ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.04.2026м. ДніпроСправа № 904/4531/23

За заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з грошовими вимогами 54 128 060,81 грн та судовий збір 5 324,80 грн

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО-НУТ" (49000, м. Дніпро, вул. Мечнікова, буд. 17, )

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Товстоп`ятка В.В.

Представники:

від кредитора ГУ ДПС у Дніпропетровській області: Чернова С.С., посвідчення ОН №002102 від 24.10.2025

ліквідатор: Соколик Д.І., свідоцтво №2093 від 08.11.2021

СУТЬ СПРАВИ:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО-НУТ" (49000, м. Дніпро, вул. Мечнікова, буд. 17, ).

Постановою суду від 13.03.2024 припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО-НУТ" (49000, м. Дніпро, вул. Мечнікова, буд. 17, ). Припинено повноваження арбітражного керуючого Соколика Дмитра Ігоровича (свідоцтво №2043 від 08.11.21, адреса: вул. Клінічна, 25 м. Київ, Україна, 03110), як розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО-НУТ". Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО-НУТ" (49000, м. Дніпро, вул. Мечнікова, буд. 17, ) банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 13.03.2025. Призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО-НУТ" (49000, м. Дніпро, вул. Мечнікова, буд. 17, ) арбітражного керуючого Соколика Дмитра Ігоровича (свідоцтво №2043 від 08.11.21, адреса вул. Клінічна, 25 м. Київ, Україна, 03110).

03.03.2026 від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшла заява б/н від 03.03.2026 з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО-НУТ" (49000, м. Дніпро, вул. Мечнікова, буд. 17, ) в загальній сумі 54 128 060,81 грн та 5 324,80 грн судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до боржника.

Ухвалою суду від 06.03.2026 заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області б/н від 03.03.2026 з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО-НУТ" (49000, м. Дніпро, вул. Мечнікова, буд. 17, ) в загальній сумі 54 128 060,81 грн та судовий збір 5 324,80 грн судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами до боржника - залишено без руху. Запропоновано заявнику протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки заяви, а саме:

- надати докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна.

11.03.2026 від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшла заява б/н від 11.03.2026 про усунення недоліків, додатком до якої є докази надсилання копії заяви на адресу ліквідатора Соколика Д. І. та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО-НУТ".

Ухвалою суду від 17.03.2026 прийнято до розгляду заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області б/н від 03.03.2026 з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО-НУТ" (49000, м. Дніпро, вул. Мечнікова, буд. 17, ) в загальній сумі 54 128 060,81 грн, з яких: 55 555 грн - основний платіж, 17 398 519,75 грн - штрафна санкція, 36729 541,06 - пеня та судовий збір 5 324,80 грн за подання заяви з грошовими вимогами до боржника в судовому засіданні на 01.04.2026 о 10:40 год.

20.03.2026 від ліквідатора надійшло повідомлення б/н від 19.03.2026 про результати розгляду грошових вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому ліквідатор не визнає грошові вимоги кредитора в повному обсязі.

01.04.2026 від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшло заперечення б/н від 31.03.2026 на повідомлення ліквідатора про результати розгляду грошових вимог кредитора.

Суд долучив подані документи до матеріалів справи.

У судове засідання, призначене на 01.04.2026, ліквідатор не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

У судове засідання, призначене на 01.04.2026, з`явився представник кредитора Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Ухвалою суду від 01.04.2026 відкладено розгляд заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області б/н від 03.03.2026 з грошовими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО-НУТ" (49000, м. Дніпро, вул. Мечнікова, буд. 17, ) в загальній сумі 54 128 060,81 грн, з яких: 55555 грн - основний платіж, 17 398 519,75 грн - штрафна санкція, 36 729 541,06 - пеня та судовий збір 5 324,80 грн за подання заяви з грошовими вимогами до боржника в судовому засіданні на 15.04.2026 о 10:00 год.

У судове засідання, призначене на 15.04.2026, з`явився представник кредитора ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

У судовому засіданні, призначеному на 15.04.2026, в режимі відеоконференції приймав участь ліквідатор.

У судовому засіданні оголошено перерву до 21.04.2026 о 09:40 год.

