РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.03.2026Справа № 920/998/24

За позовомЗаступника керівника Роменської окружної прокуратури Сумської області в інтересах держави в особі Мобільного рятувального центру швидкого реагування "Суми" Державної служби України з надзвичайних ситуацій
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс"
провизнання недійсними додаткових угод та стягнення 115226,35 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Луцька Ю.М.

Представники учасників справи:

від прокурораДущак Д.В.
від позивачаЯковлєв Є.Т.
від відповідачане з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник керівника Роменської окружної прокуратури Сумської області звернувся до Господарського суду Сумської області в інтересах держави в особі Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати недійсною додаткову угоду №4 від 20.09.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу №5 від 17.01.2022, укладеного між Міжрегіональним центром швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс";

- визнати недійсною додаткову угоду №5 від 06.10.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу №5 від 17.01.2022, укладеного між Міжрегіональним центром швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс";

- визнати недійсною додаткову угоду №6 від 15.11.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу №5 від 17.01.2022, укладеного між Міжрегіональним центром швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс";

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" на користь Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій 115226, 35 грн безпідставно одержаних коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювані додаткові угоди не відповідають вимогам ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", а відтак є підстави для визнання зазначених правочинів недійсними та повернення безпідставно сплачених бюджетних коштів.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 13.08.2024 залишено позовну заяву без руху.

Прокурором у строк, встановлений судом, усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 20.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №920/998/24 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 15.10.2024.

05.09.2024 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив.

Серед іншого, відповідач зазначив, що він належним чином документально підтвердив підвищення ціни за одиницю товару, що мало наслідком укладення оспорюваних додаткових угод, а ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" дає можливість сторонам змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% пропорційно збільшенню його ціни на ринку з одночасним зменшенням обсягів закупівлі цього товару та має на меті запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника товару.

Крім того покладення відповідальності на постачальника за порушення вимог п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме - за внесення змін до істотних умов договору про закупівлю у випадках, не передбачених законом, як зазначає прокурор у даній справі, на думку відповідача, суперечить ст.44 Закону України "Про публічні закупівлі", адже така відповідальність як визнання недійсними додаткових угод до договору постачання, який є виконаним на момент звернення до суду з позовом та стягнення з постачальника грошових коштів, не передбачена та суперечить ст.ст.38, 164-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також 05.09.2024 відповідачем подано клопотання про передачу справи №920/998/24 за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

09.09.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач проти тверджень відповідача, викладених у відзиві на позов, заперечив.

04.10.2024 від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача щодо передачі справи №920/998/24 за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

15.10.2024 від прокуратури надійшли відповідь на відзив та заперечення проти клопотання відповідача про передачу справи №920/998/24 за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Судове засідання, призначене на 15.10.2024, не відбулось у зв`язку з оголошенням на території Сумської області повітряної тривоги у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 24.10.2024 призначено підготовче засідання у справі №920/998/24 на 26.11.2024.

У підготовчому засіданні 26.11.2024 Господарським судом Сумської області оголошено перерву до 09.01.2025.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 09.01.2025 справу №920/998/24 передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

29.01.2025 матеріали зазначеної справи надійшли до Господарського суду міста Києва.

За результатами автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2025 прийнято справу №920/998/24 до свого провадження, підготовче засідання у справі призначено на 11.03.2025.

10.03.2025 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №920/998/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великої Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

Підготовче засідання 11.03.2025 відкладено до 01.05.2025, про що відповідача повідомлено відповідною ухвалою суду.

12.03.2025 від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

22.04.2025 від прокурора надійшли заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2025 зупинено провадження у справі №920/998/24 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великої Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

20.10.2025 від позивача надійшло клопотання про зміну найменування Міжрегіонального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій на Мобільний рятувальний центр швидкого реагування "Суми" Державної служби України з надзвичайних ситуацій, що враховується судом при подальшому розгляді справи.

