РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.04.2026Справа № 910/1177/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

до Державної митної служби України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - Митниця в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі

про стягнення 9 164,47 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі - позивач, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг») звернулося до Господарського суду міста Києва (далі - суд) з позовом про стягнення з Державної митної служби України (далі - відповідач) 9 164,47 грн, з яких: 5 689,74 грн основного боргу, 1 236,13 грн пені, 1 793,95 грн інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 444,65 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків за укладеним між сторонами Договором № 20-1253/21-БО-Т постачання природного газу від 16.12.2021 в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем природного газу за період лютий-травень 2022 року, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, на яку були нараховані пені, інфляційні втрати та 3% річних.

Автоматизованою системою документообігу суду здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справі присвоєно єдиний унікальний номер 910/1177/25 та справу передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою суду від 11.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; встановлено строк для подання відзивів на позов - протягом 20 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.

17.02.2025 через систему «Електронний суд» від Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі надійшла заява про залучення її до участі у справі як співвідповідача. Заява мотивована тим, що відповідно до положень Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», Митного кодексу України, наказу Державної митної служби України від 19.10.2020 № 460 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби України як відокремлених підрозділів», заявник є територіальним органом державної влади як окремий суб`єкт цивільних правовідносин та має право бути стороною у справі в розумінні ст. ст. 4, 45 Господарського процесуального кодексу України, договір, на підставі якого заявлений позов, укладався безпосередньо з Митницею в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, яка як територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, має окремий баланс, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

04.03.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечив. Зазначив, що відповідно до договору, постачання природного газу здійснювалось до ВМО № 3 Херсон Порт в м. Скадовськ та на Митний Пост в м. Каховка, проте у зв`язку з веденням воєнного стану в Україні з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», та відповідно до наказу Державної митної служби України від 24.02.2022 № 113 «Про встановлення простою у роботі територіальних органів Держмитслужби», Митниця знаходиться у стані вимушеного простою, та з 24.02.2022 по сьогоднішній день міста Скадовськ та Каховка Херсонської області знаходяться в окупації військ Російської Федерації, приміщення підрозділів митного оформлення у вказаних містах захоплені російськими військами, доступу до них немає. Таким чином, починаючи з 24.02.2022 Митниця об`єктивно не мала можливості виконувати свої зобов`язання, оскільки втратила контроль над об`єктами, які були приєднані до газотранспортної системи.

Відповідач зазначав, що Оператор ГТС - АТ «Херсонгаз» знаходиться за адресою: Херсонська обл., м. Херсон, вул. Поповича, буд. 3 та з моменту окупації м. Херсон і до звільнення його від окупації 11.11.2022 своє місцезнаходження не змінювало, а отримати інформацію про автоматично передані дані остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі Оператора ГТС щодо використаного газу в лютому 2022 року Митниця об`єктивно не мала можливості, і як наслідок, не мала можливості виконати свої зобов`язання, визначені пунктами 3.5.1 та 3.5.2 Договору. Тому підписання актів приймання-передачі газу, надісланих позивачем Митниці в електронному вигляді 20.07.2022, не вбачалось можливим, оскільки зазначені в акті відомості про спожиті обсяги газу станом на кінець лютого 2022 року не підтверджувались жодним документальним доказом. Позивач всупереч пункту 3.6. договору не надав підтвердження даних, внесених до актів, тоді як лист Оператора ГТС - АТ «Херсонгаз» від 24.11.2024, відповідно до якого згідно даних остаточної алокації відборів споживача в лютому 2022 року останній день відбору газу зазначено 23.02.2022 і фактично в лютому 2022 року відібрано газу в розмірі 0,29130 тис. куб.м на загальну суму 4 822,18 грн з урахуванням ПДВ, позивач надав лише до суду 31.01.2025.

Таким чином, на думку відповідача, підстави для підписання акту приймання- передачі за лютий 2022 року з`явились лише 31.01.2025, коли позивач підтвердив факт постачання об`ємів газу в лютому 2022 року, а тому зобов`язання щодо оплати за спожитий газ у споживача виникло лише в 2025 році. Відтак, відповідальність за невиконання зобов`язання, що передбачена частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України, настає лише з лютого 2025 року, тому інфляційні втрати та 3% річних, нараховані позивачем з лютого 2022 року сплаті не підлягають. Зазначене вище повною мірою відноситься й до актів приймання - передачі за березень-травень 2022 року.

