ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2026 р. Справа № 922/636/26

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Воскресіння Гласс» (адреса: 01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 3, 2, 504; )
до Комунального підприємства "Харківський метрополітен" (адреса: 61052, м. Харків, вул. Різдвяна, буд. 29; )
про стягнення 479787,60 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ніка Воскресіння Гласс» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Комунального підприємства "Харківський метрополітен" (далі - відповідач) 479787,60 грн, з яких:

472269,96 грн - основний борг;

4257,04 грн - інфляційних витрат;

3260,60 грн - 3% річних.

Позов обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору закупівлі № 330-07/нх від 22.07.2025 щодо своєчасного та повного проведення розрахунків за поставлений позивачем товар.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено сторонам строк для подання заяв по суті спору.

Згідно з вимогами ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з вимогами п. п. 5-6 ст. 242 ГПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення, зокрема, є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

З метою повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та надання їм можливості реалізувати власні процесуальні права, судом засобами електронного зв`язку направлено копію ухвали від 02.03.2026.

Зокрема, копія ухвали доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача в підсистемі Електронний суд, про що свідчить залучені до матеріалів справи довідки від 03.03.2026.

З урахуванням викладеного, судом виконано процесуальний обов`язок щодо повідомлення сторін про відкриття провадження у справі, а останні в розумінні вимог ст. 120, 232 ГПК України вважаються такими, що належним чином повідомлені про такий розгляд справи.

В процесі розгляду справи відповідач надав до суду відзив на позовну заяву (вх. № 6508 від 18.03.2026), в якому просить суд:

1. Закрити провадження у справі №922/636/26 в частині стягнення з Комунального підприємства «Харківський метрополітен» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Воскресіння Гласс» 472 269,96 грн заборгованості за Договором про закупівлю №330-07/НХ від 22.07.2025.

2. Зменшити загальний розмір нарахованих Товариством з обмеженою відповідальністю «Ніка Воскресіння Гласс» трьох відсотків річних та інфляційних втрат Комунальному підприємству «Харківський метрополітен» у справі №922/636/26.

3. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Ніка Воскресіння Гласс» у задоволені позовних вимог в частині стягнення з Комунального підприємства 27 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Свою позицію відповідач обґрунтовує з посиланням на наступні обставини.

Зокрема, відповідач вказує, що після відкриття провадження у даній справі, а саме, 12.03.2026 ним було повністю погашено заборгованість за договором на суму 472 269,96 грн, що підтверджується копією платіжної інструкції № 927 від 12.03.2026.

Крім того, відповідач зазначає, що з 24.02.2022 та станом на сьогодні метрополітен, як об`єкт цивільного захисту, використовувався та продовжує використовуватись не тільки для цілей перевезення пасажирів, а й для укриття населення від уражень під час збройної агресії російської федерації та функціонував та функціонує відповідно до Кодексу цивільного захисту та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» для забезпечення умов здійснення органами державної влади, військового командування, органами місцевого самоврядування наданих їм повноважень. При цьому вказує відповідач, що доходи від перевезення пасажирів з 24.02.2022 на підприємстві відсутні, тобто підприємство є збитковим. На погляд відповідача, зазначені обставини є такими, що свідчать про необхідність зменшення нарахованих позивачем до стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат

Позивач надав до суду відповідь на відзив (вх. № 7160 від 23.06.2026) в якій заперечує проти обставин наведених відповідачем у а відзиві, та наполягає на задоволенні заявленого позову.

Зокрема, позивач вказує, що відповідач не вживав заходів з інформування позивача про наявність обставин, що у причино-наслідковому зв`язку впливають на неможливість своєчасного виконання свого зобов`язання, в тому числі після отримання претензії позивача №26/01/26 від 26.01.2026.

Додатково, позивач вказує та надає показники, які свідчать про наявність фінансування відповідача з місцевого бюджету. З огляду ж на наведене, позивач вважає безпідставними доводи відповідача про можливість зменшення нарахованих позивачем до стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Відповідач не скористався правом на подання заперечень в порядку та строк, встановлені ухвалою Господарського суду Харківської області від 06.02.2026.