08.12.2025 від прокурора надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, мотивоване тим, що справа №920/19/24 розглянута Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 поновлено провадження у справі №920/998/24, призначено підготовче засідання у справі на 21.01.2026, зобов`язано сторін надати письмові пояснення щодо предмету спору з урахуванням висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24.

24.12.2025 від позивача на надійшли додаткові пояснення по справі на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 17.12.2025.

21.01.2026 від відповідача надійшли письмові пояснення по справі на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 та клопотання про призначення товарознавчої експертизи.

21.01.2026 від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про призначення товарознавчої експертизи.

У підготовчому засіданні 21.01.2026 представник відповідача відкликала клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи, тому вказане клопотання суд залишив без розгляду.

Письмові пояснення сторін прийняті судом до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2026 встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив - до наступного підготовчого засідання; зобов`язано прокурора надати письмові пояснення щодо предмету спору з урахуванням висновків викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24; відкладено підготовче засідання у справі на 18.02.2026.

12.02.2026 від прокуратури надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 21.01.2026.

18.02.2026 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив позивача та клопотання про проведення підготовчого засідання без участі його представника, в якому він повідомив, що не заперечує проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У підготовчому засіданні 18.02.2026 суд задовольнив клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.03.2026.

Прокурор та представник позивача у судовому засіданні 18.03.2026 заявлені позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання 18.03.2026 представників не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 18.03.2026 судом оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення та повідомлено про оголошення вступної та резолютивної частин рішення 18.03.2026 після перерви.

У судовому засіданні 18.03.2026 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

За результатами процедури проведення відкритих торгів UA-2021-12-03-016697-с 17.01.2022 між Міжрегіональним центром швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій (найменування змінено на Мобільний рятувальний центр швидкого реагування "Суми" Державної служби України з надзвичайних ситуацій) (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (постачальник) укладено договір №5 про постачання електричної енергії споживачу (договір), відповідно до п.2.1 якого, за цим договором постачальник зобов`язується поставити споживачу електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача код за ДК 021:2015 - 09310000-5 Електрична енергія (включаючи послуги з розподілу електричної енергії) (товар), а споживач оплатити постачальнику вартість товару у строки та на умовах, встановлених цим договором.

Згідно п.2.3 договору обсяг закупівлі товару за цим договором визначено у додатку 3 до цього договору. Зменшення обсягів здійснюється шляхом укладання додаткового договору про внесення змін до цього договору за результатами переговорів сторін.

Строк (термін) поставки товару: з 01 лютого 2022 року по 31 грудня 2022 pоку (п.3.1 договору).

Відповідно до п.5.1 договору загальна ціна товару складає 2681234,79 грн з ПДВ, у тому числі: згідно кошторисних призначень - 786663,00 грн, за рахунок відшкодування - 1894571,79 грн та визначена у додатку №2 до цього договору. Ціна за одиницю товару за договором включає вартість послуг операторів системи розподілу та передачі, які необхідні для виконання постачальником умов цього договору та визначена з урахуванням витрат постачальника на сплату митних тарифів, податків, зборів та платежів, витрат, які понесе постачальник у зв`язку з виконанням договору. Постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати, що не визначена цим договором

Згідно п.5.2 договору істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його до підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків передбачених ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі". Зміна умов договору, здійснюється шляхом укладання додаткової угоди про внесення змін до договору за результатами переговорів сторін.

Інформація про діючу ціну електричної енергії має бути розміщена на офіційному вебсайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до початку її застосування із зазначенням порядку її формування (п.5.3 договору).

