ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

27 квітня 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/4751/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Павленко Н.А.

суддів - Богатиря К.В., Лічмана Л.В.

дослідивши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Микитки Наталії Йосипівни

на рішення Господарського суду Одеської області від 23.03.2026, ухвалене суддею Бездолею Ю.С. м. Одеса

по справі №916/4751/25

за позовом Фізичної особи-підприємця Микитки Наталії Йосипівни

до відповідача Фізичної особи-підприємця Настосяк Дани Миколаївни

про стягнення 71000 грн грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Микитка Наталія Йосипівна звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Настосяк Дани Миколаївни про стягнення 71000 грн. безпідставно набутих коштів

Господарський суд Одеської області ухвалою від 08.12.2025 прийняв позовну заяву Фізичної особи-підприємця Микитки Наталії Йосипівни до розгляду та відкрив провадження у справі №916/4751/25. Справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.03.2026 у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця Микитки Наталії Йосипівни відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду, Фізична особа-підприємець Микитка Наталія Йосипівна звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 23.03.2026, скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 23.03.2026 у справі №916/4571/25 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Микитки Наталії Йосипівни про стягнення з Фізичної особи-підприємця Настосяк Дани Миколаївни 71000 грн. безпідставно набутих коштів.

21.04.2026 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Микитки Наталії Йосипівни на рішення Господарського суду Одеської області від 23.03.2026 по справі №916/4751/25.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2026, апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Микитки Наталії Йосипівни передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді - Павленко Н.А., суддів: Богатиря К.В., Лічмана Л.В.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Приписами ст. 258 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній скарзі мають бути зазначені рішення або ухвала, що оскаржується.

Зі змісту прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що апелянт просить скасувати рішення Господарського суд Одеської області від 23.03.2026 у справі №916/4571/25 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Микитки Наталії Йосипівни про стягнення з Фізичної особи-підприємця Настосяк Дани Миколаївни 71000 грн. безпідставно набутих коштів.

Проте, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень та даними комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», рішення у справі №916/4571/25 за позовом Фізичної особи-підприємця Микитки Наталії Йосипівни до Фізичної особи-підприємця Настосяк Дани Миколаївни про стягнення 71000 грн. безпідставно набутих коштів, про яке зазначає апелянт у прохальній частині апеляційної скарги, судом не ухвалювалось.

Так, 21.04.2026 відділом документообігу (канцелярією) Південно-західного апеляційного господарського суду складено акт про те, що під час реєстрації апеляційної скарги вих. №0030 від 16.04.2026 по справі №916/4751/25, надісланої Фізичною особою-підприємцем Микиткою Наталією Йосипівною в особі представника Котенко Юлії Юріївни виявлено недоліки, а саме: в прохальній частині апеляційної скарги заявником зазначене оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 23.03.2026 по справі №916/4571/25, проте вищевказане рішення ухвалене по справі №916/4751/25, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру судових рішень.

Отже, судова колегія дійшла висновку про те, що Фізичною особою-підприємцем Микиткою Наталією Йосипівною у прохальній частині апеляційної скарги неправильно вказано номер справи, по якій місцевим судом було прийнято оскаржуване рішення.

З урахуванням встановленого, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги, апелянту необхідно уточнити прохальну частину апеляційної скарги шляхом зазначення правильного номеру справи.

Окрім цього, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2025 року для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приписами пп. 6 п. 2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Предметом апеляційного перегляду є вимога майнового характеру про стягнення 71000 грн.

Таким чином, за подання позовної заяви у даній справі підлягав сплаті судовий збір у сумі 3028,00 грн (71000 х 1,5 % = 1065,00 грн, що є меншим за 1 прожитковий мінімум).

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Микитки Наталії Йосипівни було подано до Південно-західного апеляційного господарського суду засобами поштового зв`язку «Укрпошта».

Таким чином, оскаржуючи рішення Господарського суду Одеської області від 23.03.2026, апелянт мав сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 4542,00 грн (3028,00 грн х 150%).

Однак апелянт не надав докази сплати судового збору, чим порушив вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України.

З огляду на означене, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги апелянту необхідно сплатити судовий збір у сумі 4542,00 грн.

Згідно з частиною другою статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу у вигляді залишення апеляційної скарги без руху.

З урахуванням означеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Микитки Наталії Йосипівни на рішення Господарського суду Одеської області від 23.03.2026 по справі №916/4751/25 відповідно до ст. 260 ГПК України підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків.