У судове засідання, призначене на 21.04.2026, з`явився представник кредитора ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

У судовому засіданні, призначеному на 21.04.2026, в режимі відеоконференції приймав участь ліквідатор.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши присутніх у судовому засіданні представника кредитора ГУ ДПС у Дніпропетровської області та ліквідатора, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

В інтегрованих картках платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО-НУТ" (49000, м. Дніпро, вул. Мечнікова, буд. 17, ) обліковується борг на загальну суму 54 128 060,81 грн (основний платіж 55 555,00 грн, штрафна санкція 17 398 519,75 грн, пеня 36 729 541,06 грн) а саме:

1. Податковий борг з податку на прибуток виник внаслідок несплати платником податків сум грошових зобов`язань у загальному розмірі 53 040 528,25 гривень.

Структура податкового боргу:

- ППР (форма 'ПС') від 23.06.2018 року № у сумі 170,00 грн;

- ППР (форма 'ПС') від 29.08.2018 року № у сумі 1020,00 грн;

- ППР (форма 'ПС') від 29.10.2018 року № у сумі 1020,00 грн;

- ППР (форма 'ПС') від 13.02.2019 року № у сумі 340,00 грн;

- ППР (форма 'Р') від 13.02.2019 року № у сумі 16 435 969,75 грн;

А також у відповідності до ст. 129 ПК України нарахованої пені у загальній сумі 36 602 008,5 грн.

2. Борг по адміністративним штрафам та іншим санкціям виник внаслідок несплати платником податків сум грошових зобов`язань у загальному розмірі 1 087 532,56 грн.

Структура боргу:

- ППР (форма 'ПС') від 12.03.2019 року № у сумі 480 000,00 грн;

- ППР (форма 'ПС') від 28.03.2024 року № у сумі 480 000,00 грн.

А також у відповідності до ст. 129 ПК України нарахованої пені у загальній сумі 127 532,56 грн.

Розрахунок грошових вимог та інтегровані картки платника податків по кожному виду податку окремо додано до заяви про визнання грошових вимог.

Також, кредитор зазначив про наявність судових рішень про стягнення податкового боргу, які набрали законної сили:

- Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 по справі №160/13131/19, позовну заяву ГУ ДПС у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу у загальній сумі 95 786 036,87 гривень задоволено. Стягнуто податковий борг з податку на прибуток згідно ППР №№ , , , , , та з адміністративних штрафів та інших санкцій згідно ППР №.

Судом встановлено, що в матеріалах справи містяться повідомлення ліквідатора про результати розгляду грошових вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому ліквідатор повністю не визнає грошові вимоги кредитора.

Заперечуючи проти грошових вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, ліквідатор посилається на те, що 01.01.2021 набули чинності зміни до статті 129 ПК України, внесені Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" № 466-IX від 16.01.2020, якими доповнено цю статтю пунктом 129.9, що визначає перелік випадків коли пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню, до яких віднесено, зокрема, закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків (підпункт 129.9.1).

Так, ліквідатор дійшов висновку, що висновку, що грошові вимоги у сумі нарахованої контролюючим органом пені можуть бути заявлені до боржника у справі про банкрутство до їх анулювання в силу закону відповідно до пункту 129.9 статті 129 ПК України, отже до спливу 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків. Отже, вбачається, що по всіх зазначених податкових зобов`язаннях 1095 днів закінчилися до подання кредитором заяви з грошовими вимогами, відтак нарахована ГУ ДПС у Дніпропетровській області пеня підлягає анулюванню.

Щодо грошових вимог які виникли з податкового повідомлення рішення (форма 'ПС') від 28.03.2024 року № у сумі 480 000,00 грн, ліквідатор зазначив, що дані вимоги не є конкурсними, а є поточними. Таким чином, вказані вимоги мають бути заявлені та розглянуті судом окремо від інших вимог щодо яких подано заяву.

Суд, надавши оцінку, поданим учасниками справи, поясненням та запереченням, дійшов висновку про часткове визнання грошових вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, виходячи з таких підстав.

Згідно із п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України, контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Згідно із п.41.4 ст.41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Згідно із п.41.5 ст.41 Податкового кодексу України, повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Розмежування повноважень і функціональних обов`язків контролюючих органів визначається законодавством України.

Відповідно до п.п. 191.1.45 п. 191.1 ст 191 Податкового кодексу України, однією із функцій контролюючих органів є звернення до суду у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до пп. 129.1.1, 129.1.2, 129.1.3 п. 129.1, пп. 129.3.3 п. 129.3 ст. 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається:

при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом;

при нарахуванні контролюючим органом за результатами перевірки податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, у разі виявлення його заниження - на суму такого заниження, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків цього зобов`язання за відповідний податковий (звітний) період, щодо якого виявлено заниження, та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті) у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України).