Відповідно до п.5.4 договору у разі коливання ціни за одиницю товару на ринку в сторону збільшення постачальник письмово звертається до споживача листом, в якому пропонує нову ціну за одиницю товару з урахуванням коливання ціни такого товару на ринку, підвищення можливо до 10 відсотків, пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку, порівняно із ціною за одиницю товару, визначеною в договорі. Разом із листом постачальник повинен надати оригінал довідки з НКРЕКП/Торгово-промислової палати України чи її територіального відділення/ДП "Держзовнішінформ"/ДП "Укрпромзовнішекспертиза"/органів статистики або іншого органу, який має на це повноваження, із зазначенням зміненої ціни за одиницю товару на ринку України (далі- довідка), яка підтверджує та обґрунтовує збільшення ціни порівняно з ціною за одиницю товару, встановленою у додатку 2 до цього договору. Довідка повинна бути надана постачальником споживачу не пізніше 30 числа місяця, що передує місяцю поставки та не може бути замінена після зазначеного терміну. Довідка, надана постачальником пізніше вказаного терміну споживачем не розглядається та внесення змін до ціни за одиницю товару не здійснюється. У якості документального підтвердження також може бути завірені належним чином копії (роздруківки з вебсайту) звітів про результати роботи "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку (далі РДН/ВДР) та про діяльність оператором ринку (далі-ОР) за відповідний період (за 10 днів місяця/20 днів місяця/місяць), які оприлюднюються відповідно до законодавства ДП "Оператор ринку" https://www.oree.com.ua/index.php/main/get_by_id/500. В залежності від періоду укладання договору або внесення змін до договору, до розрахунку відсотку коливання ціни приймається ціна за одиницю товару на РДН у торговельній зоні об`єднаної енергетичної системи України (далі-ОЕC) за відповідний період: десять днів місяця, в якому було визначено ціну договору (або внесені зміни до договору)/двадцять днів місяця, в якому було визначено ціну договору (або внесені зміни до договору)/місяць, в якому було визначено ціну договору (або внесені зміни до договору) та за десять днів розрахункового місяця/двадцять днів розрахункового місяця/кінець розрахункового місяця.

Пунктом 5.5 договору сторони погодили, що сторона, ініціатор зміни умов договору, зобов`язана підготувати та направити на погодження іншій стороні проект змін до цього договору у формі додаткової угоди. Зміни до договору про закупівлю оформляються у такій самій формі, що й договір про закупівлю, а саме: письмовій формі шляхом укладення додаткової угоди.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п.5.7 договору).

Споживач має право, зокрема, отримувати електричну енергію на умовах, зазначених у цьому договорі, а постачальник - отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію, змінити ціну на електричну енергію, у т.ч. внаслідок зміни регульованих складових ціни та/або нормативно-правових актів щодо формування цієї ціни тощо (п.п.6.1, 7.1 договору).

Згідно 13.1 договору він набирає чинності і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2022 року включно, а в частині виконання зобов`язань сторонами - до повного їх виконання.

Постачальник має повідомити про зміну будь-яких умов договору споживача не пізніше, ніж за 20 днів до їх застосування з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Постачальник зобов`язаний повідомити споживача в порядку, встановленому законом, про будь-яке збільшення ціни і про право припинити дію договору без сплати будь-яких штрафних санкцій чи іншої фінансової компенсації постачальнику, якщо споживач не приймає нові умови (п.13.2 договору).

У додатку №2 "Комерційна пропозиція" до договору сторони погодили ціну (тариф) електричної енергії, у тому числі диференційовані ціни (тарифи): 5,309375 грн. У ціну включається тариф на передачу електроенергії (0,29393 грн без ПДВ за 1 кВт*год) та тариф на розподіл електроенергії (1,28205 грн без ПДВ за 1 кВт*год), спосіб оплати: післяплата за фактично відпущену електричну енергію.

Відповідно до додатку 3 "Очікувані обсяги споживання електричної енергії" до договору обсяг постачання електричної енергії становить 505000 кВт*год.

