918/391/23 (провадження № 12-19гс24) звертає увагу на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання.

Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 277/1186/18-ц, від 29 липня 2020 року у справі № 277/526/18, від 20 серпня 2020 року у справі № 616/292/17, від 08 травня 2024 року у справі № 629/2698/23; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24 листопада 2021 року у справі № 922/367/21, від 04 липня 2023 року у справі № 906/649/22, від 20 лютого 2024 року у справі № 917/586/23, від 02 квітня 2024 року у справі № 922/1165/23 та інші).

Щодо поняття «несплата», вжите у пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України, то його потрібно розуміти саме як повну несплату орендної плати.

Такий висновок є логічним та виправданим, оскільки поняття «несплата» та «недоплата» не є тотожними. Оскільки в конструкції згаданої правової норми не наведено жодного означення до слова «несплата», можна виснувати, що законодавець у згаданій правовій нормі не передбачив жодної альтернативи повної несплати, тобто не визначив, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є не лише систематична несплата, а й систематична недоплата орендної плати.

До того ж потрібно враховувати, що розмір недоплати може варіюватися орієнтовно від 1 % до 99 % суми належної орендної плати, що не може не впливати на ступінь порушення прав власника землі та оцінку істотності такого порушення.

Протилежне розуміння, а саме якщо вважати підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України, зокрема й сплату орендної плати не в повному обсязі (часткове виконання зобов`язання), навряд чи буде справедливим та розумним, оскільки під дію цієї спеціальної норми права підпадатимуть і незначні (неістотні) порушення, наприклад систематична недоплата 1,00 грн зі 10 000,00 грн орендної плати. За таких обставин суди будуть змушені на підставі пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України розривати договори оренди землі всупереч принципу збереження договору.

Цей підхід надасть можливість орендодавцю вимагати розірвання договору оренди землі в тому разі, коли несплата орендної плати є частковою та зумовлена, зокрема, виникненням спору між сторонами з приводу порядку нарахування та розміру орендних платежів. Таке тлумачення норм права порушуватиме баланс інтересів сторін у договірних відносинах, надавши власнику землі більше перевагу порівнянні з її орендарем.

Потрібно враховувати, що правова природа відносин оренди землі, яка зазвичай передбачає тривале використання такого об`єкта цивільних прав і сталість таких відносин, відповідає інтересам цивільного обігу загалом. Більше, використання земельної ділянки завжди пов`язане з неодмінними витратами орендаря на її утримання відповідно до цільового призначення цієї ділянки.

Якщо дотримуватися згаданого протилежного підходу, то договір буде під постійною загрозою його розірвання, що порушить принцип сталості відносин з використання землі, що своєю чергою стимулюватиме орендаря ставитися до орендованої земельної ділянки у споживацький спосіб, не дбати про неї, не вкладати кошти у покращення чи належне утримання такого особливого виду майна, тобто призведе до того, що орендар не буде обирати таку поведінку, яка більшою мірою відповідала б ознакам доброго господаря стосовно орендованої ним землі.

Тож підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.

Такий правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2024 при розгляді справи № № 918/391/23 (провадження № 12-19гс24).

Таким чином, невиконання обов`язку зі сплати орендної плати беззаперечно є порушенням умов договору оренди, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (ст. 14 Конституції України). Проте, підприємство «Металіст» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю протягом тривалого часу нехтувало виконанням своїх обов`язків зі сплати орендної плати, передбачених договором оренди від 09.07.2019 № 346/57-19 ДР, укладеного з Головним управленням Держгеокадастру в Одеській області, про що може свідчити листи Фонтанської сільської ради 29.12.2025 за № 1466/01/08 13/25/2383 та ГУ ДПС в Одеській області від 24.10.2025 № 17177/5/15-32-04-10-05 з із розрахунками заборгованості, відповідно до яких станом на 30.11.2025 заборгованість з орендної плати на землю, яка не охоплена заходами стягнення, за період з 01.01.2024 по 30.11.2025 становить 1 902 963,37 грн з урахуванням індексації.

Судом встановлено, що відповідач свідомо допустив порушення істотної умови договору, що має наслідком відповідно до п. «д» ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України розірвання такого договору та, відповідно, втрату відповідачем права користування спірною земельною ділянкою.

Отже, судом встановлено факт систематичної несплати підприємством «Металіст» орендної плати за користування земельною ділянкою та невиконання умов договору оренди землі від 09.07.2019 в частині сплати орендної плати з січня 2024 року та по теперішній час.

