ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2026 р. Справа № 910/10840/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сибіги О.М.

суддів: Остапенка О.М.

Ходаківської І.П.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 23.04.2026

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Заступника керівника Київської міської прокуратури

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2025

за заявою про виправлення помилки у виконавчому документі у справі

у справі № 910/10840/24 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Заступника керівника Київської міської прокуратури, в інтересах держави

до 1. Київської міської ради

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "РК Галера"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про знесення самочинно збудованих об`єктів, скасування державної реєстрації, визнання незаконним і скасування рішення, визнання недійсним договору та повернення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/10840/24 в задоволенні заяви про виправлення помилки у виконавчому документі відмовлено.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що 09.10.2025 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 у справі № 910/10840/24 Господарським судом міста Києва видано наказ № 910/10840/24, який повністю відтворює резолютивну частину зазначеної постанови. Крім того, судом першої інстанції прийнято до уваги, що в процесі розгляду даної справи Київська міська рада реалізовувала свої процесуальні права та обов`язки, як відповідача у справі і заперечувала проти задоволення позовних вимог. За висновком суду, виправлення помилки у виконавчому документі не може слугувати способом перегляду визначеного судом суб`єктного складу сторін у справі або засобом усунення процесуальних наслідків обраної прокурором правової позиції під час розгляду справи по суті. За наведених обставин, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви Заступника керівника Київської міської прокуратури про виправлення помилки у наказі Господарського суду міста Києва від 09.10.2025 № 910/10840/24.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/10840/24, 29.12.2025 Заступник керівника Київської міської прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/10840/24 та прийняти нову, якою заяву Київської міської прокуратури про виправлення помилки у наказі Господарського суду міста Києва від 09.10.2025 № 910/10840/24 задовольнити. Одночасно, в тексті апеляційної скарги, скаржником також заявлено клопотання, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/10840/24.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, та порушено норми процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано, що рішення суду у даній справі ухвалено на користь територіальної громади міста Києва інтереси якої представляє Київська міська рада, тому фактичним стягувачем за наказом Господарського суду міста Києва від 09.10.2025 № 910/10840/24 є Київська міська рада, а не Київська міська прокуратура, як помилково вважає суд першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2025, матеріали апеляційної скарги Заступника керівника Київської міської прокуратури у справі № 910/10840/24 передано головуючому судді: Сибізі О.М.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 30.12.2025 для розгляду апеляційної скарги Заступника керівника Київської міської прокуратури у справі № 910/10840/24 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сибіга О.М., судді: Остапенко О.М., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали господарської справи № 910/10840/24.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026 поновлено Заступнику керівника Київської міської прокуратури строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/10840/24, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/10840/24 за апеляційною скаргою Заступника керівника Київської міської прокуратури на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 та призначено розгляд справи на 23.04.2026.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу Заступника керівника Київської міської прокуратури слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/10840/24 залишити без змін, з наступних підстав.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до п. 23 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у внесенні виправлень до виконавчого документа.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012 Конституційний Суд України).

Стаття 18 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується зі статтею 326 цього кодексу визначає, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Як встановлено судом, Заступник керівника Київської міської прокуратури (прокурор) в інтересах держави звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "РК Галера" (відповідач-2), в якому викладено позовні вимоги, щоб в судовому порядку:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "РК Галера" знести самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна - нежитлові будівлі (літ. "Б", "В", "Г", "Д", "Е", "Ж", "З", "И", "К", "Л", "М", "Н") - кафе з літнім майданчиком загальною площею 574,8 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) по вулиця Набережно-Корчуватській, 35 у Голосіївському районі міста Києва, до складу якого входять: літ. "Б" (нежитлова будівля) - 128,8 кв.м, літ. "В" (нежитлова будівля) - 17,7 кв.м, літ. "Г" (нежитлова будівля) - 10,3 кв.м, літ. "Д" (нежитлова будівля) - 10,3 кв.м, літ. "Е" (нежитлова будівля) - 10,3 кв.м, літ. "Ж" (нежитлова будівля) - 24,5 кв.м, літ. "З" (нежитлова будівля) - 161,3 кв.м, літ. "И" (нежитлова будівля) - 8,7 кв.м, літ. "К" (нежитлова будівля) - 114,5 кв.м, літ. "Л" (нежитлова будівля) - 37,9 кв.м, літ. "М" (нежитлова будівля) - 34,0 кв.м, літ. "Н" (нежитлова будівля) - 16,5 кв.м., І - басейн, II - гідротехнічна споруда - причал, III, IV - гідротехнічна споруда - швартовні палі, розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :90:019:0129 площею 0,5636 га по вулиця Набережно-Корчуватській, 35 у Голосіївському районі міста Києва;