В подальшому між позивачем та відповідачем укладено наступні додаткові угоди до договору:

- №1 від 14.02.2022, якою сторони домовились відповідно до п.7 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" (зміна тарифів) внести зміни до п.1 додатку№2 до договору, а саме: збільшено ціну за одиницю товару до 5,3792988 грн з ПДВ, що становить 1,32% від початкової ціни, обсяг постачання електричної енергії зменшено до 498435,74 кВт*год. Ця додаткова угода набуває чинності з 17.01.2022 і діє протягом дії договору;

- №2 від 12.08.2022, якою сторони домовились збільшити ціну за одиницю товару відповідно до п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме: збільшено ціну за одиницю товару до 5,720772 грн з ПДВ, що становить 7,75% від початкової ціни, обсяг постачання електричної енергії зменшено до 477790,99 кВт*год. Додаткова угода набуває чинності з 01.08.2022 і діє протягом дії договору;

- №3 від 26.08.2022, якою внесено зміни до п.5.1 договору, а саме: у зв`язку із збільшенням кошторисних призначень на 589658,56 грн загальна ціна товару складає 2681234,79 грн з ПДВ, у тому числі: згідно кошторисних призначень - 1376321,56 грн, за рахунок відшкодування - 13041913,23 грн та визначена у додатку №2 до цього договору;

- №4 від 20.09.2022, якою сторони домовились збільшити ціну за одиницю товару відповідно до п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме: збільшено ціну за одиницю товару до 6,09636 грн з ПДВ, що становить 14,82% від початкової ціни, обсяг постачання електричної енергії зменшено до 458463,10 кВт*год. Додаткова угода набуває чинності з 01.09.2022 і діє протягом дії договору;

- №5 від 06.10.2022, якою сторони домовились збільшити ціну за одиницю товару відповідно до п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме: збільшено ціну за одиницю товару до 6,509472 грн з ПДВ, що становить 22,60% від початкової ціни, обсяг постачання електричної енергії зменшено до 411897,43 кВт*год. Додаткова угода набуває чинності з 01.10.2022 і діє протягом дії договору;

- №6 (6/419) від 15.11.2022, якою сторони домовились збільшити ціну за одиницю товару відповідно до п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме: збільшено ціну за одиницю товару до 6,80238 грн з ПДВ, що становить 28,12% від початкової ціни, обсяг постачання електричної енергії зменшено до 409921 кВт*год та внесено зміни до п.5.1 договору - у зв`язку із збільшенням кошторисних призначень на 150000,00 грн загальна ціна товару складає 2681234,79 грн з ПДВ, у тому числі: згідно кошторисних призначень - 1526321,56 грн, за рахунок відшкодування - 1154913,23 грн та визначена у додатку №2 до цього договору. Додаткова угода набуває чинності з 15.11.2022 і діє протягом дії договору;

- №7 від 26.12.2022, якою сторони домовились внести зміни до п.5.1 договору в частині зміни суми кошторисних призначень, а також продовжено термін дії договору до 31.01.2023;

- №8 від 30.01.2023, якою сторони домовились зменшити обсяги закупівлі та внести зміни до п.1 договору, а саме: загальну ціну товару зменшено до 1733667,57 грн з ПДВ, а обсяг постачання до 292013 кВт*год.

У спірний період відповідач поставив, а позивач прийняв та оплатив без зауважень та заперечень електричну енергію в загальному обсязі 127942 кВт*год на загальну суму 847153,36 грн, що підтверджується:

- актом прийому-передачі електричної енергії №3910 від 30.09.2022 - 16941 кВт*год за ціною 6,09636 грн з ПДВ, на загальну суму 103278,43 грн з ПДВ, платіжні доручення №887 від 26.10.2022 на суму 1973,17 грн, №886 від 26.10.2022 на суму 101305,26;

- актом прийому-передачі електричної енергії №4364 від 31.10.2022 - 25439 кВт*год за ціною 6,509472 грн з ПДВ, на загальну суму 165594,46 грн з ПДВ, платіжне доручення №967 від 16.11.2022 на суму 165594,46 грн;