Розглянувши матеріали справи, суд визнає їх достатніми для прийняття рішення по суті спору.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, за результатами проведеної позивачем процедури публічної закупівлі (ідентифікатор закупівлі №UA-2025-06-16-010938-a-b1) було визначено переможця відповідача у даній справі, та укладено Договір про закупівлю №330-07/нх від 22.07.2025 року (далі по тексту договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, в порядку та на умовах цього Договору, відповідач, як Постачальник, зобов`язується поставити позивачу, як Замовнику Скло загартоване, триплекс код ДК 021:2015: 14820000-5 Скло (далі - Товар), а Замовник зобов`язується прийняти Товар і оплатити його вартість.

Відповідно до п. 1.2 договору, кількість, ціна і асортимент Товару визначаються Специфікацією (Додаток №1), яка є складовою і невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 3.1 договору, Ціна цього Договору складається з суми вартості Товару, що поставляється за даним Договором, та становить 659 998,92 грн. (Шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім грн. 92 коп.), у тому числі ПДВ: 109999,82 грн. (Сто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять грн, 82 коп.)

Пунктом 4.1 договору, сторони встановили, що Розрахунки за поставлений Товар здійснюються Замовником у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, на підставі видаткової накладної впродовж 50 (П`ятдесяти) робочих днів з моменту поставки відповідної партії Товару, при наявності фінансування.

Згідно з п. 5.1 договору перехід права власності та ризиків на Товар відбувається в момент підписання Сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової(их) накладной их) та отримання усіх супровідних документів на нього від Постачальника. Неналежне оформлення Постачальником документів, зазначених в цьому пункті Договору або їх відсутність вважається простроченням Постачальника та порушенням умов договору, що тягне передбачену договором відповідальність. До усунення таких порушень Замовник має право відстрочити виконання своїх зобов`язань за договором.

Відповідно до п. 5.3 договору, місце поставки Товару: 61001, Україна, Харківська обл., м. Харків, вул. Ханченківська, 24 та/або 61157, Україна, м. Харків, вул. Москалівська, 199А, згідно одержаної відповідної заявки Замовника.

Згідно з п. 5.4 договору, датою поставки Товару за даним Договором вважається дата доставки Товару в місце зазначене в п. 5.3. договору, що засвідчується підписаною видатковою накладною та/або актом приймання-передачі Товару уповноваженими представниками Сторін.

Пунктом 6.1.1 договору встановлено обов`язок замовника своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений Товар.

Відповідно до п. 6.3.6 договору, у разі порушення Постачальником умов договору, відповідальність за яке передбачена пунктами 5.6. та/або 7.2 . та/або 7.3. та/або 7.4. та/або 7.5. та/або 7.6. та/або 7.17. договору, сплатити нараховані штрафні санкції протягом 10 днів з моменту отримання претензії Замовника та на підставі окремо виставленого у кожному випадку рахунка. У випадку невиконання Постачальником вимог даного пункту договору, Замовник не несе відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, що виникли за поставлений та неоплачений Товар в рамках даного договору.

Згідно з п. 6.4.1 договору, постачальник має право у повному обсязі отримувати плату за поставлений товар, згідно умов цього договору.

Відповідно до п. 7.1 договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену даним Договором та чинним законодавством України.

Пунктом 13.1 договору сторони погодили, що цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплюються відбитками їх печаток (за наявності) та діє до 31 грудня 2025 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання Сторонами. Закінчення строку дії даного Договору, в тому числі у зв`язку з його достроковим розірванням, не звільняє Сторони від виконання своїх невиконаних за Договором зобов`язань, що виникли під час дії цього Договору та/або продовжують існувати після його припинення.