- скасувати рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Аврамченко С.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.04.2015, індексний номер 20906820, зі змінами, внесеними рішеннями від 21.06.2019, індексний номер 47459828, від 26.06.2019, індексний номер 47520234 та здійсненої на їх підставі у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю "РК Галера" права власності на нежитлові будівлі (літ. "Б", "В", "Г", "Д", "Е", "Ж", "З", "И", "К", "Л", "М", "Н") - кафе з літнім майданчиком загальною площею 574,8 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) по вулиці Набережно-Корчуватській, 35 у Голосіївському районі міста Києва, до складу якого входять: літ. "Б" (нежитлова будівля) - 128,8 кв.м, літ. "В" (нежитлова будівля) - 17,7 кв.м, літ. "Г" (нежитлова будівля) - 10,3 кв.м, літ. "Д" (нежитлова будівля) - 10,3 кв.м, літ. "Е" (нежитлова будівля) - 10,3 кв.м, літ. "Ж" (нежитлова будівля) - 24,5 кв.м, літ. "З" (нежитлова будівля) - 161,3 кв.м, літ. "И" (нежитлова будівля) - 8,7 кв.м, літ. "К" (нежитлова будівля) - 114,5 кв.м, літ. "Л" (нежитлова будівля) - 37,9 кв.м, літ. "М" (нежитлова будівля) - 34,0 кв.м, літ. "Н" (нежитлова будівля) - 16,5 кв.м., І - басейн, II - гідротехнічна споруда - причал, III, IV - гідротехнічна споруда - швартовні палі, із закриттям відповідного розділу;

- визнати недійсним договір про укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк від 17.05.2024, укладений між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "РК Галера", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. та зареєстрований в реєстрі 17.05.2024 за № 408;

- визнати незаконним та скасувати рішення Київської міської ради від 29.02.2024 № 7840/7881 "Про поновлення товариству з обмеженою відповідальністю "РК Галера" договору оренди земельної ділянки від 27 грудня 2018 року № 1428";

- скасувати державну реєстрацію права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю "РК Галера" на земельну ділянку з кадастровим номером :90:019:0129 площею 0,5636 га по вулиці Набережно-Корчуватській, 35 у Голосіївському районі міста Києва, оформлену рішенням державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 44877320 від 27.12.2018, зі змінами, внесеними рішенням від 17.05.2024, індексний номер 73186939, та проведену на підставі договору оренди земельної ділянки № 1428 від 27.12.2018 та договору про укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк № 408 від 17.05.2024, укладених між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "РК Галера", з припиненням такого права;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "РК Галера" повернути територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :90:019:0129 площею 0,5636 га, привівши її у придатний для використання стан;

- усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 0,2611 га по вулиці Набережно-Корчуватській, 35 у Голосїївському районі міста Києва, яка є суміжною із земельною ділянкою з кадастровим номером :90:019:0129, шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "РК Галера" повернути її територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, привівши у придатний для використання стан шляхом знесення самочинно збудованих об`єктів нерухомого майна - будівлі готельного комплексу, частини автомобільної парковки, спортивного майданчику, пункту прокату та споруди невизначеного призначення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2024 у справі № 910/10840/24 в позові відмовлено повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2024 у справі № 910/10840/24 скасовано.

