УХВАЛА

м. Київ

29.04.2026Справа № 910/4691/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОХОРОНА І БЕЗПЕКА-КИЇВ" (02137, м. Київ, вул. Бориса Гмирі, буд. 9-в, кв. 255, ідентифікаційний код 33675629)

про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕАТОР КОМПАНІ" (08130, Київська обл., Бучанський р-н, село Чайки, вул. Миколи Самокиша, буд. 16, ідентифікаційний код 41258800) про стягнення заборгованості у розмірі 8 580, 57 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОХОРОНА І БЕЗПЕКА-КИЇВ" (далі - заявник) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕАТОР КОМПАНІ" (далі - боржник) заборгованості у розмірі 8 580, 57 грн.

Заява про видачу судового наказу обґрунтована тим, що боржник в порушення взятих на себе зобов`язань за договором №W31772/1 на охорону пультом централізованого спостереження і реагування з виїздом мобільної групи Товариства з обмеженою відповідальністю "ОХОРОНА І БЕЗПЕКА-КИЇВ" від 19.03.2024 після розірвання в односторонньому порядку договору не повернув заявнику ППК "Лунь-25К", вартість якого склала 7288, 19 грн, що еквівалентно 142 ЄВРО. Крім того, у боржника наявна прострочена заборгованість за надані послуги з охорони у сумі 989, 60 грн, а також обов`язок сплатити на користь заявника 191,88 інфляційних втрат та 110,90 та 3% річних.

Дослідивши зміст заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, суд дійшов висновку, що заява не підсудна Господарському суду міста Києва і підлягає передачі на розгляд Господарському суду Київської області з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

За приписами частини 1, 2 статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Частиною 5 статті 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Правило територіальної підсудності, закріплене у частині 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, є прикладом підсудності, яка застосовується для деяких позовів, особливий характер яких обумовлює доцільність надання позивачеві можливості пред`явити позов не лише в судах за місцезнаходженням відповідача, тобто у порядку застосування положень загальної територіальної підсудності, але і в інших судах.

Визначена ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України підсудність за місцем виконання договору не залежить від сторін договору і можливої зміни ними свого місця проживання, не надає жодній із сторін переваг порівняно з іншою.

Аналіз ч. 5 ст. 29 ГПК України свідчить про те, що законодавцем передбачено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності, а саме: якщо спір виник з договору, в якому визначено місце виконання, або якщо спір виник з договору, в якому не визначено місце його виконання, проте, з огляду на специфіку регламентованих ним договірних правовідносин, виконувати такий договір можливо лише в певному місці.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін.

Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Так, згідно зі статті 532 Цивільного кодексу України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

Однак, як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, вимогами заявника є стягнення суми грошових коштів, що включає вартість приймально-контрольного приладу "Лунь-25К", заборгованість за надані послуги з охорони, суми інфляційних втрат та 3% річних.

Поняття місця виконання грошового зобов`язання шляхом безготівкових розрахунків позбавлене сенсу в контексті визначення юрисдикції і не може бути встановлене договором. У зв`язку з цим не підлягає застосуванню і частина п`ята статті 29 ГПК України незалежно від того, чи зазначене в договорі місце виконання, чи ні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 30.08.2024 у справі № 924/698/23.

Згідно з ч. 4 ст. 152 ГПК України суддя з метою визначення підсудності не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕАТОР КОМПАНІ" (ідентифікаційний код 41258800) є: 08130, Київська обл., Бучанський р-н, село Чайки, вул. Миколи Самокиша, буд. 16.

Відтак, заява про видачу судового наказу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОХОРОНА І БЕЗПЕКА-КИЇВ" не підсудна Господарському суду міста Києва.

За приписами ч. 5 ст. 152 ГПК України якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява про видачу судового наказу (справа №910/4691/26) підлягає передачі за територіальною підсудністю до Господарського суду Київської області.

Керуючись статтями 27, 31, 149, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОХОРОНА І БЕЗПЕКА-КИЇВ" про видачу судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРЕАТОР КОМПАНІ" про стягнення заборгованості у розмірі 8 580, 57 грн, разом з доданими до неї документами передати за підсудністю до Господарського суду Київської області.

Ухвала набирає законної сили 29.04.2025 та може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч.1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.Г. Пукшин