Також відповідач зазначав, що відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 «Про затвердження Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською федерацією», на території м. Херсону, де знаходиться адміністративна будівля Митниці в Херсонській області, АР Крим і м. Севастополі, з 24.02.2022 по 01.03.2022 велись активні бойові дії, а з 01.03.2022 по 11.11.2022 ця територія була окупована військами РФ. Міста Каховка та Скадовськ Херсонської області перебувають в тимчасовій окупації до сьогоднішнього дня. Зазначені обставини є форс-мажорними. У зв`язку з чим відповідач звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, оскільки існує належне підтвердження неможливості виконання договірних зобов`язань в результаті надзвичайних, невідворотних та об`єктивних обставин (обставин непереборної сили), через дії яких на підставі п. 10.6. договору, 19.09.2022 було укладено додаткову угоду про припинення дії договору з 02.10.2022.

Крім того, безпосереднім учасником спірних правовідносин є саме Митниця в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, з якою як споживачем позивачем було укладено договір № 20-1253/21-БО-Т від 16.12.2021, а не Державна митна служба України, тому, на думку відповідача, Митниця в Херсонській області, Автономній Республіці Крим ім. Севастополі (територіальний орган Державної митної служби України), хоча і утворена без статусу юридичної особи, однак є органом державної влади, з ідентифікаційним кодом відокремленого підрозділу, на права та обов`язки якого може вплинути рішення у цій справі, у зв`язку чим позивач безпідставно залучив відповідачем у даній справі Державну митну службу України, яка не є учасником спірних правовідносин, а отже підстави для задоволення позову у контексті заявлений позовних вимог до Державної митної служби України відсутні.

04.03.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання, в якому останній просив суд здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та/або з викликом сторін.

18.03.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній просив суд поновити строк для подання відповіді на відзив та заперечуючи проти аргументів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, посилався на те, що:

- згідно з умовами Договору, саме від дій відповідача залежало оформлення Актів приймання-передачі послуг з розподілу газу підписаного з Оператором ГРС АТ «Херсонгаз» та передача обсягів газу в Інформаційну платформу, які не змінюють строків виконання зобов`язання, не звільняють відповідача від обов`язку вчасно оплатити природний газ у відповідності з розділом 5 Договору;

- позивач і відповідач, як суб`єкти ринку природного газу, мають право доступу до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей;

- у постачальника за Договором постачання природного газу відсутній обов`язок повідомляти споживача про спожиті обсяги газу, такий обов`язок лежить на споживачеві, а саме направити на адресу постачальника акт розподілу природного газу відображеного на підставі даних показників лічильника споживача;

- обов`язок вносити інформацію у Інформаційну платформу щодо споживача лежить у компетенції Оператора ГРС АТ «Херсонгаз», у зв`язку з чим в Інформаційній платформі було відображено всю інформацію щодо споживача, його категорію, постачальника, обсягів та періодів споживання відповідно до інформації наданої Оператором ГРС АТ «Херсонгаз»;

- із доданих до позовної заяви додатків вбачається надсилання на електронну адресу споживача/відповідача актів, вимоги і ведення переписки щодо наявної заборгованості, отже, відповідач був повідомлений про наявність заборгованості за газ та про необхідність здійснити її оплати, проте на протязі тривалого часу не вчинив жодних дій направлених на здійснення розрахунку за вже спожитий газ, що свідчить про недобросовісну поведінку відповідача щодо виконання господарських зобов`язань;

- щодо бюджетних асигнувань для виконання зобов`язань перед позивачем, то вказана обставина не виключає вину відповідача, можливість здійснення оплати за поставлений природний газ у 2022 році за 2021 рік, та у 2023 за 2022 рік, залежала саме від відповідача, від включення ним відповідних сум зобов`язань до проекту кошторису на 2022-2023 роки;

- щодо позиції відповідача в частині відмови у стягненні трьох відсотків та інфляційних втрат, пені, позивач зазначав, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних відповідно до вимог п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, які входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) з прострочення грошового зобов`язання;

- відповідач відповідно до п. 10.3. Договору не повідомив про виникнення форс-мажорних обставин та протягом 14 днів з дати їх виникнення не подав підтвердні документи відповідно до законодавства, окрім того, відповідач є бюджетною установою, фінансується із Державного бюджету, в умовах військової агресії органи державної влади працюють, фінансують усі бюджетні організації та установи, а отже відповідач має виконати грошове зобов`язання на умовах Договору.

Також позивач, враховуючи предмет та підстави позову у цій справі, зокрема, стягнення вартості спожитого природного газу, який поставлено відповідачу в березні-травні 2022 року, просив суд відповідно до положень п. 7 частини першої ст. 228 ГПК України зупинити провадження у справі № 910/1175/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах в іншій справі № 908/1162/23.

Ухвалою суду від 21.08.2025 поновлено позивачу строк на подання відповіді на відзив та прийнято таку відповідь до розгляду; відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження; відмовлено у задоволенні заяви Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі про залучення її як співвідповідача до участі у справі; залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - Митницю в Херсонській області, АР Крим і м. Севастополі та зобов`язано учасників справи невідкладно направити на адресу Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі копії усіх заяв по суті справи наданих в межах справи.

