ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2026 Справа № 917/2017/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Антимонопольного комітету України вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ 35,03035

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Центр харчових технологій», вул .Набережна, буд.5, смт. Чутове, Полтавський р-н, Полтавська обл, 38800

про стягнення грошових коштів у сумі 190 000,00 грн.

Секретар судового засідання: Гуйван Д.П.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

Суть спору:

Розглядається позовна заява Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Центр харчових технологій» про cтягнення 190 000,00 грн пені за невиконання рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 9-р/тк від 09.07.2024 р. у справі № 127-26.13/123-23.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 03.11.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.

Також вказаною ухвалою було призначено підготовче засідання у справі на 02.12.2025 р.

02.12.2025 р. суд закрив підготовче провадження у даній справі та призначив справу до розгляду по суті на 13.01.2026 р.

13.01.2026 р. судом було оголошено перерву в судовому засіданні до 03.02.2026 р.

Ухвалою суду від 03.02.2026 р. відкладено розгляд справи на 24.02.2026 р.

24.02.2026 р. протокольними ухвалами суду було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі, що розглядається в порядку конституційного провадження за конституційною скаргою ТОВ "Євро смарт Пауер" щодо відповідності Конституції України першого речення абз.першого, абз.третього, четвертого, п"ятого ч.5 ст.56 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" від 11.01.2001р. та оголошено перерву в судовому засіданні до 24.03.2026 р.

Ухвалою від 24.03.2026 р. відкладено розгляд справи на 07.04.2026 р.

У судовому засіданні 07.04.2026 р. суд дослідив матеріали справи, перейшов до стадії ухвалення судового рішення та призначив дату та час проголошення скороченого рішення на 14.04.2026 р. на 09:30.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Водночас, суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи. 14.04.2026 р. судом проголошено скорочене рішення у даній справі, повідомлено порядок та строк його оскарження та час складання повного тексту рішення.

Аргументи учасників справи:

Викладені в позовній заяві вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав рішення Антимонопольного комітету України в частині сплати штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а тому зобов`язаний сплатити пеню у встановленому законом розмірі.

Відповідач у відзиві від 27.12.2025 р. (вх. № 16753 від 29.12.2025 р.) заперечував проти позовних вимог Антимонопольного комітету України у справі, стверджуючи про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Центр харчових технологій» не було пропущено строк для сплати штрафу, накладеного рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 9-р/тк від 09.07.2024 р. у справі № 127-26.13/123-23, оскільки він був зупинений на час розгляду Господарським судом міста Києва та Північним апеляційним господарським судом справи про оскарження вказаного рішення органу Антимонопольного комітету України з 25 вересня 2024 року дати надходження позовної заяви про визнання недійсним та скасування рішення, що передує закінченню двомісячного строку на сплату штрафу, до 05 серпня 2025 року дати винесення рішення судом апеляційної інстанції.

У відповіді на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Центр харчових технологій», направленій до суду 31.12.2025 р. (вх. № 16841), позивач стверджував, що тривалість зупинення строку для сплати штрафу визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи в суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснюються.

У зв`язку з цим позивач зазначив, що Антимонопольним комітетом України було правомірно, відповідно до норм чинного законодавства про захист економічної конкуренції та правових позицій Верховного Суду, нараховано пеню за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 9-р/тк від 09.07.2024 р. у справі № 127-26.13/123-23.

Інших заяв по суті спору до суду не надходило.

Виклад обставин справи, встановлених судом:

Рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 9-р/тк від 09.07.2024 р. у справі № 127-26.13/123-23 (а.с. 27-45) за вчинення порушення, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», на Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Центр харчових технологій» накладено штраф у розмірі 190 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Копія рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 9-р/тк від 09.07.2024 р. у справі № 127-26.13/123-23 була направлена на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Центр харчових технологій» листом № 127-26.13/04-7039е від 19.07.2024 р. (а.с. 77) та отримана відповідачем 30.07.2024 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 110 (а. с. 78).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2025 р. у справі № 910/11752/24, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2025 р., було відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Центр харчових технологій» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 9-р/тк від 09.07.2024 р. у справі № 127-26.13/123-23.