Відповідно до п. 14.1.1 договору, сторони погодили, що умови даного договору та встановлені ними розміри штрафних санкцій відповідають звичаям ділового обороту, що застосовуються до даних правовідносин, відповідають принципам добросовісності, розумності та справедливості, відповідають майновому стану Сторін, які беруть участь у зобов`язанні.

Відповідно до укладеної Специфікації, сторони узгодили поставку наступних товарно-матеріальних цінностей:

1) скло загартоване будівельне (прозоре) 2200х1360х8 у кількості 26 шт. на загальну вартість 139241,70 гривень (без ПДВ);

2) скло загартоване будівельне (прозоре) 2200х1040х8 у кількості 3 шт. на загальну вартість 12537,30 гривень (без ПДВ);

3) скло загартоване будівельне (бронзове) 2300х1420х8 у кількості 15 шт. на загальну вартість 106756,50 гривень (без ПДВ);

4) скло загартоване будівельне (бронзове) 1800х630х8 у кількості 4 шт. на загальну вартість 2706,90 гривень (без ПДВ);

5) скло безпечне багатошарове (триплексне/ламіноване) бронзове загартоване 1600х1000х8 у кількості 43 шт. на загальну вартість 158863,50 гривень (без ПДВ);

6) скло безпечне багатошарове (триплексне/ламіноване) бронзове загартоване 1730х1420х8 у кількості 7 шт. на загальну вартість 49543,20 гривень (без ПДВ);

7) скло безпечне багатошарове (триплексне/ламіноване) бронзове загартоване 1500х1230х8 у кількості 6 шт. на загальну вартість 32088,30 гривень (без ПДВ);

8) скло безпечне багатошарове (триплексне/ламіноване) бронзове загартоване 1500х1390х8 у кількості 5 шт. на загальну вартість 30134,00 гривень (без ПДВ);

9) скло безпечне багатошарове (триплексне/ламіноване) бронзове загартоване 1657х1040х8 у кількості 2 шт. на загальну вартість 10007,00 гривень (без ПДВ).

На виконання умов договору відповідач направив позивачу заявку від 15.08.2025 про поставку товару згідно з договором №330-07/нх від 22.07.2025, в якій просить здійснити поставку на склад КП "Харківський метрополітен" наступних товарів:

1) скло загартоване будівельне (прозоре) 2200х1360х8 у кількості 26 шт. на загальну вартість 139241,70 гривень (без ПДВ);

2) скло загартоване будівельне (бронзове) 2300х1420х8 у кількості 9 шт. на загальну вартість 64053,90 гривень (без ПДВ);

3) скло безпечне багатошарове (триплексне/ламіноване) бронзове загартоване 1600х1000х8 у кількості 43 шт. на загальну вартість 158863,50 гривень (без ПДВ);

4) скло безпечне багатошарове (триплексне/ламіноване) бронзове загартоване 1500х1230х8 у кількості 4 шт. на загальну вартість 21392,20 гривень (без ПДВ);

5) скло безпечне багатошарове (триплексне/ламіноване) бронзове загартоване 1657х1040х8 у кількості 2 шт. на загальну вартість 10007,00 гривень (без ПДВ).

Загальна вартість товарно-матеріальних цінностей у Заявці від 15.08.2025 складає 472269, 96 гривень.

Відповідно до видаткової накладної №58 від 25.09.2025, позивач здійснив поставку запитуваних у заявці від 15.08.2025 товарів на загальну суму 472269,96 грн з ПДВ. Дана видаткова накладна підписана представниками сторін та скріплена печатками. З товарно-транспортної накладної №Р58 від 25.09.2026 вбачається, що поставку товарів здійснено за адресою м. Харків, вул. Москалівська, 199А.

Також відповідно до ТТН №Р58 від 25.09.2026 відповідач прийняв поставлений товар, що підтверджується підписом представника відповідача та печаткою відповідача.