Такі дії відповідача (щодо систематичної несплати орендної плати за спірними договорами) призвели до задоволення позовних вимог щодо стягнення виниклої заборгованості за період з 01.01.2024 по 30.11.2025 у розмірі 1 902 963,37 грн.

Щодо застосування штрафних санкцій у вигляді пені суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4.6 договору визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором: у 10-ти денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої договором; стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період, на який нарахована пеня, від суми до сплати, за кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойка (пеня) штраф, то вона підлягає стягненню у повному розмірі незалежно від відшкодування збитків.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п. 4.6 договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня.

Відповідно до положень ст. 129 ПК України на суму грошового зобов`язання нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Враховуючи наведене, у зв`язку з невиконанням орендарем умов договору оренди земельної ділянки, підприємству «Металіст» у формі ТОВ нараховано пеню, за період з 01.06.2025 по 30.11.2025, яка складає 1 406731,12 грн.

Таким чином, за неналежне виконання підприємством «Металіст» у формі ТОВ обов`язку зі своєчасного та повного внесення орендної плати за період 01.01.2024 по 30.11.2025 за договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:1905 загальною площею 7,2429 га, стягненню підлягає сума заборгованості за договором оренди у розмірі 1 902 963,37 грн (з урахуванням індексації) та 1 406731,12 грн пені, а усього 3 309 694,49 грн.

За загальними правилами ст. 651 ЦК України умовою розірвання договору оренди в односторонньому порядку є істотне порушення умов договору та інші випадки, встановлені договором та законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

У зв`язку із порушенням умов договору оренди землі та його розірванням в судовому порядку, наявні підстави для зобов`язання відповідача повернути, а сільську раду прийняти спірну земельну ділянку як вимогу про повернення цієї земельної ділянки територіальній громаді за правилами ст. 785 ЦК України та ст. 34 Закону України «Про оренду землі» (як правовий наслідок припинення договору оренди землі).

Так, ст. 785 ЦК України установлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Статтею 34 Закону України «Про оренду землі визначено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Таким чином, суд доходить до висновку, що підприємство «Металіст» у вигляді ТОВ зобов`язано повернути Фонтанській сільській територіальній громаді земельну ділянку площею 7,2429 га з кадастровим номером :01:002:1 905 за договором оренди від 09.07.2019.

Щодо порушень інтересів держави в особі Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Земельні ресурси являють собою стратегічний, життєво важливий природний ресурс, що має особливе значення. Вони є національним багатством кожної країни, однією з природних основ її економічного розвитку.

Згідно зі ст. ст. 7, 140 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування. Територіальна громада має право самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і Законів України.

Відповідно до ст. 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, у тому числі, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах.

Приписами ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Наповненість та збільшення бюджету, у тому числі місцевого як складової частини державних фінансових ресурсів, є запорукою стабільної економіки держави.

Статтею 327 Цивільного кодексу України передбачено, що у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Статтями 319 та 386 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» внесено зміни до Земельного кодексу України.

Так, відповідно до п. 24 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України з дати набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім визначених законом категорій земель. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Згідно з договором оренди землі № 346/57-19-ДР від 09.07.2019, земельна площею 7,2429 га з кадастровим номером :01:002:1905, розташована на території Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Розташування земельної ділянки на території Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області (за межами населеного пункту), також, підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 227). З огляду на зазначені норми законодавства та обставини позову, належним позивачем у даному випадку є Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області, яка розпоряджається землями територіальної громади в межах, визначених Земельним кодексом України, здійснює контроль за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного законодавства.

Використання підприємством «Металіст» у формі ТОВ вказаної земельної ділянки без належної оплати за її користування наразі порушує інтереси Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області, яка на даний час позбавлена можливості розпорядитися земельною ділянкою у відповідності до норм чинного земельного законодавства України, у тому числі і передати спірну земельну ділянку в оренду іншому землекористувачу та отримати додаткові кошти до місцевого бюджету.

Тобто, Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області є органом, що здійснює в силу Закону розпорядження землями комунальної власності у межах Фонтанської територіальної громади.

Крім того, за змістом ст. 14.1.147 України , ст. 265.1.3 , ст. 10.1.1 Податкового кодексу плата за землю є місцевим податком, який відповідно до приписів ст. 69 Бюджетного кодексу України зараховується до відповідного місцевого бюджету за місцем розташування земельної ділянки.

