ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 р. м. Житомир Справа № 906/323/26

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Соловей Л.А.,

за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Ряполова-Радченко Г.О., ордер серія АІ №2103956 від 11.03.2026;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮК Дистрибьюшн" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АНРІ-ГРУП" (м.Житомир)

про стягнення 56 919,78грн.

Процесуальні дії по справі. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮК Дистрибьюшн" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АНРІ-ГРУП" 56 919,78грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, які виникли на підставі договору поставки №30092021-1 від 30.09.2021, в частині оплати вартості товару.

Ухвала від 27.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 27.04.2026.

Представник позивача у судовому засіданні 27.04.2026 позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяви, просила їх задовольнити.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору. Явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку ухвали суду від 27.03.2026 до електронного кабінету ТОВ "АНРІ-ГРУП".

Згідно з ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи наведене, суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи для забезпечення явки останнього в судове засідання та реалізації ним права на судовий захист.

З огляду на те, що явка сторін у судове засідання 27.04.2026 обов`язковою не визнавалась, а неявка представника відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, господарський суд визнав за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності останнього, згідно ст.202 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

30.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮК Дистрибьюшн" (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АНРІ-ГРУП" (покупець/відповідач) укладено договір поставки №30092021-1 (т.1, а.с.11-12), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується здійснити поставку товару - медичну техніку (далі - товар) на умовах договору у власність покупцю відповідно до накладних, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити вартість товару в строки, що встановлені договором (п.1.1. договору).

Відповідно до п.2.1. договору ціна на товар зазначається в накладних, що є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 4.1. договору розрахунок за поставлений товар провадиться в безготівковому порядку шляхом перерахування покупцем грошових коштів за товар на розрахунковий рахунок постачальника.

У разі здійснення оплати на підставі звіту про реалізацію, покупець сплачує кошти на користь постачальника за відповідну партію товару через 1,5 місяці після звіту за попередній місяць. Звіт про реалізацію за минулий місяць повинен бути наданий покупцем постачальником у строк не пізніше 20 числа поточного місяця (п. 4.4. договору).

Пунктом 5.7. договору сторони визначили, що приймання товару за кількістю та якістю виконується під час передачі його покупцю відповідно до накладної на товар. Підписання представником покупця видаткової накладної постачальника на товар підтверджує, що товар поставлено постачальником покупцю належної якості з відповідними підтверджуючими документами, з належною упаковкою та маркуванням, у кількості, асортименті та за ціною, які було погоджено сторонами відповідно до пунктів 2.1., 3.1., 3.2., 5.2. договору.

На виконання умов договору, позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 449301,92грн, що підтверджується видатковими накладними, підписаними та скріпленими печатками сторін (т.1, а.с.14-110).

За фактом реалізації товару відповідач на електронну адресу позивача направив звіти про реалізацію товару відповідно до яких, покупцем було реалізовано товар на загальну суму 448 814,05грн:

- в січні 2024р на суму 16 712,47грн;

- в лютому 2024р на суму 31 947грн;

- в березні 2024р на суму 35 963,83грн;

- в квітні 2024р на суму 15 292,38грн;

- в травні 2024р на суму 16 903,73грн;

- в червні 2024р на суму 16 351,79грн;

- в липні 2024р на суму 24 113,92грн;

- в серпні 2024р на суму 35 400,12грн;

- в вересні 2024р на суму 39 345,20грн;

- в жовтні 2024р на суму 26 357,35грн;

- листопаді 2024р на суму 5 705,14грн;

- в грудні 2024р на суму 25 615,20грн;

- в січні 2025р на суму 44 679,86грн;

- в лютому 2025р на суму 37 805,98грн;

- в березні 2025р на суму 39 081,98грн;

- в квітні 2025р на суму 37 538,10грн (т.1, а.с.111-249; т.2, а.с.1-118).

З урахуванням умов п.4.4 договору, реалізований відповідачем товар мав бути оплачений у наступні строки: за реалізований товар в січні 2024р - до 20.03.2024; за реалізований товар в лютому 2024р - до 18.04.2024; за реалізований товар в березні 2024р - до 19.05.2024; за реалізований товар в квітні 2024р - до 18.06.2024; за реалізований товар в травні 2024р - до 19.07.2024; за реалізований товар в червні 2024р - до 18.08.2024; за реалізований товар в липні 2024р - до 18.09.2024; за реалізований товар у серпні 2024р - до 19.10.2024; за реалізований товар у вересні 2024р - до 21.11.2024; за реалізований товар в жовтні 2024р - до 18.12.2024; за реалізований товар в листопаді 2024р - до 17.01.2024; за реалізований товар у грудні 2024р - до 19.02.2024; за реалізований товар у січні 2025р - до 20.03.2025; за реалізований товар в лютому 2025р - до 17.04.2025; за реалізований товар в березні 2025р - до 17.05.2025; за реалізований товар в квітні 2025р - до 18.06.2025.

В порушення умов договору, реалізований відповідачем товар був оплачений з порушенням встановленого строку та частково, на загальну суму 391 894,27грн, що підтверджується банківськими виписками за період з 01.04.2024 по 16.12.2025 (т.2, а.с.121-122).

Внаслідок неналежного виконання договірних зобов`язань у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за отриманий, реалізований, але не оплачений в повному обсязі товар на суму 56919,78грн.