Також, вказаною ухвалою суду зупинено провадження у справі № 910/1177/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 908/1162/23.

14.11.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли пояснення, в яких останній зазначав, що Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду 03.10.2025 прийнято рішення за результатами розгляду справи № 908/1162/23. В той же час 05.11.2025 Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду направлено на розгляд Великої Палати справу № 280/5808/23 щодо застосування обмежень, передбачених статями 13 та 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у зв`язку з незгодою з правовою позицією викладеною Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 908/1162/23. Отже, на думку позивача, застосування правової позиції, викладеної Верховим Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 908/1162/23, є передчасним.

Також, позивач зазначав, що Кабінетом Міністрів України було прийнято ряд постанов, якими на постачальників природного газу було покладено спеціальні обов`язки постачання природного газу без жодних застережень та заборон щодо окупованих територій. Окремого рішення Кабінету Міністрів України про введення будь-яких обмежень господарської діяльності на цих територіях не приймалося. Крім того одномоментно припинити постачання газу споживачу неможливо.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2026 провадження у справі поновлено; зобов`язано учасників справи надати пояснення щодо предмета спору з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2025 у справі №908/1162/23, а також встановлений строк відповідачу для подання заперечень на відповідь на відзив до 09.03.2026.

Відповідні пояснення надійшли до суду 19.02.2026 від позивача, 26.02.2026 - від відповідача.

Заперечень на відповідь на відзив відповідач не подав.

Згідно з частиною четвертою ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.12.2021 між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (далі - Постачальник) та Державною митною службою України в особі Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі (далі - Споживач; ЕІС-код 56ХS00017QAAP00R) був укладений договір № 20-1253/21-БО-Т постачання природного газу (далі - Договір), згідно з п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Отже, саме Державна митна служба України є стороною Договору, тому у спірних правовідносинах може виступати як відповідач.

Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем для своїх власних потреб (п. 1.2. Договору).

Згідно з п. 1.5. Договору, у разі якщо об`єкти Споживача підключені до газорозподільних мереж, розподіл природного газу, який постачається за цим Договором, здійсню(ють) оператор(и) газорозподільних мереж, а саме: АТ «Херсонгаз», з яким(якими) Споживач уклав відповідний договір (договори).

Відповідно до Заяви-приєднання, яка є Додатком № 2 до Договору розподілу природного газу № 1-25117Б (для споживача, що не побутовим) від 27.01.2022, укладеним Споживачем з АТ «Херсонгаз», Споживач приєднався до умов Договору з такими персоніфікованими даними: ЕІС-код 56ХS00017QAAP00R; найменування та опис об`єкта - Митний пост Каховка за адресою: м. Каховка, вул. Південна, 8 (EICZ код точки комерційного обліку 56ZS35J17QAAP01C) та ВМО № 3 Херсон-Порт (Скадовськ) за адресою: м. Скадовськ, вул. В. Чорновола, 7 (EICZ код точки комерційного обліку 56ZS35J17QAAP02C).

Умовами п. 2.1. Договору передбачено, що Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з 01.12.2021 по грудень 2022 року (включно) в кількості 3,700 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях (далі - розрахункові періоди): грудень 2021 - 0,7 тис.куб.м., січень 2022 - 0,7 тис.куб.м., лютий 2022 - 0,6 тис.куб.м., березень 2022 - 0,4 тис.куб.м., листопад 2022 - 05 тис.куб.м., грудень 2022 - 0,8 тис.куб.м.

Загальний обсяг природного газу, замовлений Споживачем за цим Договором, складається з сум загальних обсягів природного газу, замовлених Споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії Договору (пп. 2.1.3. п. 2.1. Договору).

Пунктом 2.4. Договору передбачено, що в будь-якому випадку, обсяг, визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленому відповідно до пункту 3.5. цього Договору, вважається фактично використаним за цим Договором обсягом природного газу.

Постачальник передає Споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі (п. 3.1. Договору).

Умовами п. 3.4. Договору передбачено, що Постачальник із застосуванням ресурсів Інформаційної платформи Оператора ГТС та Споживач здійснюють щоденний моніторинг фактично відібраного Споживачем обсягу природного газу.

Відповідно до п. 3.5. Договору приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, належним чином завірену копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між Оператором(ами) ГРМ та/або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ (пп. 3.5.1. п. 3.5. Договору).

На підставі отриманих від Споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі - акт), підписані уповноваженим представником Постачальника (пп. 3.5.2. п. 3.5. Договору).

Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання (пп. 3.5.3. п. 3.5. Договору).

У випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору (пп. 3.5.4. п. 3.5. Договору).