Позов задоволено частково.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "РК Галера" знести самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна - нежитлові будівлі (літ. "Б", "В", "Г", "Д", "Е", "Ж", "З", "И", "К", "Л", "М", "Н") - кафе з літнім, майданчиком загальною площею 574,8 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого манна 00) по вул. Набережно-Корчуватській, 35 у Голосіївському районі міста Києва, до складу якого входять: літ. "Б" (нежитлова будівля) - 128,8 кв.м.; літ. "В" (нежитлова будівля) - 17,7 кв.м.; літ. "Г" (нежитлова будівля) - 10,3 кв.м.; літ. "Д" (нежитлова будівля) - 10,3 кв.м.; літ. "Е" (нежитлова будівля) - 10,3 кв.м.; літ. "Ж" (нежитлова будівля) - 24,5 кв.м.; літ. "З" (нежитлова будівля) -161,3 кв.м.; літ. "И" (нежитлова будівля) - 8,7 кв.м.; літ. "К" (нежитлова будівля) - 114,5 кв.м.; літ. "Л" (нежитлова будівля) - 37,9 кв.м.; літ. "М" (нежитлова будівля) - 34,0 кв.м.; літ. "Н" (нежитлова будівля) -16,5 кв.м., І - басейн, ІІ - гідротехнічна споруда - причал, III, IV - гідротехнічна споруда - швартовні палі, розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :90:019:0129 площею 0,5636 га по вул.Набережно-Корчуватській, 35 у Голосіївському районі міста Києва.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "РК Галера" повернути територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради земельну ділянку з кадастровим номером :90:019:0129 площею 0,5636 га, привівши її у придатний для використання стан.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з Київської міської ради на користь Київської міської прокуратури 3028,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 4542,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "РК Галера" на користь Київської міської прокуратури 3028,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 4542,00 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 01.07.2025 у справі № 910/10840/24 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 у справі № 910/10840/24 відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 20.08.2025 у справі № 910/10840/24 касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ?РК Галера? на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 у справі № 910/10840/24 закрито.

09.10.2025 на виконання вищезазначеної постанови Північного апеляційного господарського суду Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

Зі змісту наказів Господарського суду міста Києва від 09.10.2025 у справі № 910/10840/24 вбачається, що стягувачем за вказаними наказами є Київська міська прокуратура (вул. Предславинська, 45/9, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 02910019).

03.12.2025 до Господарського суду міста Києва від Заступника керівника Київської міської прокуратури надійшла заява про виправлення помилки, в якій просить виправити помилки в наказі Господарського суду міста Києва від 09.10.2025 № 910/10840/24 змінивши стяягувача з Київської міської прокуратури на Київську містку раду.

Подану заяву мотивовано тим, що в наказі Господарського суду міста Києва від 09.10.2025 № 910/10840/24 про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "РК Галера" знести самочинно збудовані об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :90:019:0129 площею 0,5636 га по вул. Набережно-Корчуватській, 35 у Голосіївському районі міста Києва помилково визначено стягувачем Київську міську прокуратуру, тоді як рішення у даній справі прийнято на користь територіальної громади міста Києва інтереси якої представляє Київська міська рада. Таким чином, фактичним стягувачем за наказом Господарського суду міста Києва від 09.10.2025 № 910/10840/24 є Київська міська рада. Крім того, прокурор вказує, що у разі невиконання у добровільному порядку боржником судового рішення, у прокуратури, на відміну від Київської міської ради та її структурних підрозділів, відсутні повноваження щодо самостійного знесення самочинно збудованих об`єктів з можливістю подальшої компенсації витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/10840/24 в задоволенні заяви про виправлення помилки у виконавчому документі відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що 09.10.2025 на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 у справі № 910/10840/24 Господарським судом міста Києва видано наказ № 910/10840/24, який повністю відтворює резолютивну частину зазначеної постанови. Крім того, судом першої інстанції прийнято до уваги, що в процесі розгляду даної справи Київська міська рада реалізовувала свої процесуальні права та обов`язки, як відповідача у справі і заперечувала проти задоволення позовних вимог. За висновком суду, виправлення помилки у виконавчому документі не може слугувати способом перегляду визначеного судом суб`єктного складу сторін у справі або засобом усунення процесуальних наслідків обраної прокурором правової позиції під час розгляду справи по суті. За наведених обставин, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні заяви Заступника керівника Київської міської прокуратури про виправлення помилки у наказі Господарського суду міста Києва від 09.10.2025 № 910/10840/24.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

За змістом ч. 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Частиною третьою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, що приймаються судами у справах, які розглядаються в порядку цивільного, адміністративного та господарського судочинства, стягувачем виступає державний орган, за позовом якого судом прийнято відповідне рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що Заступник керівника Київської міської прокуратури у даній справі звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави як самостійний позивач, при цьому Київську міську раду за даним позовом визначено відповідачем-1.

