УХВАЛА

27 квітня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/7485/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Губенко Н.М.

розглянувши заяву Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

про відвід суддів: Студенця В.І., Баранця О.М., Губенко Н.М. від розгляду

справи № 910/7485/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "І ДЖІ ЕФ ТРЕЙДІНГ"

до Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Акціонерне товариство "Банк Альянс"

про визнання укладеною додаткової угоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2024 у справі №910/7485/24 позов задоволено повністю, визнано укладеною Додаткову угоду №5 від 03.06.2024 до Індивідуального Договору №ПГ0102/3170-22 від 01.02.2022 до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу №ПГ/3169/34-22 від 01.02.2022 в редакції, наведеній в рішенні суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2024 у справі №910/7485/24 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2024 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 у справі №910/7485/24, Акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 23.04.2026 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 у справі №910/7485/24 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 13.05.2026.

Акціонерним товариством "Укргазвидобування" до Верховного Суду подано заяву про відвід суддів: Студенця В.І. - головуючого, Баранця О.М., Губенко Н.М. від розгляду справи №910/7485/24, яку мотивовано п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, оскільки вважає, що відповідно до п.п. 1.1.1, 2.3.21 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України 11.11.2024 №39 судова справа №910/7485/24, в межах якої АТ "Укргазвидобування" було подано касаційну скаргу автоматизованою системою мав бути вибраний суддя-доповідач із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності). Після визначення судді-доповідача (головуючого судді) автоматизованою системою визначається склад колегії суддів із числа всіх суддів відповідного суду з урахуванням їх спеціалізації (за її наявності) та з урахуванням складу судових палат (за їх наявності). Разом з тим, справу №910/7485/24 було передано раніше визначеному складу суду: Студенець В.І. - головуючий суддя, Губенко Н.М. Баранець О.М.

Також зверає увагу, що колегія Верховного Суду у складі суду Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Губенко Н.М. розглядала касаційну скаргу АТ "Укргазвидобування" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2024 у справі №910/7485/24, якими задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ІДЖІ ЕФ ТРЕЙДІНГ" про забезпечення позову та, з метою забезпечення позову, заборонено Акціонерному товариству "Банк Альянс" здійснювати будь-які виплати за банківськими гарантіями №4492-22 від 26.10.2022 та №4493-22 від 26.10.2022 по будь-яким вимогам Акціонерного товариства "Укргазвидобування" до набрання законної сили судовим рішенням по справі №910/7485/24 та залишила вказані судові рішення без змін постановою Верховного Суду від 06.11.2024, а касаційну скаргу без задоволення.

Разом з тим, вже 07.02.2025 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду: Малашенкової Т.М. (головуючої), БенедисюкаІ.М., Васьковського О.В., Вронської Г.О., Дроботової Т.Б., Кібенко О.Р., Пєскова В.Г., Рогач Л.І., Чумака Ю.Я., розглянув та задовольнив аналогічну касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" у справі №910/7497/24, скасував забезпечення, які були встановлені судами попередніх інстанцій у цій справі.

Крім того, зазначає, що складається ситуація, за якої колегія у складі (СтуденецьВ.І. - головуючий суддя, Губенко Н.М., Баранець О.М.) буде розглядати касаційну скаргу АТ "Укргазвидобування" у справі №910/7485/24 підставами якої є, зокрема, відступ від висновків Верховного Суду у постановах від 17.07.2025 у справі №910/7487/24 (розглядали у складі головуючий суддя - Баранець О.М., судді: Мамалуй О.О., Студенець В.І.) та від 03.12.2025 справі №910/7486/24 (розглядали у складі - головуючий суддя - Студенець В.І., судді: Баранець О.М., Кондратова І.Д (з окремою думкою). Враховуючи наведене, на думку АТ "Укргазвидобування", більшість у колегії під час розгляду справи №910/7485/24 мають Студенець В.І., судді: Баранець О.М., у яких вже склалась позиція, сформовані висновки у справах за подібних правовідносин, які вони розглядали раніше, у зв`язку із чим, такі обставини викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів Студенець В.І., судді: Баранець О.М. з цих підстав.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині 2 статті 6 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Згідно із підпунктом 2.3.2. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 №39 (із змінами, внесеними згідно із рішенням Ради суддів України від 26.03.2025 № 15, погодженими наказом ДСА України від 31.03.2025 № 119) (далі Положення), визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом: - автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи; - пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ; - розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді; - визначення складу суду з метою заміни судді (суддів); - повторного автоматизованого розподілу судових справ.

Збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості автоматизованого розподілу судових справ у випадках, прямо передбачених цим Положенням.

Постановою Пленуму Верховного Суду від 21.03.2025 №7 затверджено Засади використання автоматизованої системи документообігу суду у Верховному Суді, що вводяться в дію з 01.04.2025.

Згідно із приписами пункту 1. 3. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Верховному Суді, збори суддів касаційного суду для забезпечення здійснення автоматизованого розподілу судових справ між суддями, зокрема, визначають особливості застосування Положення відповідними касаційними судами з урахуванням положень процесуального законодавства.

