ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" квітня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/315/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши у порядку письмового провадження справу №916/315/26,

за позовом: Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс»

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Нові енергетичні проекти»

про стягнення 241 492,77 грн

ВСТАНОВИВ:

Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» (далі по тексту ДП «Укрінтеравтосервіс») звернулося до господарського суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Нові енергетичні проекти» (далі по тексту ТОВ «Нові енергетичні проекти») про стягнення переплати у розмірі 241 492,77 грн. Позовні вимоги обґрунтовані відмовою відповідача повернути переплату за договором про постачання електричної енергії споживачу №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021.

Ухвалою суду від 23.02.2026 дана справа була призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк для подання відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

ТОВ «Нові енергетичні проекти» було повідомлено про розгляд даної справи судом шляхом отримання ухвали суду від 23.02.2026 у власному електронному кабінеті в підсистемі «Електронний суд» 23.02.2026 о 15:37 год.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд судом даного спору. Оскільки ТОВ «Нові енергетичні проекти» не надало суду відзиву на позовну заяву, дана справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

30.11.2021 між ТОВ «Нові енергетичні проекти» (Постачальник) та ДП «Укрінтеравтосервіс» (Споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №293/2021-ЕЕ, відповідно до п.п. 1.1, 2.1 якого умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон) та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ). За цим договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість купованої електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з п. 5.8 договору про постачання електричної енергії споживачу №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021 оплата рахунка Постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку та/або у комерційній пропозиції, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання рахунку Споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем.

Відповідно до п. 5.9 договору про постачання електричної енергії споживачу №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021 у випадку переплати за фактично спожитий обсяг електричної енергії, сума переплати зараховується як авансовий платіж за спожиту електричну енергію в наступних періодах, або повертається на поточний рахунок Споживача за його письмовою вимогою протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня отримання такої вимоги, за умови наявності узгодженого акта звіряння взаємних рахунків.

Положеннями п. 6.1 договору про постачання електричної енергії споживачу №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021 Споживач має право вільно обирати іншого електропостачальника та розірвати цей договір у встановленому цим договором та чинним законодавством порядку; змінювати електропостачальника на умовах, визначених Правилами ПРРЕЕ та Законом.

Відповідно до п. 7.1 договору про постачання електричної енергії споживачу №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021 Постачальник має право ініціювати припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством.

Споживач має право змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 (двадцять один) календарний день до такої зміни вказавши дату або строки, в які буде відбуватись така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії). Зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ та цим договором (п. п. 10.1, 10.2 договору про постачання електричної енергії споживачу №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021).

Згідно з п. 14.1 договору про постачання електричної енергії споживачу №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021 цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін (за наявності) та укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, та діє в частині не виконаних зобов`язань - до їх повного виконання. Якщо Споживач не відправив Постачальнику у строк, не менший ніж за місяць до закінчення терміну дії договору, повідомлення про припинення дії договору, то цей договір уважається подовженим на наступний календарний рік за тими самими умовами.

14.12.2021 ДП «Укрінтеравтосервіс» було підписано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, відповідно до якої Споживач на підставі ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, ознайомившись з умовами договору про постачання електричної енергії споживачу за №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021 електропостачальника ТОВ «Нові енергетичні проекти» (далі - Постачальник), приєднався до умов договору на умовах комерційної пропозиції Постачальника.

Перелік ЕІС-кодів точок обліку електроенергії за об`єктами Споживача є додатком до заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021. При цьому комерційна пропозиція №1 від 30.11.2021 є додатком №1 до договору №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021. Так, за змістом комерційної пропозиції договір укладено на строк до 31.12.2022.

Листом №4/02-2025 від 06.01.2025 ТОВ «Нові енергетичні проекти» у відповідь на заяву ДП «Укрінтеравтосервіс» повідомило, що Постачальник не заперечує проти переходу Споживача до постачальника електричної енергії ТОВ «Енера» у зв`язку з об`єднанням останнього з ТОВ «Нові енергетичні проекти».

17.01.2025 між ДП «Укрінтеравтосервіс» (Споживач) та ТОВ «Енера» (Постачальник) було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №10002320. Початком постачання електричної енергії за цим договором згідно із заявою-приєднання мало розпочатися 01.02.2025.

11.02.2025 ТОВ «Нові енергетичні проекти» було виставлено ДП «Укрінтеравтосервіс» рахунок на оплату електричної енергії за договором №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021, поставленої у січні 2025 року, відповідно до якого переплата на користь ДП «Укрінтеравтосервіс» складає 241 492,77 грн. Вказаний рахунок був 11.02.2026 направлений з електронної пошти відповідача, вказаної у договорі №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021, на електронну пошту позивача.