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області було нараховано пеню у відповідності до ст. 129 ПК України в сумі 36 729 541,06 грн.

Так, податковим органом на підставі положень статті 129 Податкового кодексу України було нараховано пеню на податковий борг, що виник на підставі - ППР (форма 'ПС') від 23.06.2018 року № у сумі 170,00 грн; - ППР (форма 'ПС') від 29.08.2018 року № у сумі 1020,00 грн; - ППР (форма 'ПС') від 29.10.2018 року № у сумі 1020,00 грн; - ППР (форма 'ПС') від 13.02.2019 року № у сумі 340,00 грн; - ППР(форма 'Р') від 13.02.2019 року № у сумі 16 435 969,75 грн, а також. - ППР (форма 'ПС') від 12.03.2019 року № у сумі 480 000,00 грн; - ППР (форма 'ПС') від 28.03.2024 року № у сумі 480 000,00 грн.

Як вбачається із ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2023 у справі №904/4531/23 судом вже було встановлено що «Податковий борг по податку на прибуток приватних підприємств (код бюджетної класифікації 11021000) в сумі 95 307 056,87 грн виник внаслідок несплати:

- 170,00 грн узгоджених податкових зобов`язань (штрафні санкції), нарахованих згідно податкового повідомлення-рішення (форма "ПС") №013623І212 від 23.06.2018 термін сплати 04.09.2018;

- 1 020,00 грн узгоджених податкових зобов`язань (штрафні санкції), нарахованих згідно податкового повідомлення-рішення (форма "ПС") № від 29.08.2018 термін сплати 12.12.2018;

- 1 020,00 грн узгоджених податкових зобов`язань (штрафні санкції), нарахованих згідно податкового повідомлення-рішення (форма "ПС") № від 29.10.2018 термін сплати 19.02.2019;

- 65 743 879,00 грн узгоджених податкових зобов`язань (основний платіж), нарахованих згідно податкового повідомлення-рішення (форма 'Р') № від 13.02.2019 термін сплати 30.03.2019;

- 340,00 грн узгоджених податкових зобов`язань (штрафні санкції), нарахованих згідно податкового повідомлення-рішення (форма 'ПС') № від 13.02.2019 термін сплати 30.03.2019;

- 16 435 969,75 грн узгоджених податкових зобов`язань (штрафні санкції), нарахованих згідно податкового повідомлення-рішення (форма 'Р') № від 13.02.2019 термін сплати 30.03.2019;

- 1020,00 грн узгоджених податкових зобов`язань (штрафні санкції), нарахованих згідно податкового повідомлення-рішення (форма 'ПС') № від 07.05.2019 термін сплати 03.07.2019;

- 13 123 638,12 грн нараховано пені (ст.129 ПКУ) на податкове повідомлення-рішення (форма 'Р') № від 13.02.2019 термін сплати 30.03.2019.

Податковий борг по адміністративним штрафам та іншим санкціям (код бюджетної класифікації 21081103) в сумі 480 000,0 грн виник внаслідок несплати узгоджених податкових зобов`язань (штрафні санкції), нарахованих згідно податкового повідомлення-рішення (форма 'ПС') № від 12.03.2019 термін сплати 03.05.2019».

Отже, господарським судом в межах даної справи було досліджено та встановлено терміни сплати грошових зобов`язань за податковими повідомленнями-рішеннями за якими Кредитором заявлено вимоги щодо сплати пені у поданій заяві.

Податковий кодекс України встановлює граничний строк для визначення контролюючим органом розміру податкового боргу, який починається за наслідком прийняття рішення податкового органу або самостійного декларування боржником податкових зобов`язань, та не може перевищувати 1095 календарних днів з моменту самостійного декларування податкових зобов`язань або прийняття відповідного рішення про нарахування податкового боргу контролюючим органом. Після закінчення 1095-денного строку податковий орган вже не може вживати заходів до стягнення податкової заборгованості у будь-якому порядку (судовому чи позасудовому), оскільки за наслідком закінчення цього строку податкове зобов`язання визнається безнадійним в силу статті 101 Податкового кодексу України, а борг підлягає списанню в обов`язковому порядку.