Як зазначає позивач, станом на дату звернення до суду, розрахунки за поставлені товарно-матеріальні цінності на загальну суму 472269,96 грн відповідно до видаткової накладної від 25.09.2025 №58 не проведено, про потенційні (можливі) обставини неможливості своєчасного виконання своїх зобов`язань відповідач також не повідомляв.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з листом претензією №26/01/26 від 26.01.2026, в якому просив відповідача здійснити оплату за отриманий товар до 05.02.2026.

Однак, у встановлений в даній претензії строк відповідач погашення заборгованості не здійснив.

Обставини щодо стягнення зазначеної заборгованості стали підставами для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Крім того, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язань, позивачем на підставі умов договору та відповідних вимог чинного законодавства України, нараховано до стягнення з відповідача:4257,04 грн - інфляційних витрат; 3260,60 грн - 3% річних.

Разом з тим, після відкриття провадження у даній справі відповідач здійснив погашення основної заборгованості за поставлений товар за договором про закупівлю №330-07/нх від 22.07.2025, що підтверджується платіжною інструкцією № 927 від 12.03.2026 на суму 472269,96 грн.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

На підставі ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події.

За змістом ст. ст. 598-599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У даному випадку, факт належного виконання позивачем умов договору про закупівлю №330-07/нх від 22.07.2025 щодо поставки товару підтверджується матеріалами справи, та відповідачем жодним чином не спростовується.

Зокрема, як вже було зазначено, відповідно до видаткової накладної №58 від 25.09.2025, позивач здійснив поставку запитуваних у заявці від 15.08.2025 товарів на загальну суму 472269,96 грн з ПДВ. Дана видаткова накладна підписана представниками сторін та скріплена печатками.

Пунктом 4.1 договору, сторони встановили, що Розрахунки за поставлений Товар здійснюються Замовником у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, на підставі видаткової накладної впродовж 50 (П`ятдесяти) робочих днів з моменту поставки відповідної партії Товару, при наявності фінансування.

З матеріалів справи вбачається, що станом на момент звернення позивача до суду з позовом у даній справі існуюча заборгованість за договором не була оплачена.

Однак, після відкриття провадження у даній справі відповідачем здійснено погашення заборгованості за поставлений товар, що підтверджується платіжною інструкцією №927 від 12.03.2026 на суму 472269,96 грн

З приводу сплати заборгованості суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

В зв`язку зі сплатою відповідачем боргу в наведеній сумі після відкриття провадження у справі предмет спору щодо вимог про його стягнення відсутній.

За таких обставин провадження у справі в даній частині вимог підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Водночас закриття провадження у справі в зазначеній частині не перешкоджає розгляду інших позовних вимог, які залишаються неврегульованими між сторонами, зокрема щодо стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.

Щодо позову в частині стягнення інфляційних та 3% річних, суд зазначає.

Стаття 610 ЦК України вказує на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 7.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену даним Договором та чинним законодавством України.

Факт прострочення відповідачем виконання своїх зобов`язань щодо сплати заборгованості за поставлений товар за договором №330-07/нх від 22.07.2025 підтверджується матеріалами справи та визнаються відповідачем. Зазначене надає позивачу право на нарахування інфляційних та 3% річних за таке прострочення.

Як вже зазначалося, за допущені прострочення позивачем нараховано 4257,04 грн інфляційних за період прострочення грудень 2025 січень 2026 та 3260,60 грн - 3% річних за період прострочення з 05.12.2025 по 26.02.2026 року

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних та 3% річних, суд констатує його арифметичну вірність. Перевірка розрахунку інфляційних та річних судом здійснювалась за допомогою інструменту Юридичний калькулятор (https://calc.sitebuy.pro/).

За таких обставин, позов в зазначеній частині також підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні та річні в наведених вище сумах.

Щодо клопотання відповідача заявленого у відзиві на позовну заяву (вх. № 6508 від 18.03.2026) про зменшення загального розміру нарахованих позивачем трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 2 ГПК України також передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; пропорційність.

