ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2026 р. Справа№ 910/9369/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Сибіги О.М.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Кузьмінській О.Р.,

за участю представника (-ів) згідно протоколу судового засідання від 11.03.2025

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП"

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025

у справі №910/9369/25(суддя Ломака В.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС ПОДОЛ-СІТІ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП"

про стягнення 6 370 708, 59 грн,

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС ПОДОЛ-СІТІ" від 10.11.2025 року № 10-11/25-01 про відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги у справі № 910/9369/25 задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС ПОДОЛ-СІТІ" 50 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу. У задоволенні решти вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС ПОДОЛ-СІТІ" від 10.11.2025 року № 10-11/25-01 про відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги у справі № 910/9369/25 відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням та додатковим рішенням, 01.12.2025 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2025 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 у справі №910/9369/25, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2025 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 та ухвалити нове, яким в позовних вимогах позивача та заяві про відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги у справі №910/9369/25 відмовити в повному обсязі.

Підставою для скасування додаткового рішення суду скаржник зазначив, що заявлена до стягнення сума у розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. є явно завищеною та неспівмірною зі складністю справи та обсягом фактично наданої правничої допомоги.

Апелянт вказує, що участь у судових засіданнях по одній годині кожне засідання, є явно завищеним і неправдивим, адже кожне судове засідання не перевищувало час в 10-15 хвилин, що в сукупності не перевищує однієї години, а не три години загалом. Час на складання позовної заяви в сім годин також є необґрунтованим та штучно завищеним, так як справа не є унікальною.

Одночасно з апеляційною скаргою, апелянт звертається з клопотанням про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 у справі №910/9369/25, у зв`язку з тим, що станом на 27.11.2025 через військовий стан в країні майновий стан скаржника перешкоджає йому сплатити судовий збір у сумі 114 672, 75 грн, а тому просить відстрочити Товариству з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" сплату судового збору до ухвалення рішення по справі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2025, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Кравчук Г.А., Сибіга О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2025 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2025 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 у справі №910/9369/25 залишено без руху. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП", що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі.

12.12.2025 (згідно дати звернення до системи "Електронний суд") від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, а саме клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" в частині оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2025 у справі №910/9369/25 повернуто скаржнику.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" в частині оскарження додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 у справі №910/9369/25. Витребувано матеріали справи №910/9369/25 у Господарського суду міста Києва. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 у справі №910/9369/25 у судовому засіданні 21.01.2026.

24.12.2026 (згідно дати звернення до системи «Електронний суд») від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" надійшов відзив на апеляційну скаргу, який вмотивований тим, що господарський суд міста Києва не лише дослідив складність справи № 910/9369/25 та виконану адвокатом роботу, а також принципи співмірності та розумності судових витрат Позивача, а також правильно визначив, що Відповідачем не подано обґрунтованого клопотання про зменшення розміру заявлених позивачем до стягнення судових витрат та не довів суду належними та допустимим доказами обставин, які свідчать про наявність підстав для відмови у стягненні чи зменшення належного до стягнення розміру адвокатських витрат (в частині вартості послуг щодо складення адвокатом процесуальних документів та участі у судових засіданнях), та які безпосередньо вказані у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Відзив обґрунтовано тим, що доводи представника ТОВ «ДЕВЕЙ ГРУПП» стосовно неправдивого зазначення в акті приймання-передачі виконаних робіт часу, який адвокат Сидорчук О. Є. витратила для участі в судових засіданнях у даній справі є необґрунтованими, адже окрім як фізичної участі адвоката у безпосередньому судовому засідання передує час, який витрачається адвокатом для забезпечення прибуття в Господарський суд міста Києва та очікування безпосереднього судового засідання, оскільки неможливо на постійній основі перебувати в приміщенні суду, однак дана обставина не враховується Відповідачем, у зв`язку із чим надається хибний висновок.

Відповідач вмотивовує відзив також тим, що посилання представника Відповідача на необґрунтованість, завищеність і штучність витраченого адвокатом Сидорчук О. Є. часу для підготовки та подання позовної заяви у цій справі є виключно суб`єктивними твердженнями, які абсолютно не відповідають фактичним обставинам виконаних робіт адвокатом.

