ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
28 квітня 2026 року Справа № 915/1036/25
Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН» № 01-04 від 01.04.2026 (вх. № 4561/26 від 01.04.2026) про ухвалення додаткового рішення у справі
до відповідача: Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, вул. Житня, 14, буд. 1, м. Москва, Російська Федерація, 119991
про: відшкодування майнової шкоди у розмірі 4 831 768,00 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 27.06.2025 (вх. № 9667/25 від 27.06.2025), в якій просило суд:
2. Стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати в розмірі 184 000,00 грн.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 28.07.2025, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, останню було прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі №915/1036/25 за правилами загального позовного провадження.
За результатами розгляду справи рішенням Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2025 у справі №915/1036/25 позовні вимоги було задоволено; стягнуто з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН» матеріальну шкоду в розмірі 4 831 768,00 грн., що еквівалентно 132 129 доларам США та 121 325 Євро; стягнуто з держави Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації в дохід державного бюджету України 72 476,52 грн судового збору.
Рішення суду набрало законної сили 28.11.2025.

02.12.2025 на виконання вказаного рішення господарським судом були видані відповідні накази.

01.04.2026 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН» надійшла сформована в системі «Електронний суд» заява № 01-04 від 01.04.2026 (вх. № 4561/26 від 01.04.2026) про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 915/1036/25 за господарським позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН» до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про стягнення судових витрат в розмірі 184 000 грн. 00 коп.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 07.04.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН» № 01-04 від 01.04.2026 (вх. № 4561/26 від 01.04.2026) про ухвалення додаткового рішення у справі № 915/1036/25 було залишено без руху; встановлено позивачу строк для усунення недоліків, встановлених при поданні заяви про ухвалення додаткового рішення; роз`яснено позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, заява про ухвалення додаткового рішення вважається неподаною та повертається заявнику.

16.04.2026 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН» надійшли сформовані в системі «Електронний суд» заяви № 16-04 від 16.04.2026 (вх. № 5403/26 від 16.04.2026) та № 16-04 від 16.04.2026 (вх. № 5421/26 від 16.04.2026) про усунення недоліків

Розглянувши подані матеріали, суд вважає за можливе прийняти заяву про ухвалення додаткового рішення до розгляду.

Дослідивши матеріали справи суд зауважує, що за приписами ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з позовною заявою б/н від 27.06.2025 (вх. № 9667/25 від 27.06.2025) Товариство з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН» просило суд, зокрема, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 184 000,00 грн.

Зі змісту рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.10.2025 у справі №915/1036/25 вбачається, що судом не вирішено питання про заявлені позивачем судові витрати, у зв`язку із чим суд вважає за можливе ухвалити у даній справі додаткове рішення.

За приписами ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне вирішити питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН» у позовній заяві повідомляло, що сума судових витрат, пов`язаних з розглядом справи становить 184 000,00 грн, з яких: витрати на проведення експертних досліджень 6 000,00 грн за проведення обстеження (фотофіксацію) нерухомого майна (акт № 120-0076 від 28.03.2023) (додаток 21), 18 000,00 грн за проведення будівельно-технічного дослідження (висновок експерта № 115-205 від 12.04.2023) (додаток 22); витрати на професійну правничу допомогу 160 000,00 грн, які підтверджуються договором № 14/02 від 14.02.2024 про надання правничої допомоги (додаток 23), розрахунком № 14/02 від 14.02.2024 суми гонорару за надану правничу допомогу (додаток 24), платіжною інструкцією № 1047 від 15.02.2024 (додаток 25), які просило врахувати та розподілити за результатом розгляду справи.

Судом враховано, що відповідно до приписів ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріали справи не містять доказів понесення позивачем судових витрат, окрім доказів, наданих разом з позовною заявою; жодних заяв про надання додаткових доказів понесення судових витрат позивачем до суду не подавалося, як до, так і після ухвалення рішення у справі.

З урахування наведеного, суд вирішує питання про судові витрати на підставі доказів, наданих Товариством з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН» разом із позовною заявою.

По-перше, щодо витрат на проведення експертних досліджень.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, у тому числі пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Частиною 4 ст. 127 ГПК України встановлено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Позивач зазначає про понесення витрат на проведення експертних досліджень в загальному розмірі 24 000,00 грн, а саме:

1. За проведення обстеження (фотофіксацію) нерухомого майна (акт № 120-0076 від 28.03.2023) 6 000,00 грн.