Як було зазначено вище, при зверненні до Південно-західного апеляційного господарського суду, апелянтом було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 23.03.2026. В обґрунтування заявленого клопотання апелянт вказує на те, що оскаржуване рішення було проголошено за відсутністю позивача та його представника, копія повного тексту оскаржуваного рішення була направлена, та відповідно вручена, представнику позивача 24.03.2026. Таким чином, як зазначає апелянт, останній день надання сторонам для його оскарження, з урахуванням вихідних, припадає на 13.04.2026. Однак, у зв`язку з перебуванням представника позивача на лікарняному та тимчасовою непрацездатністю в період з 02.04.2026 по 14.04.2026, представник позивача не мала можливості здійснювати свої професійні обов`язки та вжити належних заходів щодо оскарження рішення протягом встановленого ГПК України строку. Одразу після відновлення працездатності та підготовки апеляційної скарги, остання була подана 16.04.2026 засобами поштового зв`язку. На підтвердження обставин непрацездатності, апелянтом було надано до апеляційного господарського суду Інформаційну довідку з електронної системи охорони здоров`я від 14.04.2026 про тимчасову непрацездатність.

Щодо клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 23.03.2026, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Статтею 6 ГПК України визначено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст оскаржуваного рішення було складено та підписано 23.03.2026, тобто останній день строку на апеляційне оскарження припадав на 12.04.2026 з дня складання повного судового рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 116 ГПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Між тим, 12.04.2026 (неділя) є вихідним днем, отже останнім днем строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 23.03.2026 є 13.04.2026 (перший робочий день).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дослідивши матеріали справи, витребувані Південно-західним апеляційним господарським судом з центральної бази даних, з`ясувавши за допомогою комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» рух справи №916/4751/25 та процесуальні дії суду першої інстанції, судовою колегією встановлено та підтверджено довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду, що документ в електронному вигляді «Ст.238 ч.5 Рішення. У позові відмовлено повністю» від 23.03.26 по справі №916/4751/25 (суддя Бездоля Ю.С.) було доставлено до електронного кабінету Фізичної особи-підприємця Микитки Наталії Йосипівни 24.03.26 о 21:14.

Крім цього, оскаржуване рішення місцевого суду від 23.03.2026 було також доставлено представнику апелянта - Котенко Юлії Юріївни до електронного кабінету в підсистему «Електронний суд» ЄСІТС - 24.03.2026 о 21:13, що підтверджується сформованою довідкою від 25.03.2026 про доставку зазначеного судового рішення до електронного кабінету представника апелянта.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (п. 6 ч. 6 ст. 242 ГПК України).

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів встановила, що копію оскаржуваного рішення Господарського суду Одеської області від 23.03.2026 у справі №916/4751/25 апелянту вручено 25.03.2026.

Разом з цим, оскільки оскаржуване рішення місцевого суду апелянту вручено 25.03.2026, тоді 20 денний строк, який дає учаснику справи право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження і починає свій відлік від дати вручення учаснику справи оскаржуваного рішення суду, спливає 14.04.2026.

Між тим, апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Микитки Наталії Йосипівни було подано до Південно-західного апеляційного господарського суду засобами поштового зв`язку «Укрпошта» 16.04.2026, що підтверджується трекінгом поштового відправлення 304 (зареєстрована за вх. №1603/26 від 21.04.2026 ПЗАГС), тобто подана з пропуском строку, передбаченого ст.256 ГПК України на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Виходячи з приписів ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», порядок застосування та користування встановленими правами на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження рішення суду регламентується відповідними процесуальними нормами, в даному випадку - нормами ГПК України.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Згідно з ч.1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Колегія суддів зауважує, що з правового контексту приписів ст. 119 ГПК України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити - з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає поновленню.

Як свідчить аналіз правових норм чинного законодавства, суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини поновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Колегія суддів зазначає, що лише факт подання стороною клопотання про поновлення строку не зобов`язує суд автоматично поновити цей строк, оскільки клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 256 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Окрім цього, наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, за приписами якої господарський суд може поновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони чи зі своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску процесуального строку поважною.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (близькі за змістом висновки наведені у постанові Верховного Суду від 14.01.2026 у справі № 904/5368/24).