Згідно з п. 4.1. Договору, ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється наступним чином: ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13 658,42 грн, крім того ПДВ за ставкою 20%, крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ - 163,89 грн за 1000 куб. м. Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим Договором становить 16 554,00 грн.

Загальна вартість цього Договору на дату укладання становить разом з ПДВ 61 249,80 грн (п. 4.3. Договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору, оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

Оплата за природний газ здійснюється Споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений в розділі 14 цього Договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього Договору. Кошти, які надійшли від Споживача, зараховуються як передоплата за умови оплати Споживачем 100% вартості природного газу, замовленого на попередній розрахунковий період, та 100% оплати вартості фактично переданого природного газу у попередні розрахункові період (п. 5.3. Договору).

Умовами п. 5.4. Договору передбачено, що у разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору Сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від Споживача, погашає вимоги Постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного Споживачем: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати Постачальника, пов`язані з ображанням виконання; 2) у другу - сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; 3) у третю чергу - погашається основна сума заборгованості за використаний природний газ та компенсація вартості робіт, пов`язаних з припиненням (обмеженням) газопостачання Споживачу.

Пунктом 6.2. Договору передбачено, що Споживач зобов`язаний: 2) самостійно контролювати власне використання природного газу за цим Договором і своєчасно коригувати замовлені обсяги шляхом підписання додаткової угоди; 3) самостійно припиняти (обмежувати) використання природного газу в разі порушення строків оплати за договором про постачання природного газу; перевищення обсягів використання газу, зазначених в пункті 2.1 цього Договору, без їх коригування додатковою угодою; інших випадках, передбачених цим Договором та законодавством; 4) прийняти газ на умовах цього Договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим Договором; 5) компенсувати Постачальнику вартість послуг на відключення газопостачання Споживачу.

Згідно з п. 7.2. Договору, у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідальність за будь-які наслідки, що виникають в результаті порушення Споживачем умов пункту 5.1 цього Договору, покладаються виключно на Споживача (п. 8.2. Договору).

У відповідності з п. 10.1. Договору, Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків згідно з цим Договором внаслідок настання форс-мажорних обставин, що виникли після укладення Договору, і Сторони не могли передбачити їх. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин (п. 10.2. Договору).

Згідно з п. 10.3. Договору, Сторони зобов`язані негайно повідомити про виникнення форс-мажорних обставин та протягом 14 днів з дати їх виникнення подати підтвердні документи відповідно до законодавства. Настання форс-мажорних обставин підтверджується в порядку, встановленому чинним законодавством України (п. 10.5. Договору).

Пунктом 10.5. Договору передбачено, що виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови Споживача від сплати Постачальнику вартості природного газу, поставленого до їх настання.

Умовами п. 10.6. Договору передбачено, що якщо форс-мажорні обставини продовжуються понад один місяць, Сторони вирішують питання про доцільність продовження дії цього Договору. У випадку прийняття рішення про припинення його дії, Сторони укладають відповідну додаткову угоду.

Даний Договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки газу до 31.12.2022 (включно), а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору (п. 13.1. Договору).

В подальшому між Сторонами було підписано Додаткову угоду № 2 до Договору, згідно з умовами якої:

1. Пункт 2.1 Договору викладено в наступній редакції: « 2.1. Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з 16.12.2021 по грудень 2022 року (включно), в кількості 1,98777 тис.куб.м, у тому числі по місяцях (далі також - розрахункові періоди) (тис.куб.м.): грудень 2021 - 0,43379 тис.куб.м, січень 2022 - 0,49197 тис.куб.м, лютий 2022 - 0,29130 тис.куб.м, березень 2022 - 0,01767 тис.куб.м, квітень 2022 - 0,01710 тис.куб.м, грудень 2022 - 0,73594 тис.куб.м,

2.1.3. Загальний обсяг природного газу, замовлений Споживачем за цим Договором, складається з сум загальних обсягів природного газу, замовлених Споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії Договору».

2. Сума Договору зменшена на 14 770,02 грн та пункт 4.3. Договору викладено в наступній редакції: « 4.3. Загальна вартість цього Договору становить 27 421,25 грн, крім того ПДВ - 5 484,25 грн, разом з ПДВ - 32 905,50 грн».

3. Решта умов Договору залишаються незмінними і обов`язковими для виконання Сторонами.