- актом прийому-передачі електричної енергії №4748 від 30.11.2022 - 12784,80 кВт*год за ціною 6,509472 грн з ПДВ на суму 83222,29 грн з ПДВ, та 14612,20 кВт*год за ціною 6,80238 грн з ПДВ на суму 99397,74 грн, а всього на суму 182620,03 грн з ПДВ, платіжні доручення №1143 від 15.12.2022 на суму 996,88 грн, №1142 від 15.12.2022 на суму 181623,15 грн;

- проміжним актом приймання-передачі електричної енергії №УГР00004990-П від 28.12.2022 - 58165 кВт*год за ціною 6,80238 грн з ПДВ, на загальну суму 395660,44 грн з ПДВ, платіжні доручення №1312 від 28.12.2022 на суму 4391,06 грн, №1311 від 28.12.2022 на суму 391015,80 грн, №236 від 28.12.2022 на суму 253,58 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом в прокурор зазначає, що оскаржувані додаткові угоди до договору укладені з порушенням умов ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме з порушенням максимально встановленого 10% ліміту підвищення ціни на товар та підлягають визнанню недійсними, а грошові кошти в сумі 115226,35 грн, що безпідставно перераховані за електричну енергію, підлягають стягненню на користь позивача.

У свою чергу, відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, господарський суд зазначає про таке.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України).

Частиною 3 ст.215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (абз.1 ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у ст.203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

У даній справі сторони уклали договір за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", який визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до ч.1 ст41 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до ст.638 Цивільного кодексу України та ст.180 Господарського кодексу України (чинного на момент виникнення правовідносин) договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов (предмету, визначених законом необхідних умов для договорів даного виду та визначених за заявою сторін умов).

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 652 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України "Про публічні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Суд зазначає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для замовника умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги.

Отже, перемога у тендері (закупівля за кошти місцевого бюджету) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення на 28,12% шляхом так званого "каскадного" укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку постачальника.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19.

За змістом п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Отже, системний аналіз положень ст.ст.651, 652 Цивільного кодексу України та положень п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" дає підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (подібний висновок наведений у постановах Верховного Суду від 09.06.2022 у справі №927/636/21, від 07.12.2022 у справі №927/189/22, від 16.02.2023 у справі №903/383/22).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі №920/19/24, до якої зупинялось провадження у цій справі, зроблено висновок про те, що норми п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" визначають правила внесення змін до договору про закупівлю без проведення нової процедури закупівлі, зокрема, надаючи можливість внесення цих змін у разі збільшення ціни товару, однак за умови, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору не має перевищувати нормативно визначеного граничного (порогового) відсоткового значення суми, визначеної в договорі про закупівлю, яке в п.2 ч.5 ст.41 вказаного Закону унормовано на рівні не більше 10%, а не застосовуватися щоразу до кожного окремого випадку внесення змін.

Зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10% не допускається, зокрема, у випадку закупівлі бензину і дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Укладаючи 17.01.2022 договір №5 про постачання електричної енергії споживачу, сторони обумовили усі істотні умови.

Так, виходячи з умов договору, комерційною пропозицією, яка є додатком №2 до договору, сторонами договору погоджено ціну на електричну енергію в розмірі 5,309375 грн із врахуванням ПДВ за 1 кВт*год електричної енергії.

Додатковою угодою №1 від 14.02.2022, на підставі п.7 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" та постанови НКРЕКП від 01.12.2021 №2454, сторонами збільшено вартість за 1 кВт*год електричної енергії до 5,3792988 грн, тобто на 1,32% від початкової ціни. Ця угода розповсюдила свою дію на правовідносини, які склалися між сторонами з 17.01.2022.

Додатковою угодою №2 від 12.08.2022, на підставі до п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", сторонами збільшено вартість за 1 кВт*год електричної енергії до 5,720772 грн з ПДВ, тобто на 7,75% від початкової ціни. Ця угода розповсюдила свою дію на правовідносини, які склалися між сторонами з 01.08.2022.

Щодо оспорюваних додаткових угод №№4, 5, 6 до договору, то суд зазначає, що цінові довідки Харківської торгово-промислової палати, які слугували підставою для укладення оспорюваних додаткових угод до договору та відповідно збільшення ціни на товар, не містять відомостей щодо динаміки цін на електричну енергію, пропорційності їх зростання, у них відсутній аналіз вартості ціни товару на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електричної енергії на ринку, у зв`язку з чим ці документи не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі Закону України "Про публічні закупівлі".

У постанові від 21.11.2025 по справі №920/19/24 Велика Палата Верховного Суду зазначає, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо. Тобто сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору. При зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції). Як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього. Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Законом не передбачено форму/вигляд інформації щодо такого коливання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24 виходила з того, що спеціальним законодавством у сфері публічних закупівель не визначено певний орган чи особу, яку законодавець наділив би повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку. Під час визначення щодо доказів на підтвердження коливання ціни товару на ринку слід виходити як з аналізу норм чинного законодавства щодо повноважень та функцій суб`єктів надання такої інформації (наприклад, до цих суб`єктів можна віднести, Державну службу статистики України, на яку постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 №442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку, Державне підприємство "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові/товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; ТПП України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації тощо), так і положень щодо доказів, які закріплені у главі 5 розділу І Господарського процесуального України. Таким чином, з-поміж іншого, довідки, експертні висновки ТПП України тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім судам у порядку ст.86 Господарського процесуального України слід їх досліджувати та оцінювати за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точку зору саме факту коливання ціни на товар.

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24, суд дійшов висновку, що надані відповідачем документи, в т.ч. цінові довідки Харківської торгово-промислової палати не містять доказів на підтвердження пропорційного зростання ціни на товар на ринку з урахуванням дії попередньої угоди, а лише зазначають вартість електричної енергії на одну дату, а дії сторін щодо підвищення ціни за товар шляхом укладення ряду додаткових угод суперечить меті Закону України "Про публічні закупівлі".

Зокрема, такі дії нівелюють інститут публічних закупівель, як засіб забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвитку добросовісної конкуренції, оскільки, якщо виходити з тлумачення сторонами п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" при укладенні додаткових угод, то ціну за товар можна збільшувати необмежену кількість разів.

Таким чином, додаткові угоди №4 від 20.09.2022, №5 від 06.10.2022, №6 (6/419) від 15.11.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу №5 від 17.01.2022, укладеного між Міжрегіональним центром швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс", якими ціну за 1кВт*год збільшено до 28,12% від ціни, визначеної договором, укладені з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", в цілому вказують на каскадне підняття постачальником ціни, що свідчить про порушення принципів максимальної економії, ефективності та пропорційності, що передбачені ч.1 ст.5 Закону України "Про публічні закупівлі", підлягають визнанню недійсними.

Крім того, суд зазначає, що оспорювані додаткові угоди підписані між сторонами без урахування положень договору щодо процедури внесення відповідних змін.

Недійсність додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються договором. Відтак і поставка товару, і його оплата мала здійснюватися сторонами відповідно до умов укладеного договору.

Відповідно до ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п.1 ч.3 ст.1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Оскільки оспорювані додаткові угоди до договору є недійсними та не породжують правових наслідків, ціна за 1кВт*год електричної енергії, що має застосовуватися при взаєморозрахунках між сторонами за договором, складає 5,720772 грн з ПДВ.

За результатами виконання умов договору відповідач у спірний період поставив, а позивач прийняв та оплатив без зауважень та заперечень електричну енергію в загальному обсязі 127942 кВт*год, а отже вартість такого товару становить 731927,01 грн.

Однак позивач за вказаний обсяг спожитої електричної енергії сплатив відповідачу 847153,36 грн.