Дослідивши обставини, наведені апелянтом в обґрунтування поважності причин пропуску ним строку на подання апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку, що викладені у заяві про поновлення строку доводи, не свідчать про те, що несвоєчасне звернення позивача з апеляційною скаргою було зумовлене обставинами, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення апелянта та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення зазначеної процесуальної дії.

Колегія суддів зазначає, що саме по собі посилання апелянта на обставину перебування представника на лікарняному, як на підставу на поновлення строку, не ґрунтується на приписах процесуального законодавства, оскільки така обставина не змінює перебігу процесуальних строків та не встановлює правових підстав для його поновлення, враховуючи, що правосуддя в умовах воєнного стану здійснюється безперервно.

Слід також зазначити, що апелянт у відповідності до вимог чинного законодавства України не обмежений у кількості представників, які мають бути наділені повноваженнями щодо представництва його інтересів, зокрема у господарських судах. Так, за приписами ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Апеляційний суд зазначає, що процесуальний строк апеляційного оскарження, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, забезпечує оперативність судочинства, виступає дисциплінуючим фактором регламентації процесуальних дій учасників справи, спрямований на недопущення зловживання процесуальними правами.

Апелянт не довів, що в цій справі можливість вчасного подання ним апеляційної скарги не мало суб`єктивного характеру, тобто не залежало від його волевиявлення. Натомість пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку представника заявника щодо реалізації процесуальних прав в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку.

Як зазначалось раніше, у Фізичної особи-підприємця Микитки Наталії Йосипівни наявний Електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», означене свідчить про можливість позивача звернутись з апеляційною скаргою самостійно або іншого повноважного представника у строк, встановлений процесуальним законодавством, також Апелянт не був позбавлений права звернутись за правовою допомогою до іншого адвоката

Разом з цим, попри наявність у позивача та його представника зареєстрованих електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд», апеляційну скаргу було подано до Південно-західного апеляційного господарського суду не з використанням відповідного електронного сервісу, а шляхом її направлення засобами поштового зв`язку «Укрпошта».

З огляду на означене, а також беручи до уваги обов`язок учасників справи добросовісно користуватися процесуальними правами та недопустимість їх зловживання, передбачений ч. 1 ст. 43 ГПК України, відсутні підстави для визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження поважними.

Так, Верховний Суд у постановах від 03.11.2022 у справі № 560/15534/21, від 28.11.2022 у справі № 560/10645/21, від 03.11.2025 у справі № 917/2317/24 зазначив про те, що неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних складнощів у підприємстві для своєчасного подання апеляційної скарги є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настають у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач не може та не повинен намагатись отримати вигоду від організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо вчасного подання апеляційної скарги.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2021 року у справі №911/3513/16 зазначено, що поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яке він використовує залежно від поважності причин пропуску строку на оскарження.

Поновленню підлягають лише пропущені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з незалежних від скаржника обставин унеможливила звернення до суду з апеляційною скаргою.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту такої скарги, а також процесуальних строків її подання.

Вищенаведені обставини у сукупності свідчать про те, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки апелянт об`єктивно не був позбавлений можливості своєчасно звернутись з апеляційною скаргою.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

З урахуванням означеного, колегія суддів висновує, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Микитки Наталії Йосипівни на рішення Господарського суду Одеської області від 23.03.2026 по справі №916/4751/25 відповідно до ст. 260 ГПК України підлягає залишенню без руху з наданням апелянту 10-денного строку з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків, а саме апелянту необхідно вказати поважні причини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 23.03.2026 по справі №916/4751/25, уточнити прохальну частину апеляційної скарги шляхом зазначення правильного номеру справи, надати докази сплати судового збору у сумі 4542,00 грн.

Керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. ст. 174, 234-235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Залишити без руху апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Микитки Наталії Йосипівни на рішення Господарського суду Одеської області від 23.03.2026 по справі №916/4751/25.

2. Встановити Фізичній особі-підприємцю Микитки Наталії Йосипівни 10-денний строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом зазначення поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 23.03.2026 по справі №916/4751/25, уточнити прохальну частину апеляційної скарги шляхом зазначення правильного номеру справи та надати докази сплати судового збору у сумі 4542,00 грн. з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

3. Роз`яснити апелянту, що якщо ним не будуть усунуті недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі-апелянту, а у разі неподання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням поважних причин його пропуску або якщо вказані ним у заяві про усунення недоліків апеляційної скарги підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н.А. Павленко

Судді: К.В. Богатир

Л.В. Лічман