18.02.2025 ДП «Укрінтеравтосервіс» звернулося до ТОВ «Нові енергетичні проекти» з листом, відповідно до якого просило повернути суму переплати за договором №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021 у розмірі 241 492,77 грн, а також підписати акт звірки взаємних розрахунків за січень 2025 року. Вказана вимога була направлена на електронну пошту відповідача, а також засобами поштового зв`язку. Проте направлене на адресу відповідача поштове відправлення було повернуто з проставленням 09.03.2025 відмітки «за закінченням терміну зберігання».

29.04.2025 ДП «Укрінтеравтосервіс» звернулося до НКРЕКП зі скаргою, відповідно до якої позивач просив Національну комісію провести перевірку ТОВ «Нові енергетичні проекти» щодо порушення умов договору №293/2021-ЕЕ в частині своєчасного неповернення переплати за спожиту електричну енергію у розмірі 241492,77 гривень та застосувати до відповідача відповідні заходи; провести перевірку ТОВ «Енера» на предмет змови з ТОВ «Нові енергетичні проекти» щодо надання споживачу недостовірної інформації про об`єднання двох товариств.

За результатом розгляду скарги ДП «Укрінтеравтосервіс» від 29.04.2025 та листа від 09.07.2025 НКРЕКП листом від 15.07.2025 звернула увагу ТОВ «Нові енергетичні проекти» на необхідність виконання пункту 6.1.21 глави 6.1 розділу VI ПРРЕЕ та умов укладеного договору. При цьому НКРЕКП також інформувало про можливість вирішення спірного питання між сторонами у судовому порядку.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Варто зауважити, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, у зв`язку з чим, суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підстав позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) від 04.11.1950 передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

В силу положень ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Предметом заявленого ДП «Укрінтеравтосервіс» позову є вимоги про стягнення з ТОВ «Нові енергетичні проекти» переплати у розмірі 241 492,77 грн, перерахованих позивачем на виконання зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021, після зміни позивачем Постачальника електричної енергії та укладення нового договору.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 №2019-VIII (зі змінами) постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що 30.11.2021 між ТОВ «Нові енергетичні проекти» та ДП «Укрінтеравтосервіс» було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №293/2021-ЕЕ, за умовами якого відповідач зобов`язався продати електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачувати вартість придбаної електричної енергії на умовах договору.

За умовами п. 14.1 договору про постачання електричної енергії споживачу №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021 та комерційної пропозиції №1 від 30.11.2021 сторонами договір укладено на строк до 31.12.2022 з можливістю продовження дії договору на наступний календарний рік за тими самими умовами, якщо не менш ніж за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не повідомила про припинення дії договору.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи повідомлення сторін про припинення дії договору №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021, господарський суд доходить висновку, що строк дії такого договору був продовжений до 31.12.2025.

Положеннями п. 6.1 договору про постачання електричної енергії споживачу №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021 Споживач має право вільно обирати іншого електропостачальника та розірвати цей договір у встановленому договором та чинним законодавством порядку; змінювати електропостачальника на умовах, визначених Правилами ПРРЕЕ та Законом.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про ринок електричної енергії» зміна електропостачальника споживачем здійснюється на безоплатній основі у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку. Порядок зміни електропостачальника має, зокрема, визначати: 1) умови та процедури зміни електропостачальника; 2) положення щодо забезпечення належного та достовірного комерційного обліку споживача при зміні електропостачальника; 3) положення щодо обміну інформацією при зміні електропостачальника; 4) права та обов`язки електропостачальників, оператора системи передачі та/або оператора системи розподілу, споживача при зміні електропостачальника. Зміна електропостачальника за ініціативою споживача має бути завершена у строк не більше трьох тижнів з дня повідомлення таким споживачем про намір змінити електропостачальника. Спори між споживачем та електропостачальником під час зміни електропостачальника розглядаються відповідно до порядку розгляду скарг та вирішення спорів, затвердженого Регулятором. Наявність спору між електропостачальником і споживачем не є підставою для затримки у виконанні договору постачання електричної енергії споживачу новим електропостачальником. До припинення дії договору постачання електричної енергії споживачу електропостачальник зобов`язаний забезпечувати постачання електричної енергії споживачу на умовах чинного договору.