Судове засідання призначене до розгляду 21.01.2026 не відбулось, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Гончарова С.А. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 призначен до розгляду у судовому засіданні справу № 910/9369/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 на 11.03.2026.

У зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А., який входив до складу суду, у ХХ черговому з`їзді суддів України, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2026, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді Сибіга О.М., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2026 прийнято справу № 910/9369/25 до провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді Сибіга О.М., Тищенко О.В.

У судове засідання, що відбулось 11.03.2026 з`явився представники позивача надав свої пояснення щодо суті спору та просив задовольнити вимоги викладені в його процесуальних документах. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника не направив, про час дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, згідно інформації наявній в системі «Електронний суд».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАС ПОДОЛ-СІТІ" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" (надалі - відповідач, скаржник) грошових коштів у загальному розмірі 6 370 708,59 грн., з яких: 4 947 804,00 грн - безпідставно набуті кошти, 1 422 904,59 грн - штрафні санкції.

У позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАС ПОДОЛ-СІТІ" вказало, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат останнього на оплату послуг професійної правничої допомоги склав 76 448,51 грн. та буде уточнений під час розгляду справи.

Рішенням від 05.11.2025 року в справі № 910/9369/25 господарський суд міста Києва задовольнив вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС ПОДОЛ-СІТІ" та стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" на користь позивача 4 947 804,00 грн. безпідставно набутих коштів, 1 422 904,59 грн. неустойки та 76 448,50 грн. витрат по сплаті судового збору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАС ПОДОЛ-СІТІ" звернулось до суду першої інстанції із заявою від 10.11.2025 року № 10-11/25-01, в якій останнє просило суд стягнути на його користь з відповідача витрати на оплату професійної правничої допомоги в загальній сумі 687 070,85 грн. (з яких: 50 000,00 грн. - витрати на оплату послуг адвоката з підготовки позовної заяви, складання інших процесуальних документів та участі у судових засіданнях; 637 070,85 грн. - "гонорар успіху"). До цієї заяви позивач долучив копію укладеного 12.08.2024 року між ним та адвокатом Сидорчук Ольгою Євгенівною договору про надання правової допомоги № 12/08 (далі - Договір) разом із дорученням від 20.07.2025 року № 4 до цього правочину, копію акту приймання-передачі правничої допомоги від 06.11.2025 року № 4 до Договору на суму 50 000,00 грн., а також копію виданого адвокату Сидорчук Ользі Євгенівні ордеру від 12.08.2024 року серії АІ № 1679349 на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС ПОДОЛ-СІТІ", зокрема, у господарському суді міста Києва.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України.

У позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАС ПОДОЛ-СІТІ" вказало, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат останнього на оплату послуг професійної правничої допомоги склав 76 448,51 грн та буде уточнений під час розгляду справи. Разом із тим, у заяві від 10.11.2025 року № 10-11/25-01 позивач просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" витрати на оплату професійної правничої допомоги в загальній сумі 687 070,85 грн.

На підтвердження розміру означених витрат позивач долучив до матеріалів справи копію укладеного між ним (клієнт) та адвокатом Сидорчук Ольгою Євгенівною (Адвокат) Договору, за умовами якого Адвокат надає правову допомогу (професійну правничу допомогу) клієнту (далі - послуги), що включає захист, представництво та надання інших видів правової допомоги (професійної правничої допомоги) клієнту на умовах і в порядку, що визначені Договором відповідно до окремих Доручень на надання правової допомоги (далі - Доручення), а клієнт зобов`язується прийняти та оплатити надану правову допомогу.

За умовами пункту 3.1 Договору правова допомога, передбачена пунктом 1.1 цього Договору, надається Адвокатом клієнтові на платній основі за ціною, що визначається сторонами у додаткових угодах до даного Договору або Дорученнях.

У Дорученні від 20.07.2025 року № 4 до Договору його сторони погодили, що у порядку та на умовах, визначених Договором, Адвокат надає правову допомогу (професійну правничу допомогу) клієнту, що включає здійснення захисту та представництва клієнта в господарському суді міста Києва у судовій справі щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" грошових коштів у загальному розмірі 6 370 708,59 грн, з яких: 4 947 804,00 грн - безпідставно набуті кошти, 1 422 904,59 грн - штрафні санкції.