На виконання умов пп. 3.5.2. п. 3.5. Договору позивачем складено Акти приймання-передачі природного газу на загальну суму 21 016,77 грн, з яких:

за грудень 2021 року від 31.12.2021 в обсязі споживання у розмірі 0,43379 тис.куб.м на суму 7 180,97 грн з ПДВ,

за січень 2022 року від 31.01.2022 в обсязі споживання у розмірі 0,49197 тис.куб.м на суму 8 144,06 грн з ПДВ,

за лютий 2022 року від 28.02.2022 в обсязі споживання у розмірі 0,29130 тис.куб.м на суму 4 822,18 грн з ПДВ,

за березень 2022 року від 31.03.2022 в обсязі споживання у розмірі 0,01767 тис.куб.м на суму 292,50 грн з ПДВ, з урахуванням Коригуючого акту приймання-передачі природного газу від 25.04.2022 на суму 292,24 грн з ПДВ,

за квітень 2022 року від 30.04.2022 в обсязі споживання у розмірі 0,01710 тис.куб.м на суму 282,82 грн з ПДВ,

за травень 2022 року від 31.05.2022 в обсязі споживання у розмірі 0,01767 тис.куб.м на суму 292,50 грн з ПДВ, скановані копії яких з підписом представника позивача та відтиском його печатки 20.07.2022 надіслані на електронну адресу Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі: , на підтвердження чого надано скриншоти листів електронної пошти.

21.08.2023 ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулось до Державної митної служби України, Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі з вимогою № 125/2/3-6973 від 11.08.2023 про сплату боргу станом на 10.08.2023 у розмірі 5 689,74 грн. Сканована копії вимоги з підписом представника позивача та відтиском його печатки надіслана на електронну адресу Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі: , на підтвердження чого надано скриншот листа електронної пошти.

В подальшому, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулось до Державної митної служби України, Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі з листом № 125/2/3-7120 від 15.08.2023 щодо актів приймання-передачі, до якого згідно з умовами п. 3.5.4. Договору та даних інформаційної платформи Оператора ГТС, надало підписані та оформлені у двох примірниках Акти приймання-передачі природного газу, спожитого за час дії Договору від 16.12.2021 № 20-1253/21-БО-Т та просило в найкоротший термін повернути на адресу позивача по одному екземпляру підписаних та скріплених печаткою примірників зазначених актів приймання-передачі природного газу.

Вказані вимога № 125/2/3-6973 від 11.08.2023 про сплату боргу та лист № 125/2/3-7120 від 15.08.2023 щодо актів приймання-передачі з Актами приймання-передачі природного газу за спірний період грудень 2021 року по січень-травень 2022 року були надіслані також і засобами поштового зв`язку на адресу Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі за адресою: вул. Гоголя, будинок 13, м. Херсон, 73003 та отримані 30.08.2023, на підтвердження чого надано копії опису вкладення до № 096 та рекомендованого повідомлення відділення поштового зв`язку Укрпошта про вручення поштового відправлення № 096 (№ 423).

21.11.2024 ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» в листі № ТОВВИХ-24-17917 від 21.11.2024 щодо надання відповіді на адвокатській запит, проінформувало, що по споживачу з ЕІС-кодом 56ХS00017QAAP00R (Державна митна служба України в особі Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі) обсяг природного газу, використаний споживачем за період з 16.12.2021 по 01.10.2022 та внесений в алокацію постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» становить: з 16.12.2021 по 31.12.2021 - 433,79 куб. м, з 01.01.2022 по 31.01.2022 - 491,97 куб. м, з 01.02.2022 по 28.02.2022 - 291,30 куб. м, з 01.03.2022 по 31.03.2022 - 17,67 куб. м, з 01.04.2022 по 30.04.2022 - 17,10 куб. м та з 01.05.2022 по 31.05.2022 - 17,67 куб. м. Також зазначено, що споживач з ЕІС-кодом 56ХS00017QAAP00R у період з 01.12.2021 по 15.12.2021, з 02.10.2022 по 31.12.2022 був зареєстрований в Реєстрі споживачів за іншим постачальником.

Таким чином, за твердженнями позивача, ним на виконання умов Договору за період з грудня 2021 року по травень 2022 року було передано, а відповідачем спожито природний газ на загальну суму 21 014,77 грн, у тому числі: у грудні 2021 року на суму 7 180,97 грн, у січні 2022 року на суму 8 144,06 грн, у лютому 2022 року на суму 4 822,18 грн, у березні 2022 року на суму 292,24 грн, у квітні 2022 року на суму 282,82 грн та у травні 2022 року на суму 292,50 грн, однак обов`язок з оплати спожитого природного газу відповідачем було виконано лише частково на загальну суму 15 325,03 грн, а саме: 30.12.2021 у розмірі 4 138,50 грн (призначення платежу: поперед. опл. за природ. газ за грудень 2021 року) та 18.02.2022 у розмірі 8 144,06 грн (призначення платежу: природ. газ у січені 2022 року), що підтверджується інформацією АТ Ощадбанк про надходження коштів на рахунки ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» за період з 16.12.2021 по 15.11.2024 № 77/4-11/142124/2024 від 18.11.2024, та 18.02.2022 на суму 3 042,47 грн, що підтверджується випискою по рахунку та відображено позивачем у розрахунку суми основного боргу, у зв`язку з чим у відповідача наявна заборгованість у розмірі 5 689,74 грн (21 014,77 грн - 4 138,50 грн - 8 144,06 грн - 3 042,47 грн).