Споживач має право змінити постачальника шляхом укладення нового договору про постачання електричної енергії з новим електропостачальником, принаймні за 21 (двадцять один) календарний день до такої зміни вказавши дату або строки, в які буде відбуватись така зміна (початок дії нового договору про постачання електричної енергії). Зміна постачальника електричної енергії здійснюється згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ та цим договором (п. п. 10.1, 10.2 договору про постачання електричної енергії споживачу №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021).

ДП «Укрінтеравтосервіс» було реалізовано право на зміну електропостачальника, що підтверджується укладеним з ТОВ «Енера» договором про постачання електричної енергії споживачу №10002320 від 17.01.2025. При цьому листом №4/02-2025 від 06.01.2025 ТОВ «Нові енергетичні проекти» у відповідь на заяву ДП «Укрінтеравтосервіс» повідомило, що Постачальник не заперечує проти переходу Споживача до постачальника електричної енергії ТОВ «Енера» у зв`язку з об`єднанням останнього з ТОВ «Нові енергетичні проекти».

Докази об`єднання ТОВ «Нові енергетичні проекти» з ТОВ «Нові енергетичні проекти» в матеріалах справи відсутні. Проте суд виходить з обставини фактичного досягнення сторонами згоди про припинення договірних відносин та постачання позивачу з 01.02.2025 електричної енергії новим Постачальником, тобто ТОВ «Енера».

Порядок зміни електропостачальника за ініціативою споживача врегульований розділом VI Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року №312 (далі - ПРРЕЕ).

Якщо споживачем здійснена переплата за прогнозними даними споживання, попередній електропостачальник має протягом 3 робочих днів з дня отримання заяви повернути споживачу надлишок коштів за реквізитами рахунка, вказаного споживачем у заяві. Зазначені платежі мають бути здійснені сторонами протягом 10 днів після зміни електропостачальника (абз. 2, 3 п. 2.1.21 глави 6.1 розділу VI ПРРЕЕ).

Згідно виставленого 11.02.2025 ТОВ «Нові енергетичні проекти» рахунку на оплату електричної енергії за договором №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021 переплата за поставлену електричну енергію на користь ДП «Укрінтеравтосервіс» на дату виставлення рахунку становила 241 492,77 грн.

18.02.2025 ДП «Укрінтеравтосервіс» звернулося до ТОВ «Нові енергетичні проекти» з листом, відповідно до якого просило повернути суму переплати за договором №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021 у розмірі 241 492,77 грн. Вимога про повернення коштів була направлена на електронну пошту відповідача, а також засобами поштового зв`язку.

Проте, незважаючи на наявність у ДП «Укрінтеравтосервіс» права на повернення переплати за договором №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021 ТОВ «Нові енергетичні проекти», як попереднім електропостачальником, не було повернуто позивачу суму попередньої оплати у розмірі 241 492,77 грн. При цьому суд, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів перерахування позивачем на рахунок відповідача коштів, стягнення яких є предметом спору у даній справі, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У ч. 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 по справі №916/3027/21 наголосила, що покладений на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність передбачає, що висновки суду можуть будуватися на умовиводах про те, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Обставина існування переплати за договором №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021 станом на 11.02.2025 підтверджується виставленим безпосередньо відповідачем рахунком, підписаним директором відповідача та направленим електронною поштою на адресу позивача. З урахуванням викладеного господарський суд доходить висновку, що обставина існування переплати за договором навіть за відсутності доказів перерахування цих коштів ДП «Укрінтеравтосервіс» видається більш вірогідною, ніж висновок про протилежне.

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів повернення ТОВ «Нові енергетичні проекти» переплати за договором №293/2021-ЕЕ від 30.11.2021 у розмірі 241 492,77 грн після зміни ДП «Укрінтеравтосервіс» електропостачальника, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позивачем вимог у повному обсязі.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявленого Українським державним підприємством по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» позову шляхом присудження до стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Нові енергетичні проекти» переплати у розмірі 241 492,77 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Нові енергетичні проекти» /65101, Одеська область, місто Одеса, вул. Михайла Комарова, буд. 10; ідентифікаційний код 44207632/ на користь Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» /07362, Київська область, село Новосілки, вулиця Київська, буд. 50; ідентифікаційний код 21536845/ переплату у розмірі 241 492,77 грн /двісті сорок одна тисяча чотириста дев`яносто дві грн 77 коп./, судовий збір у розмірі 2 662,40 грн /дві тисячі шістсот шістдесят дві грн 40 коп./.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 27 квітня 2026 р.

Суддя С.П. Желєзна