Землі, надані у користування підприємства «Металіст» перебувають на адміністративній території Фонтанської сільської ради, а тому остання як розпорядник земельної ділянки, а також з огляду на вищезазначені вимоги податкового законодавства, є отримувачем коштів за її використання.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади вирішувати питання місцевого управління в межах Конституції і Законів України, спільного майна територіальних громад. Кожне порушення закону та незаконне користування об`єктами комунальної власності є порушенням законних інтересів територіальної громади, що в свою чергу завдає суттєвої шкоди інтересам держави, спричиняє підрив основ фінансово економічної діяльності міста, селища, села та держави в цілому.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до інформації Фонтанської сільської ради від 20.11.2025 за № 1466/01/08-13/25/2383, наданої на повідомлення окружної прокуратури про порушення вимог земельного та бюджетного законодавства від 17.11.2025 № 58-4698ВИХ-25, установлено, що підприємство «Металіст» з листом щодо скасування боргу з орендної плати за землю або її розстрочення не зверталось, жодної оплати за землю на рахунки сільської ради, починаючи з листопада 2022 року, не вносило.

Крім того, листом від 14.05.2025 № 03.1-12.01/1792 Фонтанська сільська рада на адресу підприємства «Металіст» скеровувала вимогу про сплату заборгованості з орендної плати, яку відповідач проігнорував. Такі обставини безумовно порушують інтереси територіальної громади, як складової держави, оскільки бюджет недоотримує значні кошти, однак вищезазначене залишилось поза увагою органу місцевого самоврядування Фонтанської сільської ради, яка є представницьким органом та повинна вживати ефективних заходів до забезпечення захисту інтересів громади.

Фонтанська сільська рада Одеського району Одеської області на підставі ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України є органом, який від імені якого територіальної громади здійснює права власника щодо земельної ділянки площею га. Таким чином, Фонтанська сільська рада, як отримувач орендної плати, є в даному випадку органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, у тому числі щодо стягнення орендної плати.

Користування підприємством «Металіст» у формі ТОВ спірною земельною ділянкою без оплати орендних платежів відповідно до умов договору оренди землі, становить істотне порушення умов договору оренди землі, внаслідок чого завдано шкоди майновим, економічним та соціальним інтересам територіальної громади Фонтанської сільської ради.

Щодо порушень інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області суд зазначає наступне.

Так, згідно з актуальною інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на земельну ділянку площею 7,2429 га з кадастровим номером :01:002:1905, зареєстровано за державою в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області (запис № 29176283 від 26.11.2018).

Відповідно до п. 24 Розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України (в редакції Закону від 28.04.2021 №1423-ІХ) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад. Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

З огляду на положення ч.2 ст. 651 ЦК України, можливість ініціювати розірвання договору з причин неналежного виконання договірних зобов`язань надана саме стороні договору (а не будь-якому іншому органу) в силу імперативних норм наведеної норми закону.

Тому позивачем за позовними вимогами щодо розірвання договору оренди земельної ділянки площею 7,2429 га з кадастровим номером :01:002:1905 є Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Згідно із частиною 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 (зі змінами), Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади який реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) зокрема, в агропромисловому комплексі в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль): за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; дотриманням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства з питань передачі земель у власність та надання у користування, зокрема в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах (підпункт 25-1 пункту 4 Положення).

Згідно з п. 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 23.12.2021 № 603 (в редакції наказу № 438 від 10.09.2025) Головне управління Держгеокадастру в області (далі Головне управління) є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане.

Згідно зі статтею 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи звертаються до суду, якщо це необхідно для здійсненні їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Отже, міністерства, інші центральні органи виконавчої влади та їх територіальні органи відповідно до статті 28 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» наділені повноваженням звернення до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та пункту 5-1 Положення посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Таким чином, враховуючи зазначені положення законодавства саме Головне управління Держгеокадастру в Одеській області є уповноваженим органом щодо здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання вимог земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності та в даному випадку, з урахуванням ч. ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, звернення до суду із позовом про розірвання договору земельної ділянки, як сторона цього договору.