До матеріалів справи надано такі докази понесення відповідних витрат:

- рахунок на оплату № 120-0076. від 26.09.2024 на суму 6 000,00 грн, виставлений Регіональною торгово-промисловою палатою Миколаївської області Товариству з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН» для оплати за Акт обстеження та фотофіксації нерухомого майна. Суд зауважує, що вищенаведений рахунок містить, зокрема, посилання на заявку № 24/03 від 24.03.2023. За змістом акту № 120-0076 від 28.03.2023 наявна вказівка на те, що датою подання заяви про проведення обстеження є 24.03.2023;

- платіжна інструкція № 2073 від 01.10.2024 на суму 6 000,00 грн, зі змісту якої вбачається здійснення відповідного платежу Товариством з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН» на користь Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області, з призначенням платежу: «Сплата за акт обстеження та фото фіксації нерухомого майна зг. рах.№ 102-0076. від 26.09.2024р. ПДВ 20% 1000.00 грн.».

2. За проведення будівельно-технічного дослідження (висновок експерта № 115-205 від 12.04.2023) 18 000,00 грн.

До матеріалів справи надано такі докази понесення відповідних витрат: реєстр банківських документів за 07.04.2023, який містить 28 записів, та, зокрема, запис за № 28 зі змісту якого вбачаються відомості про списання з банківського рахунку грошових коштів в розмірі 18 000,00 грн, з такою інформацією (мовою оригіналу): «Торгово-Промышленная Палата / Сплата за висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи згідно рах.№115-0205 від 06.04.23, у т.ч. ПДВ 20 % - 3000 грн. Сумма 18 000-00 НДС(20%) 3 000-00 Сума 18 000,00 ПДВ(20%) 3 000,00».

Таким чином, суд вважає, що в межах даної справи позивачем доведено належними доказами понесення Товариством з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН» витрат на проведення експертних досліджень, які сплачені позивачем в повному обсязі.

Судом при вирішенні питання про розподіл витрат пов`язаних з проведенням експертизи враховано висновки щодо застосування норми права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 712/4126/22 про те, що:

(1) витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат;

(2) висновок експерта може бути підготовлений як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи;

(3) у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду;

(4) при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.

Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. Відмова ж у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права.

Таким чином, витрати, здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН» на проведення експертних досліджень в сумі 24 000,00 грн, є обґрунтованими, безпосередньо пов`язані із розглядом справи та підлягають відшкодуванню шляхом їх стягнення з відповідача на користь позивача.

По-друге, щодо витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом ч. 1 ст. 123 ГПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Відповідно до ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з яким договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Так, відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі ст. 28 Правил адвокатської етики, порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.

Суд також зауважує, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Як вбачається із матеріалів справи, правничу допомогу позивачу у справі № 915/1036/25 надавав адвокат Семененко Вадим Борисович, яким підписувалась позовна заява, а також забезпечувалось виконання ухвал щодо надання суду доказів направлення нотаріально засвідченого перекладу російською мовою процесуальних документів суду у справі № 915/1036/25 Російській Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації шляхом передання в Посольство Російської Федерації у інших державах.

На підтвердження повноважень адвоката до матеріалів справи позивачем долучено копії Договору № 14/02 від 14.02.2024 про надання правничої допомоги, укладеного між адвокатом Семененком Вадимом Борисовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН», свідоцтва адвоката Семененка Вадима Борисовича про право на зайняття адвокатською діяльністю (серія МК № 001470 від 23.11.2018) та ордеру (серія ВЕ № 1160072 від 27.06.2025) на надання правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН» у Господарському суді Миколаївської області адвокатом Семененком Вадимом Борисовичем.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 14.02.2024 між Адвокатом Семененком Вадимом Борисовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН» було укладено Договір № 14/02 про надання правничої допомоги, відповідно до предмету якого Адвокат зобов`язався здійснювати захист, представництво та/або надавати інші види правничої допомоги Клієнту на умовах і в порядку що визначені цим Договором а Клієнт зобов`язався оплачувати винагороду (гонорар) за надання правничої допомоги та відшкодовувати (компенсувати) інші фактичні витрати необхідні для виконання цього Договору.

Умовами пп. 1.2.2 Договору передбачено, що до видів правничої допомоги віднесено, зокрема, «Представництво», яке полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків Клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення а також прав і обов`язків потерпілого. цивільного позивача, цивільного відповідача, третьої особи власника або володільця майна у кримінальному провадженні.

За умовами п. 2.1 Договору Адвокат на період дії даного Договору за дорученнями Клієнта зобов`язується, зокрема, здійснювати захист, представництво та надавати інші види правничої допомоги Клієнту без обмежень у судах під час здійснення кримінального, цивільного господарського, адміністративного, конституційного судочинства, у справах про адміністративні правопорушення, у справах окремого та наказного провадження, в кримінальному провадженні.

Згідно з п. 3.1 Договору Клієнт зобов`язаний, зокрема, самостійно оплачувати гонорар та інші витрати Адвоката необхідні для виконання обов`язків за цим Договором, або доручити здійснити такі оплати третій особі.

