ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" квітня 2026 р. Справа№ 910/16134/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Гончарова С.А.

Сибіги О.М.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної митної служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2026

у справі №910/16134/25 (суддя Пукас А.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мототехімпорт"

до Державної митної служби України

про стягнення 20 722,48 грн

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.03.2026 позов задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мототехімпорт" збитки - 20 722 грн 48 коп.

Стягнуто з Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мототехімпорт" судовий збір - 2 422 грн 44 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Державна митна служба України звернулася 10.04.2026 на адресу Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, сформованою в системі "Електронний суд" 10.04.2026, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2026 у справі №910/16134/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ "Мототехімпорт".

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/16134/25 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В. судді: Гончаров С.А., Сибіга О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2026 апеляційну скаргу Державної митної служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2026 у справі №910/16134/25 залишено без руху, запропоновано апелянту усунути недоліки, надавши докази, що підтверджують сплату судового збору в сумі 3 633,60 грн.

21.04.2026 до Північного апеляційного господарського суду від Державної митної служби України надійшло клопотання, яке сформовано в системі «Електронний суд» 21.04.2026, в якому просив визнати поважними причини та відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2026 у справі №910/16134/25.

У даному клопотанні зазначено, що Державою митною службою України неможливо сплатити судовий збір у визначений судом строк у зв`язку з відсутністю необхідного обсягу бюджетних призначень для забезпечення потреби митних органів у видатках.

Також апелянт зазначив, що Держмитслужба України є суб`єктом владних повноважень, що фінансується за рахунок Державного бюджету України, проте на рахунках відсутні бюджетні асигнування для сплати судового збору та долучив виписки з відповідних рахунків, однак зазначив, що у травні очікується відповідні призначення та надходження коштів, а тому просив відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2026 у справі №910/16134/25 на 20 днів.

Вивчивши подане клопотання, колегія суддів приходить до наступного.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Зазначена норма стосується окремих категорій фізичних осіб і не розповсюджується на юридичних осіб, якою є Державна митна служба України.

Зазначена правова позиція, зокрема, викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №940/2276/18.

Між тим, відповідно до пункту 37 вказаної постанови навіть за наявності умов для відстрочення сплати судового збору, таке відстрочення за змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір» є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Отже, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені.

Верховний Суд зауважує, що «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі»).

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст.129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, обставини, пов`язані з відсутністю коштів для сплати судового збору не можуть вважатися беззаперечною підставою для відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи зазначене, у задоволенні клопотання Державної митної служби України про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги слід відмовити.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.10.2023 у справі №910/10939/22, вирішуючи питання щодо наслідків відмови суду в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, висловленого в заяві про усунення недоліків апеляційної скарги, дійшла висновку, що прийнявши рішення про відмову у звільненні від сплати судового збору, суд має постановити ухвалу про залишення скарги без руху, направити її заявнику та переконатись, що він отримав цю ухвалу і має розумний строк для сплати судового збору та подання заяви про продовження або поновлення строку на усунення недоліків разом з доказами сплати судового збору.

З огляду на викладене, враховуючи, що скаржник скористався правом на усунення недоліків апеляційної скарги, однак документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі не надав, натомість заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору, у задоволенні якого відмовлено, суд дійшов висновку, що скарга залишається без руху для надання скаржнику строку для сплати судового збору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 21.12.2023 у справі №911/2579/22.

Враховуючи те, що апелянт не виконав вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку, встановленого ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2026, надавши апелянту строк 20 днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів, що підтверджують сплату судового збору.

Водночас, суд зауважує заявникові на тому, що відповідно до приписів ч. 4 ст.174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 119, 174, 234, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити Державній митній службі України у задоволені клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 25.03.2026 у справі №910/16134/25.

2. Продовжити апелянту - Державній митній службі України процесуальний строк на усунення недоліків апеляційної скарги, викладених в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 14.04.2026 року у справі №910/16134/25, протягом 20 днів з дня вручення даної ухвали.

3. Роз`яснити Державній митній службі України, що протягом двадцяти днів з дня вручення копії даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують сплату судового збору в сумі 3 633,60 грн.

4. Попередити апелянта, що якщо відповідна заява про усунення недоліків з відповідними доказами не буде подана особою в зазначений строк, суд апеляційної інстанції не приймає таку апеляційну скаргу до розгляду та повертає скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.А. Гончаров

О.М. Сибіга