Відповідно до пункту 2 Доручення № 4 у перелік надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) входить складання та подання до господарського суду міста Києва процесуальних документів, необхідних для виконання цього Доручення № 4, участь у судових засіданнях (підготовчих судових засіданнях) під час розгляду судової справи в господарському суді міста Києва.

За умовами пункту 3 Доручення № 4 вартість надання послуги, передбаченої у пункті 1 Доручення № 4 (гонорар Адвоката) визначається у вигляді "гонорару успіху" та становить 10 % від суми задоволених позовних вимог у судовій справі щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" грошових коштів у загальному розмірі 6 370 708,59 грн, з яких: 4 947 804,00 грн - безпідставно набуті кошти, 1 422 904,59 грн - штрафні санкції, а також погодинна оплата послуги, яка становить:

- складання процесуальних документів у судовій справі та їх подання до господарського суду міста Києва - 3 500,00 грн/1 година;

- участь у судових засіданнях (підготовчих судових засіданнях) під час розгляду судової справи в господарському суді міста Києва - 1 500,00 грн/1 година.

У пункті 4 Доручення № 4 сторони Договору погодили, що клієнт зобов`язується оплатити вартість послуг протягом 30-ти календарних днів після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг відповідно до Доручення № 4.

Слід зазначити, що 06.11.2025 року сторони Договору підписали відповідний акт приймання-передачі правничої допомоги, за яким Адвокат надав клієнту наступні послуги:

- підготовка позовної заяви про стягнення грошових коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" у загальному розмірі 6 370 708,59 грн та подача позовної заяви до господарського суду міста Києва - тривалістю 7 годин загальною вартістю 24 500,00 грн;

- підготовка відповіді на відзив та подача до господарського суду міста Києва - тривалістю 4 години загальною вартістю 14 000,00 грн;

- підготовка додаткових пояснень та подача до господарського суду міста Києва - тривалістю 2 годин загальною вартістю 7 000,00 грн;

- участь у судових засіданнях по розгляду справи (28.08.2025 року, 17.09.2025 року, 05.11.2025 року) - тривалістю 3 години загальною вартістю 4 500,00 грн.

Загальна вартість наведених послуг склала 50 000,00 грн.

Крім того, у вказаному акті приймання-передачі правничої допомоги сторони Договору зафіксували, що відповідно до пункту 3 Доручення № 4 "гонорару успіху" становить 10 % від суми задоволених позовних вимог у судовій справі № 910/9369/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС ПОДОЛ-СІТІ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 6 370 708,59 грн, з яких: 4 947 804,00 грн - безпідставно набуті кошти, 1 422 904,59 грн - штрафні санкції, та становить 637 070,85 грн.

Загальна вартість наданих послуг Адвоката у межах Доручення № 4 до Договору становить 687 070,85 грн (пункт 4 акту приймання-передачі правничої допомоги від 06.11.2025 року № 4).

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року в справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 року в справі № 910/906/18.

У той же час, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Однак, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Судом враховано, що надані позивачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 року в справі № 910/2170/18.

Так, у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 року, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009 року, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 року, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 року також зауважено, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є розумним та обґрунтованим.

Так, щодо розподілу заявленої позивачем до стягнення суми гонорару "успіху" в розмірі 637 070,85 грн суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 202, частини 1 статті 203, частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст двостороннього договору як правочину становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ці умови не можуть суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

В аспекті цивільно-правових зобов`язань виконавця, предметом договору про надання правової допомоги є вчинення певної дії або здійснення певної діяльності в інтересах другої сторони (клієнта).

Таким чином, гонорар за прийняття судового рішення на користь позивача, який відповідно до Договору визначається у розмірі 10 % від суми задоволених позовних вимог у судовій справі, є так званим "гонораром успіху", який передбачений як форма матеріального заохочення адвоката з метою посилення його зацікавленості у результаті розгляду справи.

Отже, додаткова винагорода адвокату за досягнення позитивного рішення в справі за своїм змістом і правовою природою не є платою за надані послуги в розумінні статей 123, 126 Господарського процесуального кодексу України та статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Судове рішення є результатом вирішення спору. Воно приймається та підписується виключно суддями. Отже, погодження між стороною спору та її адвокатом розміру гонорару останнього за позитивний результат вирішення спору у вигляді прийняття судом відповідного судового рішення не є витратами на професійну правничу допомогу в розумінні статті 126 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим відповідний гонорар не підлягає стягненню з відповідача в порядку статей 129, 130 Господарського процесуального кодексу України.