Отже, 1095-денний строк є спеціальним строком давності для звернення контролюючого органу до платника податків з вимогою про погашення податкового боргу та застосовується в силу закону.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.11.2021 у справі № 917/399/15, визначено, що при розгляді грошових вимог контролюючого органу до боржника як платника податків, заявлених на підставі податкових повідомлень-рішень, прийнятих за наслідками проведення податкових перевірок боржника, господарський суд має перевірити дотримання контролюючим органом спеціального строку давності для заявлення до стягнення з боржника податкового боргу, який пунктом 102.4 статті 102 ПК України встановлено у 1095 календарних днів з дня його виникнення і застосування якого є імперативним. У разі спливу 1095-денного строку з дня виникнення податкового боргу такий борг (в тому числі пеня та штрафні санкції) визнається безнадійним та підлягає списанню, а отже, з того часу контролюючий орган не має права вживати жодних заходів щодо стягнення такої суми боргу.

Зокрема, за змістом пункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається, при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Передумовою нарахування пені з підстав, передбачених пунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України, є несплата платником податків у встановлені законом строки суми узгодженого податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (пункт129.4 статті 129 ПК України).

01.01.2021 набули чинності зміни до статті 129 ПК України, внесені Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" № 466-IX від 16.01.2020, якими доповнено цю статтю пунктом 129.9, що визначає перелік випадків коли пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню, до яких віднесено, зокрема, закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків (підпункт 129.9.1).

Аналіз наведених вище приписів дає підстави для висновку, що грошові вимоги у сумі нарахованої контролюючим органом пені можуть бути заявлені до боржника у справі про банкрутство до їх анулювання в силу закону відповідно до пункту 129.9 статті 129 ПК України, отже до спливу 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків. Зазначене кореспондується із положеннями пунктів 101.1, 101.2 статті 101, пункту 102.4 статті 102 ПК України щодо застосування спеціального строку давності для стягнення контролюючим органом податкового боргу (1095 календарних днів з дня його виникнення) і його списання, як безнадійного, у разі спливу вказаного строку, а також висновками щодо застосування цих норм, викладеними у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 807/2097/16, від 04.09.2018 у справі №813/4430/16, від 19.09.2019 № 910/11620/18, від 24.10.2019 у справі № 906/665/17, 22.04.2021 у справі № 902/873/19, від 02.11.2021 у справі № 917/399/15, від 01.06.2022 у справі № 927/104/21 та інших.

Аналогічної позиції дотримується і Верховний суд, зокрема у Постанові ухваленій у справі № 924/29/23 від 24.06.2025 у п.38 якої сформовано наступний правовий висновок:

«Отже, розглядаючи грошові вимоги контролюючого органу до боржника заявлені у розмірі пені, нарахованої на податкове зобов`язання чи штрафні санкції, господарський суд зобов`язаний встановити, зокрема:

1) базу нарахування пені (правові підстави виникнення податкового зобов`язання та момент його узгодження (у т. ч. з урахуванням результатів оскарження), правові підстави та строк сплати штрафу);

2) з якого моменту у контролюючого органу виникло право нараховувати пеню платнику податку та чи було таке право реалізовано у передбачений ПК України спосіб;

3) період нарахування пені, таким чином перевірити дотримання 1095 денного строку з дня коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків;

4) заявлення цих вимог до боржника у межах справи про банкрутство до настання строку/умов анулювання пені відповідно до підпункту 129.9 статті 129 ПК України.».

Враховуючи викладене, грошові вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в сумі 36 729 541,06 грн (пеня) підлягають відхиленню, оскільки є безнадійною заборгованість, що підлягає списанню, а боржник, в свою чергу, вважається вільним від такого грошового зобов`язання.

Щодо заявлених Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області грошових вимог в сумі 16 918 519,75 грн (штрафна санкція), суд зазначає про таке.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 по справі №160/13131/19, позовну заяву ГУ ДПС у Дніпропетровській області про стягнення податкового боргу у загальній сумі 95 786 036,87 гривень задоволено. Стягнуто податковий борг з податку на прибуток згідно ППР №№ , , , , , та з адміністративних штрафів та інших санкцій згідно ППР №.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у Постанові від 30 серпня 2022 року у cправі № 904/1427/21 зазначив: преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.

Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії. Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Отже, преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 24.05.2018 у справі № 922/2391/16).

Верховний Суд у постанові від 02.11.2022 у справі № 140/6115/21 зазначив, що враховуючи аналіз положень ст. 129 Конституції України, а також ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», які визначають гарантії обов`язкового виконання судових рішень, преюдиційні обставини - це обставини, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили; преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Враховуючи, що розмір штрафних санкцій в сумі 17 398 519,75 грн був в тому числі предметом розгляду у справі №160/13131/19, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 по справі №160/13131/19 набрало законної сили, та є чинним станом на дату розгляду заяви з грошовими вимогами Головного управління ДПС у Дніпропетровській, а отже є преюдиційним.