Щодо підстав звернення прокурором до суду в інтересах позивачів та відомості про виконання вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно до частин 3-5 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Зміст поняття «інтереси держави» розглянуто в рішенні Конституційного Суду України у справі щодо офіційного тлумачення положень ст. 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999. Так, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Велика Палата Верховного Суду конкретизувала власний правовий висновок та висновки Касаційного господарського суду та Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду щодо підстав для представництва інтересів держави в суді прокурором, визначивши, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх на обґрунтування підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Так, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 зазначено, що відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджувань порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, Велика Палата Верховного Суду уточнила висновки, зроблені у постановах: Великої Палати Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 927/246/18, від 16 квітня 2019 у справах № 910/3486/18 та № 925/650/18, від 17 та 18 квітня 2019 року у справах № 923/560/18 та № 913/299/18 відповідно, від 13 травня 2019 року у справі № 915/242/18; Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 440/6738/18.

Користування підприємством «Металіст» у вигляді ТОВ орендованою земельною ділянкою без оплати орендних платежів відповідно до умов договору оренди від 09.07.2019 № 346/57-19-ДР призводить до неефективності використання комунального майна, підриву економічної основи місцевого самоврядування, що може призвести до неможливості фінансування соціальних програм, становить порушення майнових інтересів територіальної громади в особі Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області.

Вищевказані порушення позбавляють можливості уповноважений державний орган ефективно розпоряджатись земельною ділянкою, використовувати її або надати в оренду іншим особам, регулювати земельні відносини з метою створення умов для раціонального використання й охорони земель, а також унеможливлюють отримання державою доходів за використання земель державної власності, що завдає істотної шкоди інтересам держави та впливає на наповнення бюджету.

Таким чином, правовідносини, пов`язані з використанням земель, якими розпоряджаються органи державної влади та місцевого самоврядування, становлять суспільний інтерес, а невжиття органом державної влади заходів щодо поновлення порушених прав держави, такому інтересу не відповідає.

Нераціональне використання земельних ресурсів, не вжиття заходів до їх збереження беззаперечно порушує інтереси держави.

Так, піприємством «Металіст» у вигляді ТОВ допущено істотні порушення умов договору оренди земельної ділянки, що виключає її раціональне використання в інтересах територіальної громади.

Тому, підставами для звернення прокурора із вказаним позовом стало порушення інтересів держави у сфері охорони та використання земель та не вжиття заходів до їх захисту Фонтанською сільською радою, як органом, уповноваженим на розпорядження спірною земельною ділянкою та Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області як стороною по договору оренди землі.

Таким чином, невиконання орендарем земельної ділянки підприємством «Металіст» у формі ТОВ обов`язків, передбачених укладеним договором, які полягають у систематичній несплаті орендної плати за землю, підриває засади бюджетного процесу щодо наповнення бюджету територіальної громади, призводить до порушення економічних інтересів держави, необхідність захисту яких покладено на прокуратуру (ст.131-1 Конституції України).

Таким чином, звернення прокурора до суду в цих спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання захисту майнових інтересів територіальної громади в особі Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області та ефективного використання комунального майна та на захист інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру як сторону договору оренди та як орган, на який покладено державою функцію контролю у сфері земельних відносин .

Ці дії включають подання прокурором до суду позовної заяви та його участь у розгляді справи за позовною заявою, оскільки це необхідно для захисту інтересів держави в особі територіальної громади Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес» (п. 54). Судовою практикою Верховного Суду України зокрема у постановах 16.12.2015 у справі № 6-2510ц15, від 05.10.2016 у справі № 916/2129/15, від від 29.06.2016 у справі № 6-1376ц16 підставою для представництва інтересів держави прокурором визнано захист «суспільного» «публічного» інтересу, яким є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання.

Фонтанська сільська рада у відповідності зі статтями 2, 10, 63 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є органом місцевого самоврядування в Україні, що представляє собою гарантоване державою право та реальну здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Сільські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Держава фінансово підтримує місцеве самоврядування (Фонтанську сільську раду), бере участь у формуванні доходів місцевих бюджетів, здійснює контроль за законним, доцільним, економічним, ефективним витрачанням коштів та належним їх обліком. Вона гарантує органам місцевого самоврядування доходну базу, достатню для забезпечення населення послугами на рівні мінімальних соціальних потреб.

Доброславською окружною прокуратурою в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» на адресу Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області скеровано повідомлення про порушення вимог чинного законодавства від 10.11.2025 за № 58-4698ВИХ-25 щодо виявлених порушень вимог земельного законодавства.

Разом з тим, Фонтанська сільська рада фактично самоусунулась від самостійного захисту майнових інтересів держави у сфері земельних відносин, надавши відповідь від 20.11.2025 за № 1466/01/08-13/25/2383 про те, що не має коштів на сплату судового збору для самостійного звернення до суду із позовом про стягнення з підприємства «Металіст» орендної плати за землю, розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.