25.08.2025 ТОВ "АНРІ-ГРУП", в якості гарантії виконання зобов`язання за договором, було складено та направлено на адресу ТОВ "ЮК ДИСТРИБЬЮШН" гарантійний лист із підтвердженням заборгованості за договором, зазначенням строків та порядку погашення заборгованості (т.2, а.с.123). Однак гарантійні зобов`язання відповідачем не було виконано.

24.10.2025 позивач на поштову адресу відповідача направив претензію з вимогою сплатити заборгованість (т.2, а.с.124-125), проте претензія була залишена останнім без задоволення.

Оскільки відповідач не оплатив отриманий товар у повному обсязі, позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості у загальному розмірі 56 919,78грн в судовому порядку.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки №30092021-1 від 30.09.2021.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.4. договору сторони погодили, порядок проведення розрахунків.

Факт поставки позивачем товару підтверджено належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати відповідачем грошових коштів ТОВ "ЮК Дистрибьюшн" в розмірі 56919,78грн.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги про стягнення 56 919,78грн, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, на відповідача покладається судовий збір в розмірі 3 328,00грн.

Крім того, представником позивача заявлено до стягнення 11 196,00грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.16 ГПК України).

Відповідно ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Так, у матеріалах справи міститься ордер серія АІ №2103956 від 11.03.2026 на надання правничої допомоги ТОВ "ЮК Дистрибьюшн" адвокатом Ряполовою-Радченко Г.О. (т.2, а.с.132).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.01.2026 року між ТОВ "ЮК Дистрибьюшн" (клієнт) та адвокатом Адвокатським об`єднанням "СОЛ" (об`єднання) укладено договір про надання правової допомоги №ЮК-366/21-01/26 (т.2, а.с.126-128).

Додатковою угодою №1 від 21.01.2026 року до договору про надання правової допомоги №ЮК-366/21-01/26 від 21.01.2026 сторони погодили, що клієнт доручає, а об`єднання бере на себе зобов`язання надавати клієнту правничу (правову) допомогу:

1.2. Здійснення правового аналізу матеріалів, наданих клієнтом, щодо можливості стягнення у судовому порядку на користь клієнта з ТОВ "АНРІ-ГРУП" () грошових коштів (боргу) за договором поставки №30092021-1 від 30.09.2021; формування правової позиції захисту інтересів Клієнта: збір доказів.

1.3. Складання, підписання та подання до Господарського суду м. Києва позовної заяви про стягнення з ТОВ "АНРІ-ГРУП" () грошових коштів (боргу) за договором поставки №30092021-1 від 30.09.2021.

1.4. Представляти клієнта у Господарському суді м. Києва під час розгляду судом господарської справи про стягнення на користь клієнта з ТОВ "АНРІ-ГРУП" () грошових коштів (боргу) за договором поставки №30092021-1 від 30.09.2021, для чого вчиняти всі необхідні дії та користуватись усіма правами і наданими повноваженнями, передбаченими пп.пп.2.8-2.11 цього договору.

1.5. Обов`язки об`єднання, передбачені в п.п.1.2-1.4 цієї додаткової угоди, виконуються об`єднанням окремо та вважаються виконаними у повному обсязі з дня завершення розгляду господарської справи судом першої інстанції.

1.6. У відповідності до пункту 4.3. договору сторони дійшли згоди, що розмір винагороди (гонорару) за надання об`єднанням правничої (правової) допомоги, передбаченої п.п.1.2.-1.4 цієї додаткової угоди, становить 11 196,00грн.

Відповідно до платіжної інструкції від 21.01.2026 адвокатським об`єднанням "СОЛ" прийнято від ТОВ "ЮК ДИСТРИБЬЮШН" гонорар 11 196,00грн за надання правової допомоги згідно з договором про надання правової допомоги №ЮК-366/21-01/26 від 21.01.2026 та додаткової угоди до нього (т.2, а.с.131).

Суд зазначає, що з аналізу положень ст.30 "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру та погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Разом з цим, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.11.2022 по справі № 922/1964/21, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При цьому, суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі (відповідача).

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин, суд може обмежити заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Судом враховується, що позовна заява у даній справі за своїм предметом та підставами позову є не складною, матеріали справи не об`ємні. Категорія спору в даному конкретному випадку обмежується аналізом незначної кількості доказів та чітко врегульована нормами права і не містить певної особливості, яка потребує застосування висновків Верховного Суду. Практика щодо розгляду даної категорії спору є сталою та не потребує значного часу для її дослідження.

Суд, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; відсутність складних розрахунків в позовній заяві; ціною позову, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, наявність усталеної судової практики та те, що ця справа не є складною для адвокатів, які за своїм правовим статусом мають достатню правову кваліфікацію, господарський суд вважає, що загальна сума витрат на професійну правничу допомогу, яка є обґрунтованою у цій справі складає 5 000,00грн. Зазначена сума і підлягає розподілу. Решту витрат на професійну правничу допомогу слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АНРІ-ГРУП" (вул.Житній Базар, 8, м.Житомир, 10008, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮК Дистрибьюшн" (вул.Дорогожицька, буд.1, м.Київ, 04112, )

- 56 919,78грн основного боргу;

- 3328,00грн судового збору;

- 5 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати:

1- у справу;

2-3 сторонам через "Електронний суд".