Суд зазначає, що вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді визначено в абзаці першому частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У статті 53 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.06.2024 у справі № 925/1133/18 виснувала, що: (1) прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, якщо: орган є учасником спірних відносин і сам не порушує інтересів держави, але інший учасник порушує (або учасники порушують) такі інтереси; орган не є учасником спірних відносин, але наділений повноваженнями (компетенцією) здійснювати захист інтересів держави, якщо учасники спірних відносин порушують інтереси держави; (2) прокурор звертається до суду в інтересах держави як самостійний позивач, якщо: відсутній орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, є учасником спірних відносин і сам порушує інтереси держави.

У разі, якщо державний орган або орган місцевого самоврядування діє або приймає рішення всупереч закону та інтересам Українського народу, прокурор має право діяти на захист порушених інтересів держави шляхом подання відповідного позову до суду. В цьому випадку органи, які прийняли рішення чи вчинили дії, що, на думку прокурора, порушують інтереси держави, набувають статусу відповідача.

За приписами п. 1, 2 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді.

З наведеного вище підставним є висновок, що прокурору, який здійснював представництво інтересів держави в суді, надано право звертатися до виконавця із заявою про примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, виданого у справі в якій він здійснював представництво інтересів держави в суді.

Пунктом 5 частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Відповідно до пункту 2.3 рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (частина перша статті 116 Кодексу). Системний аналіз статей 84, 116, 117, 119, 120 Кодексу дає можливість дійти висновку, що наказ відтворює резолютивну частину прийнятого господарським судом рішення і залишається незмінним до повного виконання чи втрати ним юридичної сили у випадках, встановлених Кодексом.

Суд констатує, що оскільки відповідно до приписів пункту 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», у наказі господарського суду викладається резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень, то місцевий господарський суд при виготовленні виконавчого документу повинен відобразити резолютивну частину рішення саме в такому вигляді (редакції), яка викладена в такому рішенні. Викладення в наказі резолютивної частини судового рішення в іншій редакції і буде технічною помилкою. Внесення змін у текст наказу буде мати наслідком зміну судового рішення, на виконання якого був виданий такий наказ.

Тобто, вчинення виконавчих дій здійснюється на підставі відповідного документа, який видається на виконання судового рішення та повинен містити резолютивну частину рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Судом встановлено, що наказ Господарського суду міста Києва від 09.10.2025 № 910/10840/24 за своїм змістом відповідає резолютивній частині постанови Північного апеляційного господарського суду від 29.04.2025 у справі № 910/10840/24, що узгоджується з положеннями пункту 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Позаяк, виправлення помилки у виконавчому документі не може слугувати способом перегляду визначеного судом суб`єктного складу сторін у справі або засобом усунення процесуальних наслідків обраної прокурором правової позиції під час розгляду справи по суті.

Додатково суд відмічає, що в процесі розгляду даної справи Київська міська рада реалізовувала свої процесуальні права та обов`язки, як відповідача у справі і заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, підстав для виправлення помилки в наказі Господарського суду міста Києва від 09.10.2025 № 910/10840/24 колегія суддів не вбачає.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/10840/24 прийнята з правильним застосуванням норм процесуального права.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірної по суті ухвали суду, при ухваленні якої судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовано норми процесуального та матеріального права, які їх регулюють.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди скаржника з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про виправлення помилки в наказі, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм процесуального права.

За встановлених обставин, колегія суддів вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б дійти висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.

Доводи та аргументи апеляційної скарги жодним чином не доводять неправильне застосування чи порушення місцевим господарським судом норм процесуального права і не спростовують законних висновків суду про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про виправлення помилки в наказі.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до статті 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, в задоволенні апеляційної скарги Заступника керівника Київської міської прокуратури слід відмовити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/10840/24 залишити без змін.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Київської міської прокуратури на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/10840/24 - залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.12.2025 у справі № 910/10840/24 - залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Матеріали справи № 910/10840/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 28.04.2026.

Головуючий суддя О.М. Сибіга

Судді О.М. Остапенко

І.П. Ходаківська