Відтак, на грошові вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в сумі 16 918 519,75 не розповсюджується строк в 1092 дні для їх анулювання, що є підставою для визнання грошових вимог в сумі 16 918 519,75 грн та включенню їх до реєстру вимог кредиторів.

Щодо твердження ліквідатора про неможливість розгляду в одному засіданні конкурсних та поточних вимог кредиторів, а саме грошових вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в сумі 480 000,00 грн, які виникли з податкового повідомлення рішення (форма 'ПС') від 28.03.2024 року №, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у постановах від 27.08.2024 у справі № 908/88/22, від 02.07.2024 у справі №908/855/22 та від 16.04.2024 у справі № 926/869-б/23 зазначив, що якщо основне податкове зобов`язання і момент його невиконання, з яким у податкового органу виникає право нарахування штрафних санкцій, виникло у боржника до порушення провадження у справі про банкрутство та введення мораторію, відповідно, незалежно від часу документального оформлення таких зобов`язань податковим органом, такі вимоги можуть вважатися конкурсними, тобто такими, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та введення мораторію… Отже, розглядаючи грошові вимоги податкового органу щодо заявлених штрафних санкцій судам належало насамперед з`ясувати момент вчинення відповідних порушень, а не тільки момент їх виявлення податковим органом та документального оформлення».

Так, судом встановлено, що вказане податкове повідомлення-рішення від 28.03.2024 № на суму 480 000,00 грн прийнято контролюючим органом, у зв`язку із неподанням платником податків ТОВ «ЕКСПО-НУТ» «в порушення вимог п..39.4.2 п. 39.4 статті 39 ПКУ, звіту про контрольовані операції за звітний період 2017 року, про що складено акт від 22.02.2024 № 424/04-36-23-01/.01.2019 (граничий термін подання звіту про контрольовані операції за 2017 рік - 02.06.2019). Отже дані вимоги є конкурсними.

Крім того, суд звертає увагу, що ані Кодексу України з процедур банкрутства, ані усталена практика Верховного Суду не містить заборони заявляти та розглядати в одному судовому засіданні змішані вимоги кредитора (конкурсні та поточні).

За змістом положень статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсними кредиторами є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника

Згідно ч.1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до п.4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку та черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду (ч.6 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства). За результатами розгляду зазначених заяв суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

За змістом частини 1 статті 64 Кодексу України з процедур банкрутства кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому:

1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості з оплати за виконані роботи та/або надані послуги, а також інші кошти, належні гіг-спеціалістам за гіг-контрактами, укладеними згідно із Законом України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні", та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі;

вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України;

вимоги кредиторів за договорами страхування;

витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді, які понесені і не сплачені до відкриття ліквідаційної процедури;

витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;

вимоги кредиторів за договорами залучення проміжного та/або нового фінансування у процедурі превентивної реструктуризації;

2) у другу чергу задовольняються:

вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються:

вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів);

вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;

4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;

5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.

Станом на подання заяви, грошові вимоги, зазначені в ній залишаються повністю неоплаченими з боку Боржника, у зв`язку з фактичною неплатоспроможністю.

З огляду на обґрунтованість вимог, викладених в заяві Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання його конкурсним кредитором з грошовими вимогами до боржника в сумі 17 403 844,55 грн, яка підлягає погашенню у наступному порядку:

- 1 черга задоволення вимог кредиторів - 5 324,80 грн (судовий збір за подання заяви);

- 6 черга задоволення вимог кредиторів - 17 398 519,75 грн (штрафна санкція).

Грошові вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в сумі 36 729 541,06 грн (пеня) підлягають відхиленню як безнадійна заборгованість.

Керуючись ст.ст. 2, 73-74, 76-79, 86, 91, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПО-НУТ" (49000, м. Дніпро, вул. Мечнікова, буд. 17, ) в сумі 5 324,80 грн (судовий збір за подання заяви) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, в сумі 17 398 519,75 грн (штрафна санкція) - 6 черга задоволення вимог кредиторів.

Грошові вимоги в сумі 36 729 541,06 грн (пеня) - відхилити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття - 21.04.2026 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 254-258 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 29.04.2026.

Суддя А.Є. Соловйова