Визначені наведеними нормами положення з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України щодо загальних засад господарського судочинства та щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір штрафних санкцій за умови, що він значно перевищує розмір завданих допущеним порушенням збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 546 ЦК України неустойка (штраф, пеня) віднесена до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань.

Як зазначалось, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Отже, неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання. Метою застосування неустойки є, в першу чергу, захист інтересів кредитора.

В даному випадку, в обґрунтування свого клопотання про зменшення розміру інфляційних та річних відповідач зазначає, що з 24.02.2022 та станом на сьогодні метрополітен, як об`єкт цивільного захисту, використовувався та продовжує використовуватись не тільки для цілей перевезення пасажирів, а й для укриття населення від уражень під час збройної агресії російської федерації та функціонував та функціонує відповідно до Кодексу цивільного захисту та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» для забезпечення умов здійснення органами державної влади, військового командування, органами місцевого самоврядування наданих їм повноважень.

При цьому, як вказує відповідач що доходи від перевезення пасажирів з 24.02.2022 на підприємстві відсутні.

Також відповідач посилається на збитковість підприємства, яка протягом строку невиконання відповідачем зобов`язання послідовно та системно збільшується.

Однак, згідно з правовою позицією, викладеною в Постанові ВП ВС від 02.07.2025 у справі №903/602/24, в якій було конкретизовано правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (щодо застосування положень ст. 625 ЦК України), та вказано, що 3% річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є законодавчо встановленим та мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником, і цей розмір не підлягає зменшенню судом, якщо інший не передбачено договором або законом.

В даному випадку, з урахуванням того, що сторони не встановлювали в договорі іншого розміру процентів річних, до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма ч. 2 ст. 625 ЦК України, а відтак суд не може зменшити розмір 3% річних менше законодавчо встановленого розміру.

Щодо клопотанні відповідача про зменшення інфляційних втрат, суд зауважує, що положеннями статті 551 ЦК України не передбачено можливості зменшення інфляційних втрат з огляду на їх компенсаційний характер, а також на те, що інфляційні в розумінні ст. 549, 551 ГК України не є штрафними санкціями

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Саме таку правову позицію викладено у пунктах 3.1, 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 так у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 р. у справі № 905/600/18.

При розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню положення Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

Порядок індексації грошових коштів визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункт четвертий згаданого Порядку).

У разі зменшення суми боргу внаслідок часткового виконання зобов`язання боржником суму погашення потрібно віднімати не від основного боргу, який існував на початок розрахункового місяця, а від суми основного боргу, помноженої на індекс інфляції у цьому місяці (фактичної вартості грошей на кінець розрахункового місяця з урахуванням інфляційних процесів).

Подальший розрахунок інфляційних збитків здійснюється з урахуванням саме проіндексованого залишку основного боргу за попередній місяць у тій самій послідовності (шляхом перемножування на індекс інфляції за наступний місяць та віднімання конкретної суми погашення боргу в новому розрахунковому місяці).

Зазначена правова позицію відображена в Постанові ОП КГС ВС від 26.06.2020 у справі № 905/21/19.

За таких обставин, клопотання відповідача про зменшення інфляційних задоволенню також не підлягає.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

З урахуванням вимог ст. 123, 129 ГПК України, судові витрати по справі підлягають покладенню на відповідача. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 90,21 грн. витрат по сплаті судового збору.

Суд також звертає увагу позивача, що відповідно до п. 1, 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За таких обставин, решта сплаченого позивачем судового збору за подання позову може бути повернута платникові у випадку надходження на адресу суду відповідного клопотання в порядку, визначеному ч. 1 ст. ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківський метрополітен" (адреса: 61052, м. Харків, вул. Різдвяна, буд. 29; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніка Воскресіння Гласс» (адреса: 01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 3, 2, 504; ):

4257,04 грн - інфляційних витрат;

3260,60 грн - 3% річних.

90,21 грн. - витрат по сплаті судового збору.

В частині позову про стягнення 472269,96 грн основного боргу провадження у справі закрити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

СуддяО.І. Байбак