Відповідно до п.п 6.1-6.3 Договору надання правничої допомоги Адвокатом є платним.

За надання правничої допомоги Клієнт оплачує Адвокату Гонорар. Гонорар є формою винагороди Адвоката за здійснення захисту представництва та надання інших видів правничої допомоги Клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна, подобова оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в Договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру Гонорару враховуються складність справи кваліфікація і досвід адвоката фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Розмір Гонорару може бути узгодженим Сторонами в Додатковій угоді, Розрахунку розміру гонорару, Акті надання правничої допомоги, Рахунку на оплату.

Відповідно до п. 6.4 Договору передбачено, що розмір Гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення Адвокатом позитивного результату якого бажає Клієнт.

Згідно з п. 6.7 Договору порядок та сума оплати Гонорару можуть бути додаткового узгоджені Сторонами у Додатковій угоді, Розрахунку розміру гонорару.

За умовами п. 6.11 Договору розмір Гонорару узгоджується сторонами в Розрахунку розміру гонорару. Розмір Гонорару Адвоката може бути змінений сторонами у бік зменшення/збільшення під час підписання Акта надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 7.1 передбачено, що Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до його розірвання (припинення) за ініціативною будь-якої Сторони або за згодою Сторін в порядку, визначеному цим Договором та/або законодавством України.

Позивачем на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу надано суду оформлений між адвокатом та клієнтом Розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу № 14/02 від 14.02.2024, за змістом якого передбачено, що адвокатом Семененко Вадимом Борисовичем надається, а Товариством з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН» отримується правова допомога наступних видів:

- характер правової допомоги (послуги): Підготовка та складення позовної заяви (в т. ч. збір та оформлення доказової бази) Товариства з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН» про відшкодування майнової шкоди та компенсації збитків, завданих збройною агресією Російської Федерації до Господарського суду Миколаївської області вартість: 100 000,00 грн;

- характер правової допомоги (послуги): Юридичне супроводження в Господарському суді Миколаївської області позовної заяви ТОВ «АРОМА ЮКРЕЙН» про відшкодування майнової шкоди та компенсації збитків, завданих збройною агресією Російської Федерації вартість: 60 000,00 грн.

Розрахунком також погоджено, що оплата гонорару за отримані види правової допомоги клієнтом має бути здійснена протягом 5 банківських днів з моменту отримання розрахунку гонорару та/або рахунку.

Крім того позивачем надано до матеріалів справи копію платіжної інструкції № 1047 від 15.02.2024, зі змісту якої вбачається здійснення ТОВ «АРОМА ЮКРЕЙН» платежу в розмірі 100 000,00 грн на користь адвоката Семененко В.Б. (призначення платежу: «Оплата гонорару згідно розрахунку № 14/02 від 14.02.2024р.»).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд зауважує, що з аналізу наведених вище положень Договору та Розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу вбачається, що розмір витрат на правничу допомогу встановлено сторонами у фіксованому розмірі.

Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (пункт 134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

У кожній окремій справі суд виходить з конкретних особливих обставин, з доказів, поданих заявником клопотання про розподіл судових витрат, які можуть свідчити про підставність витрат заявника на правничу допомогу.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Суд також зауважує, що у додатковій постанові Верховного Суду від 24.06.2019 у справі № 904/64/18 зроблено висновок про те, що виходячи зі змісту положень ч.ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Подібний за змістом висновок зроблено Верховним Судом у додатковій постанові від 05.08.2019 у справі № 911/1563/18, в якій зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Вказаної позиції також дотримується Верховний Суд у додатковій постанові від 26.06.2019 у справі № 910/9241/18, в якій судом зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Разом із тим, будь-яких заперечень, у тому числі контррозрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку позивачем відповідних витрат на правничу допомогу відповідачем не надано.

З огляду на викладене, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд вважає, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН» витрати на правничу допомогу по даній справі в розмірі 160 000,00 грн відповідають встановленим критеріям.

Так, за приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи (окрім судового збору), покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, оскільки, за наслідками розгляду спору в справі 915/1036/25 позов було задоволено в повному обсязі, то витрати позивача на правничу допомогу адвоката підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 127, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Ухвалити у справі № 915/1036/25 додаткове рішення, в якому вирішити питання про судові витрати.

2. Стягнути з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації (вул. Житня буд.14, будівля 1, м. Москва, Російська Федерація, 119991) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АРОМА ЮКРЕЙН» (Україна, 54018, Миколаївська обл., місто Миколаїв, проспект Богоявленський, будинок 47, квартира 3, ) витрати на проведення експертних досліджень в розмірі 24 000,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 160 000,00 грн.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 28.04.2026.

Суддя Н.О. Семенчук