Заборгованість з оплати спожитого природного газу за період лютий-травень 2022 року відповідачем в добровільному порядку оплачена не була, що і стало підставою для звернення позивача з даною позовною заявою до суду.

Частиною першою ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга ст. 712 ЦК України).

Положеннями ст. 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини першої ст. 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

В силу вимог частини першої ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

Особливості постачання природного газу бюджетним установам, закладам охорони здоров`я державної та комунальної власності визначено ст. 12-1 Закону України «Про ринок природного газу».

Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами частини першої ст. 193 ГК України.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.1. Договору сторонами погоджено, що оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

Умовами пп. 3.5.4. п. 3.5. Договору передбачено, що у випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від Споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього Договору.

Згідно пп. 6.2.4. п. 6.2. Договору, споживач зобов`язаний, зокрема, прийняти газ на умовах цього договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором.

В обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за природний газ, нарахованих сум пені, 3% річних та інфляційних втрат позивач посилався на те, що за спірний період лютий-травень 2022 року ним було поставлено, а відповідачем було спожито природний газ (у тому числі послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи): за період з 01.01.2022 по 31.01.2022 в обсязі 491,97 куб. м на суму 8 144,06 грн, за період з 01.02.2022 по 28.02.2022 в обсязі 291,30 куб. м на суму 4 822,18 грн, за період з 01.03.2022 по 31.03.2022 в обсязі 17,67 куб. м на суму 292,24 грн, за період з 01.04.2022 по 30.04.2022 в обсязі 17,10 куб. м на суму 282,82 грн та за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 в обсязі 17,67 куб. м на суму 292,50 грн, що підтверджується відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів Споживача (ЕІС-код 56ХS00017QAAP00R).

Позивачем були складені та надіслані Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі на електронну адресу: , відповідні Акти приймання-передачі природного газу за спірні періоди, дані яких узгоджені в порядку пп. 3.5.4. п. 3.5. Договору.

За умовами Договору Споживач приєднався до умов Договору з такими персоніфікованими даними: ЕІС-код 56ХS00017QAAP00R; найменування та опис об`єкта - Митний пост Каховка за адресою: м. Каховка, вул. Південна, 8 (EICZ код точки комерційного обліку 56ZS35J17QAAP01C) та ВМО № 3 Херсон-Порт (Скадовськ) за адресою: м. Скадовськ, вул. В. Чорновола, 7 (EICZ код точки комерційного обліку 56ZS35J17QAAP02C).

Таким чином, об`єкти постачання природного газу за спірним Договором розміщувалися за адресою: м. Каховка, вул. Південна, 8 (EICZ код точки комерційного обліку 56ZS35J17QAAP01C) та м. Скадовськ, вул. В. Чорновола, 7 (EICZ код точки комерційного обліку 56ZS35J17QAAP02C).

Також місцезнаходженням самої Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, станом на 05.10.2021, було: вул. Гоголя, буд. 13, м. Херсон, 73000.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», м. Херсон з 01.03.2022 по 11.11.2022 був окупований військами РФ.

Міста Каховка та Скадовськ Херсонської області перебувають в тимчасовій окупації з 24.02.2022 до сьогоднішнього дня.

Факт окупації м. Херсон, м. Каховка та м. Скадовськ та всієї Херсонської територіальної громади, де знаходились приєднані до постачання природного газу об`єкти Митниці, в період з 01.03.2022 по 11.11.2022 (Херсонська міська територіальна громада UA0057191), з 24.02.2022 по сьогоднішній день (Каховська міська територіальна громада UA0017055) та з 24.02.2022 по сьогоднішній день (вся територія Скадовського району Херсонської області UA0090947), є загальновідомим і не потребує окремого доказування у даному судовому провадженні.

Згідно з частиною другою ст. 131 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено, за винятком випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті (частини третя та четверта стосуються особливостей переміщення товарів фізичними особами через адміністративну межу та при здійсненні евакуації через лінію зіткнення по гуманітарному коридору).

Вимоги Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» розповсюджуються на спірні правовідносини саме з дати тимчасової окупації відповідної території, адже у відповідності до регулювання, запровадженого Законом України від 21.04.2022 № 2217-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України», правовий статус тимчасово окупованої території російською федерацією в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Закону не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема - і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону, має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася. Саме такий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23.