Позивач вказує, що відповідач сплатив встановлений рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 9-р/тк від 09.07.2024 р. у справі № 127-26.13/123-23 штраф з порушенням строку, визначеного абз. 1 ч. 3 ст. 56 ЗУ «Про захист економічної конкуреенції», з огляду на що заявив до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Центр харчових технологій» 190 000,00 грн пені за прострочення сплати штрафу.

Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 9-р/тк від 09.07.2024 р. у справі № 127-26.13/123-23, лист № 127-26.13/04-7039е від 19.07.2024 р. з доказами направлення та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Статтею 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про накладення штрафу.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Рішення та розпорядження органу Антимонопольного комітету України набирають чинності з дня їх прийняття.

Особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Встановлені у рішенні органу Антимонопольного комітету України зобов`язання, передбачені статтею 48 цього Закону, підлягають виконанню у двомісячний строк з дня одержання рішення органу Антимонопольного комітету України, якщо інше не передбачено законом або цим рішенням.

Як зазначено вище, рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 9-р/тк від 09.07.2024 р. у справі № 127-26.13/123-23 вручене відповідачу 30.07.2024 року. Вказане рішення не скасоване, а отже, є чинним та обов`язковим до виконання відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України».

Встановлений у вказаному рішенні штраф у розмірі 190 000,00 грн відповідачем було сплачено 06.08.2025 року згідно з платіжною інструкцією № 2982 від 06.08.2025 р. (а. с. 40).

У частині 5 статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» вказано, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Згідно з ч. 7 ст. 56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» у разі несплати пені органи Антимонопольного комітету України стягують пеню в судовому порядку.

При цьому відповідно до абз. 3 ч. 5 ст. 56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» нарахування пені зупиняєтьсяна час розгляду чи перегляду господарським судом:

справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу;

відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.11.2024 р. у справі № 918/35/24, від 14.01.2025 р. у справі № 922/1181/24, від 05.06.2025 р. у справі № 910/13359/24 та ін.

З дотриманням вищезазначеного Антимонопольним комітетом України розраховано розмір пені за період з 01.10.2024 р. по 22.10.2024 р. та з 21.05.2025 р. до 06.07.2025 р. (за виключенням часу розгляду справи про визнання недійсним та скасування рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 9-р/тк від 09.07.2024 р. у справі № 127-26.13/123-23 Господарським судом міста Києва та Північним апеляційним господарським судом), який складає 190 000,00 грн.

Суд дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню, а заперечення відповідача в цій частині грунтуються на довільному, на власний розсуд тлумаченні нормативних приписів, зокрема - ч. 5 ст. 56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» та сростовуються позивачем з посиланням на відповідні правові позиції Верховного Суду, постановлені за резуольтатами перегляду судових рішень у подібних правовідносинах.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, згідно зі ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010 р. № 4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Відповідно до ч. 23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України» за заявою № 63566/00 суд нагадує, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

У даному випадку, дослідивши та оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Антимонопольного комітету України в даній справі в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст.129,233-234,238-240 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Центр харчових технологій» (вул. Набережна, буд. 5, смт. Чутове(з), Полтавський р-н, Полтавська обл., 38800; ) у дохід загального фонду Державного бюджету України (отримувач: ГУК у м. Києві / Соломян. р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100) 190 000,00 грн пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Центр харчових технологій» (вул. Набережна, буд. 5, смт. Чутове(з), Полтавський р-н, Полтавська обл., 38800; ) на користь Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 00032767) (отримувач: Антимонопольний комітет України, , банк: Державна казначейська служба України, рахунок: UA0001719) 2 422,40 грн судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ГПК України.

Повне рішення складено 27.04.2026 р.

Суддя О.С. Мацко