Окрім того, згідно доданих до листа від 14.05.2025 № 03.1-12.01/1792, скерованого на адресу підприємства «Металіст» установлено, що Фонтанська сільська рада станом на 01.05.2025 року вже була обізнана про наявність заборгованості з орендної плати за землю відповідача, проте ефективних заходів щодо захисту інтересів держави станом на день пред`явлення прокурором вказаної позовної заяви останньою не вжито. Таким чином, Фонтанська сільська рада упродовж тривалого часу ефективні заходи у виді пред`явлення позовної заяви до суду про стягнення з підприємства «Металіст» заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди землі та зобов`язання орендаря повернути земельну ділянку, не вживала, що безумовно свідчить про її бездіяльність та невжиття самостійно передбачених законодавством заходів на захист інтересів держави.

Крім того, окружною прокуратурою із супровідним листом Одеської обласної прокуратури від 23.12.2025 № 58-5160вих-25 на адресу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області скеровано Повідомлення про порушення вимог чинного земельного законодавства.

Так, із відповіді Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 16.01.20026 за № 10-15-0.6-299/2-26 вбачається, що управління фактично самоусунулась від самостійного захисту майнових інтересів держави у сфері земельних відносин, надавши відповідь про те, що не має коштів на сплату судового збору для самостійного звернення до суду із позовом про розірвання договору оренди з підприємством «Металіст» та повернення земельної ділянки.

Таким чином, прокурором встановлено необхідні й достатні підстави для представництва в суді інтересів держави, оскільки заходи реагування щодо розірвання укладеного з підприємством «Металіст» у формі ТОВ договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки уповноваженим розпорядником земельної ділянки на території територіальної громади Фонтанської сільською радою та стороною по договору оренди землі Головним управління Держгеокадастру в Одеській області, не вживались, що вказує на нездійснення захисту інтересів держави.

У даному випадку допуск прокурора до суду у зв`язку з ухиленням відповідного органу, уповноваженого на здійснення функцій держави у спірних правовідносинах, від захисту інтересів держави є виправданим відповідно до вищевказаних положень чинного законодавства та фактичних обставин.

Враховуючи викладені вище норми чинного законодавства суд вважає, що заявлені заступника керівника Доброславської окружної прокуратури позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

У рішенні від 03.01.2018 р. Віктор Назаренко проти України (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції справедливого судового розгляду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають справедливого балансу між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі Беер проти Австрії (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17,18, від 06 лютого 2001 року).

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з підприємства «Металіст» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (, вул. Гагаріна, 2Б, с. Олександрівка, Одеський район, Одеська область, 67571) заборгованість по сплаті за використання земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:1 905, загальною площею 7,2429 га, у сумі 3 309 694,49 грн., з якої основна сума заборгованості по орендній платі у розмірі 1 902 963,37 грн (з урахуванням індексації), 1 406 731,12 грн. пені, які спрямувати на бюджетний рахунок Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області (Банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, , отримувач коштів ГУК в Одеській області/Фонтанська сільська ТГ, номер рахунку (IBAN) UA0015688, код класифікації доходів бюджету 18010600).

3. Розірвати договір оренди земельної ділянки № 346/57-19-ДР від 09.07.2019, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області з підприємством «Металіст» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (запис про право оренди № 32322281, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227).

4. Зобов`язати підприємство «Металіст» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (, вул. Гагаріна, 2Б, с. Олександрівка, Одеський район, Одеська область, 67571) повернути, а Фонтанську сільську раду Одеського району Одеської області (, Одеська область, Одеський район, с. Фонтанка, вул. Степна, 4, 67571) прийняти земельну ділянку площею 7,2429 га з кадастровим номером :01:002:1 905.

3. Стягнути з підприємства «Металіст» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю (, вул. Гагаріна, 2Б, с. Олександрівка, Одеський район, Одеська область, 67571) на користь Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Італійська, 3), код отримувача (код ЄДРПОУ) 03528552, рахунок отримувача UA0000564, банк отримувача ДКСУ у м. Києві, код банку отримувача 820172, код класифікації доходів бюджету 22030101 судовий збір у розмірі 45041,13 гривень

Наказ видати після набрання рішення законної сили.

Повне рішення складено 27 квітня 2026 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов