ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"28" квітня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/1255/25

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюка В.Г., при секретарі судового засідання Гупалюк О.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.И.Т.М." про розстрочення виконання рішення суду

у справі

за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.И.Т.М."

третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: філія "Поліський лісовий офіс" ДП "Ліси України"

про стягнення заборгованості в розмірі 1 020 296 грн. 00 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: Бурма Олексій Віталійович (в залі суду);

Від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

31 грудня 2025 року Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.И.Т.М." третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: філія "Поліський лісовий офіс" ДП "Ліси України" про стягнення заборгованості в розмірі 10 202 96 грн. 00 коп.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 08 січня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/1255/25 за позовною заявою Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.И.Т.М." третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: філія "Поліський лісовий офіс" ДП "Ліси України" про стягнення заборгованості в розмірі 1 020 296 грн. 00 коп. Визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 24 лютого 2026 року Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.И.Т.М." третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: філія "Поліський лісовий офіс" ДП "Ліси України" про стягнення заборгованості в розмірі 1 020 296 грн. 00 коп. задоволено.

13 квітня 2026 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.И.Т.М." надійшла заява про розстрочення виконання рішення суду.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14 квітня 2026 року розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.И.Т.М." про розстрочення виконання рішення суду призначено на 28 квітня 2026 року.

15 квітня 2026 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" надійшли заперечення проти задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.И.Т.М." про розстрочення виконання рішення суду.

24 квітня 2026 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

27 квітня 2026 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії платіжної інструкції № 4006 від 24 квітня 2026 року про часткове виконання рішення суду від 24 лютого 2026 року.

В судовому засіданні 28 квітня 2026 року представник заявника (відповідача) підтримав заяву про відстрочення виконання рішення суду в повному обсязі. Решта учасників процесу в судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши заяву про розстрочення виконання рішення, господарський суд враховує наступне.

Статтею 331 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено порядок вирішення питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, зміни способу та порядку виконання судового рішення.

Так, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання (ч. 1 ст. 331 ГПК України).

Положеннями ч. 3 ст. 331 ГПК України передбачено, що підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. ч. 4, 5 ст. 331 ГПК України).

Вказана норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

При цьому необхідно враховувати, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 331 ГПК України, ця норма не вимагає, і господарський суд законодавчо обмежений конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення, який не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.

Розстрочення означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Таким чином, обставини, які зумовлюють надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, такими, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення, а питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися судом із дотриманням балансу інтересів сторін, які беруть участь у справі.

При цьому положення ГПК України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання.

Тому, суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, у кожному конкретному випадку з урахуванням доводів та заперечень сторін.

В обґрунтування поданої заяви боржник зазначає, що перебуває у скрутному фінансовому становищі, яке пов`язане із тим, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації заявник втратив можливість повноцінно здійснювати свою господарську діяльність, в більшій мірі через те, що не може виконувати іноземні замовлення, на яких фактично базувалась господарська діяльність підприємства та має численні борги, що виникли саме через військову агресію російської федерації. На даний час Товариство з обмеженою відповідальністю "Р.И.Т.М" має кредиторську заборгованість на загальну суму 20 126 043 грн. 77 коп. Заявник звертає увагу суду на те, що за результатами господарської діяльності товариства у 2024 році воно отримало чистого прибутку в сумі 29 594 грн. 80 коп., а за результатами роботи за 2025 рік - 34 561 грн. 90 коп., тобто фінансовий стан підприємства є вкрай скрутним. Зазначає, що не відмовляється погасити перед Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" в особі філії Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" заборгованість зі сплати основного боргу, а також згідно рішення суду, однак, на даний час з об`єктивних причин не може погасити її одним платежем. Окрім того, заявник стверджує, що арешт рахунків, у зв`язку із наявною заборгованістю перед контрагентами, фактично зупинить господарську діяльність товариства, що у свою чергу унеможливить відшкодування коштів за рішенням суду у цій справі, а також заборгованості перед іншими контрагентами, чим буде спричинено негативних наслідків, як для відповідача та і для позивача.

У свою чергу, позивач подав заперечення у яких стверджує, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами того, що причиною розстрочення виконання грошового зобов`язання є обставини, які перебувають поза його волею, а також, що запропонований відповідачем графік розстрочення виконання рішення суду суперечить вимогам ГПК України.

Розглянувши заяву суд вважає, що остання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За ч. 1 ст. 331 ГПК України суд вправі розстрочити виконання рішення у випадку наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Поряд з цим, за ч. 5 тієї ж статті розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення.

Річний термін з дня ухвалення рішення суду закінчується 24 лютого 2027 року.

Суд зазначає, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18 лютого 2020 року у справі № 922/2191/19.

Визначальним фактором є не тільки винятковість цих випадків, а й їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення. Необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану.

При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 21 січня 2020 року у справі № 910/1180/19 та 03 вересня 2020 року у справі № 905/30/16.

З огляду на положення ст. 74 ГПК України обов`язок з доказування відповідних обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, покладений на заявника.

Цей обов`язок конкретизує закріплений у п. 4 ч. 3 ст. 2 та ст. 13 ГПК України принцип змагальності господарського судочинства, який полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених процесуальним законом. Водночас, за наслідками застосування цього принципу кожна сторона несе ризик наслідків, пов`язаних з учиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Окреслений принцип означає, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Застосування цього принципу забезпечує справжнє змагання сторін спору зі справедливими правилами. Він забезпечує реальну, а не формальну змагальність сторін, за якої суддя має виступати в ролі арбітра, а не слідчого, тоді як кожна зі сторін повинна довести обставини, на які вона посилається. На кожну із сторін спору покладаються ризики настання наслідків, пов`язаних з учиненням чи невчиненням процесуальних дій.

Змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Отже особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. При цьому розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Господарський процесуальний кодекс України не визначає перелік обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання.

Питання задоволення заяви сторони у справі про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але і його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Відповідно до частини першої в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний принцип закріплений у частині першій статті 11 ГПК України.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню (пункт 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).

Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Зміст цього принципу (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону. Цивільне законодавство ґрунтується на вільному здійсненні цивільних прав, а також добросовісності учасників цивільних правовідносин при здійсненні цивільних прав і виконання обов`язків.

Справедливість як один із фундаментальних принципів права, який закладено безпосередньо в змісті права, в тих правовідносинах формою яких є право, передбачає готовність враховувати інтереси інших сторін, не зловживати своїми правами на шкоду їм, дотримуватися рівності в положенні учасників правовідносин.

Відповідач у даній визнає наявність обов`язку сплати позивачу заборгованість згідно судового рішення в повному обсязі, не відмовляється та не ухиляється від такого виконання, про що свідчить долучена відповідачем платіжна інструкція про часткове виконання рішення суду в розмірі 50 000 грн. 00 коп.

Окрім того, судом враховано, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що у зв`язку із розстроченням виконання рішення суду, позивачу буде завдано збитки або він змушений буде понести додаткові витрати.

За наслідками наведеного суд виснує, що виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Р.И.Т.М." рішення суду шляхом розстрочення на певний строк зможе забезпечити не тільки виконання зобов`язань за спірний у справі період, але й можливість погашення інших поточних платежів. І, напроти, у випадку примусового виконання судового рішення, з накладенням арешту на банківські рахунки підприємства, значно ускладниться.

Водночас, боржник виявляє намір добросовісно сплатити кошту на користь позивача згідно запропонованого графіку розстрочення виконання рішення рівними частинами.

Оцінюючи вищенаведені обставини суд враховує, що боржник не ухиляється від виконання своїх обов`язків з погашення заборгованості, що розстрочка виконання рішення є тією мірою, яка надає можливість працювати товариству та здійснювати поступове погашення заборгованості, оскільки одночасне примусове стягнення всієї заборгованості може вкрай негативно вплинути на його функціонування.

Отже, враховуючи приписи статті 331 Господарського процесуального кодексу України, розстрочення виконання судового рішення в даному випадку можливе до 31 січня 2027 року.

Отже, з урахуванням викладеної норми процесуального закону та позицій сторін по справі, суд дійшов висновку задовольнити подану відповідачем заяву про розстрочення виконання рішення.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.И.Т.М." про розстрочення виконання судового рішення від 24 лютого 2026 року у справі № 918/1255/25 - задоволити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Рівненської області у справі № 918/1255/25 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Р.И.Т.М." (Україна, 34100, Рівненська область, Дубровиця, Сарненський, Завокзальна, 14; ) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (; 01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, 9 А) в особі Філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (43010, Волинська обл., Луцький р-н., м. Луцьк, пр. Волі, буд. 30; Код в ЄДРПОУ філії 45601597) 1 020 296 (один мільйон двадцять тисяч двісті дев`яносто шість) грн. 00 коп. з яких: 902 339 (дев`ятсот дві тисячі триста тридцять дев`ять) грн. 36 коп. основного боргу, 94 323 (дев`яносто чотири тисячі триста двадцять три) грн. 72 коп. пені, 14 505 (чотирнадцять тисяч п`ятсот п`ять) грн. 20 коп. інфляційні втрати та 9 128 (дев`ять тисяч сто двадцять вісім) грн. 10 коп. 3% річних та 23 071 (двадцять три тисячі сімдесят одна) грн. 63 коп. витрат по сплаті судового збору., строком на 10 місяців з щомісячним рівномірним погашенням заборгованості та затвердити наступний графік:

- до 30 квітня 2026 року в сумі 99 336 (дев`яносто дев`ять тисяч триста тридцять шість) грн. 76 коп.;

- до 31 травня 2026 року в сумі 99 336 (дев`яносто дев`ять тисяч триста тридцять шість) грн. 76 коп.;

- до 31 червня 2026 року в сумі 99 336 (дев`яносто дев`ять тисяч триста тридцять шість) грн. 76 коп.;

- до 31 липня 2026 року в сумі 99 336 (дев`яносто дев`ять тисяч триста тридцять шість) грн. 76 коп.;

- до 30 серпня 2026 року в сумі 99 336 (дев`яносто дев`ять тисяч триста тридцять шість) грн. 76 коп.;

- до 30 вересня 2026 року в сумі 99 336 (дев`яносто дев`ять тисяч триста тридцять шість) грн. 76 коп.;

- до 31 жовтня 2026 року в сумі 99 336 (дев`яносто дев`ять тисяч триста тридцять шість) грн. 76 коп.;

- до 30 листопада 2026 року в сумі 99 336 (дев`яносто дев`ять тисяч триста тридцять шість) грн. 76 коп.;

- до 31 грудня 2026 року в сумі 99 336 (дев`яносто дев`ять тисяч триста тридцять шість) грн. 76 коп.;

- до 31 січня 2027 року в сумі 99 336 (дев`яносто дев`ять тисяч триста тридцять шість) грн. 76 коп.

Ухвала набирає законної сили 28 квітня 2026 року та може бути оскаржена у десятиденний строк до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя Вадим Торчинюк