ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

28 квітня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/543/26

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Т-СТИЛЬ" (29025, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вулиця Курчатова, будинок 6; Адреса для листування: 33029, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Фабрична, 12; )

до відповідача Аанхангваген Центрум НоордХолланд б.в. (Назва англійською - Aanhangwagen Centrum NoordHolland b.v.,) адреса Келвінстраат 4, 1704 RS, Хеерхуговаард, Нідерланди. (Юридична адреса англійською - Kelvinstraat 4, 1704 RS, Heerhugowaard Neetherlands.)

про стягнення 13 422, 21 євро

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2026 року через підсистему "Електронний суд ЄСІТС до господарського суду Рівненської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Т-СТИЛЬ" до відповідача Аанхангваген Центрум НоордХолланд б.в. (Назва англійською - Aanhangwagen Centrum NoordHolland b.v.,) про стягнення 13 422 євро 21 євро цент.

Розглянувши матеріали заяви на предмет їх відповідності нормам Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зробив висновок про залишення позовної заяви без руху, з огляду на наступне.

З матеріалів позовної заяви слідує, що позов пред`явлений до відповідача який є нерезидентом, інформації щодо наявності на території України офіційно зареєстрованих представництв немає.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору № 299 від 22.10.2025, за умовами якого відповідач зобов`язався поставити товар (причіп Ifor Williams TA510T) на умовах FCA Heerhugowaard. Позивач виконав свої зобов`язання та здійснив 100% передоплату товару 13 422,21 євро. Відповідно до умов Договору товар мав бути відвантажений до 06.02.2026. Однак відповідач товар не поставив і сплачені кошти не повернув. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача суму передоплати у розмірі 13 422,21 євро.

Згідно з частиною 1 статті 366 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність справ за участю іноземних осіб може бути визначено за угодою сторін (частина 2 статті 366 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України", чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Пунктом 7.1. Договору від 22.10.2025 передбачено, що будь-який спір, розбіжність або вимога, що виникають із цього Договору або у зв`язку з ним, у тому числі ті, що стосуються його виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню у Господарському суді Рівненської області (м. Рівне) відповідно до чинного процесуального законодавства України.

Оскільки спір між сторонами не підлягає вирішенню за правилами виключної підсудності, що передбачені ст. 77 Закону України "Про міжнародне приватне право" та, враховуючи, що сторони у договорі передбачили підсудність справи Господарському суду Рівненської області, суд дійшов висновку, що ця справа підлягає розгляду Господарським судом Рівненської області.

Королівство Нідерландів є учасником Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, укладеної 15 листопада 1965 року в м. Гаага (далі - Конвенція), до якої Україна приєдналася згідно з Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2052-III "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах".

Отже, порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території Королівства Нідерландів регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року.

Відповідно до статті 365 ГПК України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з правилами статті 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно з нормами статті 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно статті ст. 73 Закону України "Про міжнародне приватне право" іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Міжнародними договорами України та законами України можуть бути встановлені особливості участі у процесі дипломатичних агентів, персоналу міжнародних організацій та інших осіб.

Статтю 13 Закону України "Про міжнародне приватне право" внормовано, що документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Згідно ст. 74 Закону України "Про міжнародне приватне право" процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України.

Згідно з приписами статті 75 Закону України "Про міжнародне приватне право", підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися.

Суд констатує, що матеріали позовної заяви не містять будь-яких доказів які стверджували б правосуб`єктність відповідача з підтвердженням його місця реєстрації, а тому суд позбавлений можливості перевірити відповідність заявленого відповідача вимогам статей 4, 41, 47 ГПК України. Окрім цього, будь-яких пояснень щодо неможливості надання таких доказів позивачем суду не надано.

Позивач звернувся до суду за допомогою інформаційної системи "Електронний Суд", зазначивши адресу відповідача: Келвінстраат 4, 1704 RS, Хеерхуговаард, Нідерланди. (Юридична адреса англійською - Kelvinstraat 4, 1704 RS, Heerhugowaard Neetherlands.).

В той же час за відсутності документів, що є доказом правосуб`єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо), суд позбавлений можливості перевірити виконання позивачем вимог про направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Також залишаються не підтвердженими відомості щодо місцезнаходження відповідача, що не відповідає положенням пункту 2 частини 3 статті 162 ГПК України.

Разом з тим, у випадку прийняття позовної заяви, відповідно до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, укладеної 15 листопада 1965 року в м. Гаага, виникне необхідність складення прохання про надання правової допомоги, яке зокрема має містити інформацію стосовно юридичної особи, її найменування та місцезнаходження.

За відсутності доказу правосуб`єктності юридичної особи відповідача, суд позбавлений можливості встановити правильне найменування та точне місцезнаходження відповідача, а отже і належним чином виконати вимоги міжнародного договору.

Відповідно до ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) направлення іншим учасникам справи копій позовної заяви і доданих до неї документів з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з правилами ст. 172 ГПК України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копію та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Поряд з цим, суд наголошує на тому, що міжнародні поштові відправлення (у тому числі листи) виділено в окрему групу, щодо якої чинними в Україні правилами надання послуг поштового зв`язку не передбачено можливості надсилання кореспонденції з описом вкладення, а тому належними доказами надіслання міжнародного поштового відправлення є квитанція або касовий чек (в яких зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість, адресат).

Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена в постанові від 22.02.2019 у справі №910/7308/16.

Однак судом встановлено, що позивачем не надано доказів направлення для відповідача копії позовної заяви із доданими до неї документами. Водночас, суд звертає увагу, що за відсутності документів щодо правосуб`єктності юридичної особи - відповідача, та місця його реєстрації, докази про направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів не зможуть бути належними.

Окрім того, згідно з п. 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити:

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

Однак дослідивши позовну заяву та долучені до неї документи судом встановлено, що позивачем не було дотримано означених вимог ГПК України та не вказано у кого знаходяться оригінали документів, копії яких долучено до позовної заяви.

Згідно з приписами частини першої статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, для усунення виявлених недоліків позивачу необхідно подати суду докази, що підтверджують правоздатність юридичної особи відповідача та зазначення в кого знаходяться оригінали письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви.

Суд звертає увагу позивача, що за умовами частин 3, 4 статті 174 ГПК України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 162, 174, 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Позивачу у 10-денний строк з дня отримання вказаної ухвали усунути недоліки позовної заяви, а саме надати суду:

- належні та допустимі докази правосуб`єктності юридичної особи відповідача (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо) або пояснення щодо неможливості надання таких доказів;

- докази направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів (або пояснення щодо неможливості надання таких доказів);

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

3. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається позивачу згідно з пунктом 5 статті 174 ГПК України.

4. Роз`яснити про право відкликання позовної заяви для виправлення недоліків (п. 3 ч. 5 ст. 174 ГПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання в порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя І.О. Пашкевич