Таким чином, враховуючи загальновідомий факт окупації м. Херсон, м. Каховка та м. Скадовськ Херсонської області, позивач з 24.02.2022 по 31.05.2022 не мав здійснювати господарську діяльність з постачання природного газу за спірним Договором споживачу - Державній митній службі України в особі Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі.

Згідно інформації з інформаційної платформи, наданої ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», остаточні відбори (алокації) Споживача (ЕІС-код 56ХS00017QAAP00R) з 24.02.2022 по 28.02.2022 становлять 0,00.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи сутність правовідносин у даній справі, предмет спору та позиції Верховного Суду, викладені щодо застосування положень ст. 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з 24.02.2022 по 31.05.2022 у розмірі 867,56 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що за період з 01.02.2022 по 23.02.2022 включно позивачем було поставлено, а відповідачем було спожито природний газ (у тому числі послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи) в обсязі 291,30 м3 на суму 4 822,18 грн, що підтверджується відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів Споживача (ЕІС-код 56ХS00017QAAP00R), які підтверджують обсяги природного газу, що були поставлені відповідачу з ресурсу позивача.

Позивачем був складений та надісланий Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі на електронну адресу: , зокрема, Акт приймання-передачі природного газу за період лютий 2022 року від 28.02.2022 в обсязі споживання у розмірі 0,29130 тис.куб.м на суму 4 822,18 грн.

Ця ж електронна адреса зазначена у заяві Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі про залучення її до участі у справі як співвідповідача.

Крім того, обсяги спожитого природного газу за спірний період, надані Оператором ГТС та відображені у Актах приймання-передачі природного газу, зокрема за лютий 2022 року, були погоджені сторонами у підписаній зі сторони Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі Додатковій угоді № 2 до Договору.

Проте, обов`язок з оплати спожитого природного газу за спірний період з 01.02.2022 по 23.02.2022 включно відповідачем виконано не було, у зв`язку з чим у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за спожитий у вказаний період природний газ згідно умов Договору у розмірі 4 822,18 грн.

Слід зазначити, що у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує проти споживання (відбору) газу за період з 01.02.2022 по 23.02.2022 включно в обсязі 291,30 м3 на суму 4 822,18 грн.

Доказів сплати цієї заборгованості за спожитий у вказаному періоду природний газ відповідач не надав, у зв`язку з чим позовні вимоги у частині стягнення такої заборгованості підлягають задоволенню.

За прострочення виконання зобов`язання з оплати спожитого природного газу за Договором, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 236,13 грн пені, 1 793,95 грн інфляційних втрат та 3% річних у розмірі 444,65 грн.

Враховуючи висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості з оплати природного газу за період з 24.02.2022 по 31.05.2022, позовні вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 217,53 грн, 3% річних у розмірі 64,53 грн та інфляційних втрат у розмірі 226,89 грн, нараховані на суму заборгованості за вказаний період, також не підлягають задоволенню.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат на суму заборгованості з 01.02.2022 по 23.02.2022 включно, відповідач посилався на те, що зобов`язання щодо оплати за спожитий газ у нього виникло лише в 2025 році, оскільки підстави для підписання акту приймання передачі за лютий 2022 року з`явились лише 31.01.2025 - коли позивач підтвердив документально факт постачання об`ємів газу в лютому 2022 року. На переконання відповідача, відповідальність за невиконання зобов`язання, що передбачена частиною другою ст. 625 ЦК України, настає лише з лютого 2025 року, відповідно, інфляційні втрати та 3% річних, нараховані позивачем з лютого 2022 року, стягненню не підлягають. Зазначене вище повною мірою відноситься й до актів приймання - передачі за березень-травень 2022 року.

Як зазначалось, умовами п. 5.1. Договору передбачено, що оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

Зі змісту вказаного п. 5.1. Договору вбачається, що його умовами не передбачено відтермінування оплати природного газу через не підписання акту приймання передачі за відповідний розрахунковий період або не підтвердження спожитих відповідачем обсягів природного газу у вказаний період, тоді як умовами Договору саме на відповідача (споживача) покладний обов`язок надавати дані комерційного вузла обліку (пп. 3.5.1. п. 3.5.), самостійно контролювати власне використання природного газу за цим Договором і своєчасно коригувати замовлені обсяги шляхом підписання додаткової угоди (п. 6.2.).

Також, умовами п. 2.1. Договору сторонами погоджено замовлений відповідачем обсяг природного газу за лютий 2022 року у розмірі - 0,6 тис.куб.м, передоплату якого відповідач, відповідно до умов п. 5.1. Договору, мав здійснити до початку розрахункового періоду.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що Акт приймання-передачі природного газу за період лютий 2022 року від 28.02.2022 в обсязі споживання у розмірі 0,29130 тис.куб.м на суму 4 822,18 грн позивачем надіслано 20.07.2022 на електронну адресу Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі: (зазначену самою Митницею в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі у заяві про залучення її до участі у справі як співвідповідача), на підтвердження чого надано скриншоти листів електронної пошти.