В свою чергу, положеннями частини 7 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування (у даному випадку - 687 070,85 грн), істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку (76 448,51 грн), суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Щодо розподілу решти заявленої позивачем до стягнення суми витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 50 000,00 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У додатковій постанові від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Отже, відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд має право за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, але лише у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті, яка, зокрема встановлює, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справ. При цьому, для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката недостатньо лише клопотання сторони. У такому разі на сторону покладається також обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (пункт 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23.06.1993 року).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

Водночас, беручи до уваги принцип змагальності, який знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частини 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд, який вирішує питання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, має надавати оцінку тим обставинам, щодо яких є заперечення у клопотанні іншої сторони, а також її доказам невідповідності заявлених до відшкодування витрат критеріям співмірності. Окрім того, суд, виконуючи вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, має чітко зазначити, яка з вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України була не дотримана при визначенні розміру витрат на оплату послуг адвоката, оскільки лише з цих підстав можна зменшити розмір витрат, який підлягає розподілу між сторонами.

Разом із тим, від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" обґрунтованого клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката в частині вартості послуг щодо складення останнім процесуальних документів та участі у судових засіданнях, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи № 910/9369/25, не надходило, тоді як із доданих до матеріалів справи документів вбачається, що наведені понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в сумі 50 000,00 грн є підтвердженими.

Доводи скаржника, що сума витрат за участь в судових засіданнях та написання позовної заяви є завищеними, колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.

Верховний Суд у постановах від 25.05.2021 у справі №910/7586/19, від 20.07.2021 у справі №922/2604/20, від 18.05.2022 у справі №910/4268/21, від 26.10.2022 у справі №910/4277/21, від 18.04.2023 у справі №903/378/22, від 23.03.2023 у справі №921/434/21, від 25.04.2023 у справі №910/21424/21 висловлював правову позицію про те, що такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. Зазначені висновки Верховного Суду є сталими та ґрунтуються на аналізі складових часу, необхідного для належного здійснення адвокатом представництва інтересів клієнта

З огляду на те, що відповідачем не подано обґрунтованого клопотання про зменшення розміру заявлених позивачем до стягнення судових витрат та не доведено суду належними та допустимим доказами обставин, які свідчать про наявність підстав для відмови у стягненні чи зменшення належного до стягнення розміру адвокатських витрат (в частині вартості послуг щодо складення адвокатом процесуальних документів та участі у судових засіданнях), та які безпосередньо вказані у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (складність справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію сторони або публічний інтерес до справи), зважаючи на те, що фактично понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу на суму 50 000,00 грн є підтвердженими, враховуючи задоволення рішенням господарського суду міста Києва від 05.11.2025 року позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС ПОДОЛ-СІТІ", суд дійшов висновку про те, що обов`язок з відшкодування витрат у сумі 50 000,00 грн покладається на відповідача.

А стосовно часу написання позовної заяви, колегія суддів зазначає, що скаржником не надано доказів, що написання аналогічних позовних заяв займає менше часу та розраховується за меншу вартість, тому посилання скаржника на завищеність та неспівмірність є суб`єктивним судженням скаржника та відхиляється судом апеляційної інстанції, як необгрунтоване.

Враховуючи викладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірного висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС ПОДОЛ-СІТІ" від 10.11.2025 року № 10-11/25-01 про відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги у справі № 910/9369/25 підлягає частковому задоволенню.

Інші доводи, на які посилалися сторони під час розгляду даної справи, залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги, як необґрунтовані та такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС ПОДОЛ-СІТІ" про відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги та стягненя з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС ПОДОЛ-СІТІ" 50 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу, а в іншій частині заяви судом першої інстанції правомірно відмовлено.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 у справі № 910/9369/25 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕВЕЙ ГРУПП" - залишити без задоволення

Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 у справі № 910/9369/25 - залишити без змін.

Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на скаржників.

Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 28.04.2026

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді О.М. Сибіга

О.В. Тищенко