Таким чином, грошові кошти в сумі 115226,35 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, а тому відповідач в силу приписів ст.ст.216, 1212 Цивільного кодексу України зобов`язаний повернути їх потерпілій стороні, якою у даному випадку є держава, на захист інтересів якої прокурором подано позов.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги прокуратури є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 2 ст.19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Частиною 1 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постановах від 15.10.2019 у справі №903/129/18 та від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Як встановлено судом, прокурором проінформовано позивача про наявність порушень при підписанні додаткових угод до договору та, серед іншого, витребувано інформацію про вжиті заходи щодо стягнення надмірно сплачених бюджетних коштів внаслідок укладення додаткових угод до договору та повідомлено позивача про необхідність звернення до суду з відповідним позовом.

За таких обставин, суд вважає, що прокурором дотримано визначений ст.23 Закону України "Про прокуратуру" порядок звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Мобільного рятувального центру швидкого реагування "Суми" Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Суд відхиляє як необґрунтовані доводи відповідача, що за порушення вимог Закону України "Про публічні закупівлі" передбачена саме адміністративна відповідальність у вигляді накладення штрафу, у тому числі, за внесення змін до істотних умов договору про закупівлю, з огляду на таке.

Відповідно до п.22 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Частиною 1 ст.44 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що за порушення вимог, установлених цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими на виконання цього Закону, уповноважені особи, службові (посадові) особи замовників, службові (посадові) особи та члени органу оскарження, службові (посадові) особи Уповноваженого органу, службові (посадові) особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, службові (посадові) особи органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (обслуговуючого банку), несуть відповідальність згідно із законами України.

Відповідно до ст.164-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, зокрема, що внесення змін до істотних умов договору про закупівлю у випадках, не передбачених законом - тягнуть за собою накладення штрафу на службових (посадових), уповноважених осіб замовника від тисячі п`ятсот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи положення п.22 ч.1 ст.92 Конституції України та ст.44 Закону України "Про публічні закупівлі", відповідальність за порушення законодавства залежить від виду відповідальності і регулюється відповідними законами.

У спірному випадку наявні порушення не тільки Закону України "Про публічні закупівлі", а й договірних правовідносин, що відповідно до ст.41 цього Закону регулюється нормами Цивільного кодексу України, що свідчить про цивільно-правову відповідальність сторін правочину.

Норми Цивільного кодексу України регулюють цивільно-правову відповідальність (як у даній справі), а норми Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративну (що не є предметом даного спору). Ці норми не містять колізії та суперечності, оскільки стосуються різних видів порушень Закону України "Про публічні закупівлі" та правочину в цілому.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

З огляду на наведене всі інші клопотання та заяви, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною додаткову угоду №4 від 20.09.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу №5 від 17.01.2022, укладеного між Міжрегіональним центром швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс".

3. Визнати недійсною додаткову угоду №5 від 06.10.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу №5 від 17.01.2022, укладеного між Міжрегіональним центром швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс".

4. Визнати недійсною додаткову угоду №6 від 15.11.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу №5 від 17.01.2022, укладеного між Міжрегіональним центром швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс".

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (04070, місто Київ, вул.Сагайдачного Петра, будинок 25, літ.Б, офіс 5, ідентифікаційний код 41427817) на користь Мобільного рятувального центру швидкого реагування "Суми" Державної служби України з надзвичайних ситуацій (42009, Сумська обл., Роменський р-н, місто Ромни, вул.Рятувальників, будинок 64, ідентифікаційний код 33219415) 115226 (сто п`ятнадцять тисяч двісті двадцять шість) грн 35 коп. безпідставно одержаних коштів.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Газ Ресурс" (04070, місто Київ, вул.Сагайдачного Петра, будинок 25, літ.Б, офіс 5, ідентифікаційний код 41427817) на користь Сумської обласної прокуратури (40000, Сумська обл., місто Суми, вулиця Герасима Кондратьєва, будинок 33, ідентифікаційний код 03527891) витрати по сплаті судового збору на суму 9689 (дев`ять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн 60 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.04.2026

Суддя Ю.М.Смирнова