Також Акт приймання-передачі природного газу за період лютий 2022 року разом з листом № 125/2/3-7120 від 15.08.2023 був надісланий на адресу місцезнаходження Митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі: вул. Гоголя, буд. 13, м. Херсон, 73000 та отриманий останнім 30.08.2023, на підтвердження чого надано копії опису вкладення до № 096 та рекомендованого повідомлення відділення поштового зв`язку Укрпошта про вручення поштового відправлення № 096 (№ 423).

Таким чином, відповідач був обізнаний як із замовленим ним обсягом природного газу у п. 2.1. Договору, так і з фактично спожитим обсягом природного газу за період з 01.02.2022 по 23.02.2022 включно, заперечень щодо яких надано не було, як і не надано доказів звернення відповідача до позивача з вимогою обґрунтувати наведені в акті обсяги спожитого природного газу та надати відповідне документальне підтвердження.

Вказаний обсяг спожитого у лютому 2022 року природного газу у розмірі 0,29130 тис.куб.м був погоджений відповідачем у Додатковій угоді № 2, яка хоч і не має дати її укладання, проте з печатками сторін була переслана на електронну пошту відповідача 26.07.2022, що відображено у наданому скриншоті сторінки електронної пошти.

Оскільки встановленого Договором обов`язку щодо своєчасної оплати спожитого природного газу відповідачем не виконано, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за період з 01.02.2022 по 23.02.2022 включно з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, а також пені.

Також відповідач зазначав, що від звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, оскільки існує належне підтвердження неможливості виконання договірних зобов`язань в результаті надзвичайних, невідворотних та об`єктивних обставин (обставин непереборної сили), а саме окупацією м. Херсон, м. Каховка та м. Скадовськ Херсонської області.

Однак, як було встановлено, природний газ в обсязі 291,30 куб.м на суму 4 822,18 грн був поставлений позивачем відповідачу за період з 01.02.2022 по 23.02.2022 включно, тобто до окупації м. Херсон, м. Каховка та м. Скадовськ Херсонської області та до настання обставин непереборної сили.

Тоді як, умовами п. 10.5. Договору сторонами погоджено, що виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови Споживача від сплати Постачальнику вартості природного газу, поставленого до їх настання.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 1 236,13 грн пені, суд зазначає таке.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).

У п. 7.2. Договору сторони погодили, що у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Умовами п. 5.1. Договору передбачено, що остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

Частиною шостою ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом враховано, що Господарський кодекс України втратив чинності від 28.08.2025 на підставі Закону України № 4196-IX від 09.01.2025 «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб», однак, спірні правовідносини сторін, а також заборгованість та нарахування позивачем пені виникли та розраховувались позивачем за період до 28.08.2025, тобто до втрати чинності Господарським кодексом України, у зв`язку з чим при розрахунку пені, судом враховуються положення частини шостої ст. 232 ГК України.

Таким чином, оплату за спожитий природний газ за період з 01.02.2022 по 23.02.2022 включено, відповідач мав здійснити до 15.04.2022 (включно), а пеня має нараховуватись з 16.04.2022 до 15.10.2022 включно.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені на суму заборгованості за лютий 2022 року, судом встановлено, що розрахунок здійснено арифметично правильно, що має наслідком задоволення позовних вимог в цій частині у заявленому розмірі 1 018,60 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи.

Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних на суму заборгованості у розмірі 4 822,18 грн, судом встановлено, що 3% річних за період з 16.04.2022 по 30.11.2024 у розмірі 380,12 грн та інфляційні втрати за період з травня 2022 року по листопад 2024 року у розмірі 1 567,06 грн розраховані правильно, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у заявлених розмірах.

Контррозрахунку заявлених до стягнення сум позовних вимог відповідач суду не надав.

З огляду на вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

У зв`язку із частковим задоволенням позову, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн (сплачений позивачем з урахуванням понижуючого коефіцієнта у розмірі 0,8), відповідно до положень ст. 129 ГПК України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державної митної служби України (04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 11Г; ідентифікаційний код 43115923) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1; ідентифікаційний код 42399676) 7 787 (сім тисяч сімсот вісімдесят сім) грн 96 коп., з яких: 4 822 (чотири тисячі вісімсот двадцять дві) грн 18 коп. основного боргу, 1 018 (одна тисяча вісімнадцять) грн 60 коп. пені, 3% річних у розмірі 380 (триста вісімдесят) грн 12 коп. та 1 567 (одна тисяча п`ятсот шістдесят сім) грн 06 коп. інфляційних втрат, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 058 (дві тисячі п`ятдесят вісім) грн 55 коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.М. Смирнова