Рішення зборів суддів касаційних судів та зборів суддів Великої Палати, а також видані на їх виконання внутрішні організаційно-розпорядчі документи касаційних судів та Великої Палати діють в частині, що не суперечить цим Засадам (пункт 1.4.).

Згідно із приписами пункту 1. 3. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Верховному Суді, збори суддів касаційного суду для забезпечення здійснення автоматизованого розподілу судових справ між суддями, зокрема, визначають особливості застосування Положення відповідними касаційними судами з урахуванням положень процесуального законодавства.

Відповідно до пункту 2.11. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Верховному Суді у разі надходження до суду касаційної інстанції касаційної скарги після закінчення касаційного розгляду справи таку касаційну скаргу АСДС розподіляє в загальному порядку, передбаченому Положенням та цими Засадами, якщо інше не встановлено зборами суддів.

Згідно із приписами пункту 2.12. Засад у разі коли відповідно до Положення передбачається передача судової справи раніше визначеному судді-доповідачу (складу суду), під раніше визначеним суддею-доповідачем (складом суду) слід розуміти суддю-доповідача (склад суду) відповідного касаційного суду.

Рішенням зборів суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду №6 від 31.03.2025 затверджено особливості визначення складу суду в Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду, згідно із підпунктом 1 пункту 4 яких передаються раніше визначеному для розгляду конкретної справи складу суду (судді-доповідачу, колегії суддів (три і більше суддів)) касаційні (апеляційні) скарги, що надійшли до Касаційного господарського суду після визначення судді-доповідача у цій справі, у тому числі після направлення справи для продовження розгляду судом нижчої інстанції, крім випадків надходження судової справи після нового її розгляду судом нижчої інстанції.

За загальним правилом після визначення судді-доповідача у справі касаційні (апеляційні) скарги, що надійшли до Касаційного господарського суду, передаються раніше визначеному для розгляду справи складу суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 04.10.2024 на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Губенко Н.М. передано касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2024 у справі №910/7485/24.

Постановою Верховного Суду від 06.11.2024 у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Губенко Н.М. касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.06.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2024 у справі №910/7485/24 - без змін

Відповідно до протоколу передачі судової справи №910/7485/25 раніше визначеному складу суду від 22.04.2026 касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 у справі №910/7485/24 передано на розгляд колегії суддів Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Губенко Н.М.

З огляду на викладене автоматизований розподіл касаційної скарги у справі №910/7485/24 здійснювався на підставі наведених вище норм та положень, тому справу згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначному складу від 22.04.2026 передано раніше визначеній колегії суддів у складі: Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Губенко Н.М.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 ст. 35 ГПК України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

В силу положень частин 2 та 3 статті 38 ГПК з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Отже, стаття 6 Конвенція вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був "безстороннім".

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна встановлюватися згідно з:

(І) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та

(ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключи ти будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (пункти 28, З0 рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24.02.1993 та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів:

- чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. пункти 27, 28, З0 рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24.02.1993; пункт 42 рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, N 33958/96, ЄСПЛ 2000-ХІІ);

- чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі (пункт 64 рішення у справі "Бочан проти України", №7577/02 від 03.05.2007);

- окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли би викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення ЄСПЛ від 15.07.2010 у справі "Газета "Україна-центр» проти України");

- чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (пункт 38 рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullarv. United Kingdom) від 10.06.1996).

Суд також виходить із того, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. пункт 119 рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру" [ВП], заява N 73797/01, ECHR 2005-ХІІІ). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. пункт 32 рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullarv. United Kingdom) від 10.06.1996).

Суд ураховує, що у цьому аспекті навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії", від 26.10.1984, Series А, № 86).

Господарський процесуальний кодексу України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначає, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

З аналізу підпункту 5 частини першої статті 35 ГПК України та статті 6 Конвенції Суд висновує, що особиста неупередженість судді є презумпцією, законодавством не встановлюється вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність та упередженість судді, однак зазначає, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді за підпунктом 5 частини першої статті 35 ГПК України, а сама обставина - такою, що дійсно викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді/ колегії суддів.

Суд наголошує, що істинність твердження про упередженість та/чи небезсторонність судді має бути доведена за вказаною обставиною саме заявником з огляду на приписи частини четвертої статті 38 ГПК України, адже об`єктивний критерій вимагає оцінки реальних та фактичних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Доводи заявника щодо наявності підстав для відводу колегії суддів Студенця В.І. (головуючого), Баранця О.М., Губенко Н.М. від розгляду справи №910/7485/24 зводяться до незгоди з ухваленими ними судовими рішеннями, що не може бути підставою для відводу зазначених суддів у розумінні статті 35 Господарського процесуального кодексу України, оскільки незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не свідчить про його упередженість.

Частиною 1 статті 39 Господарського процесуального кодексу України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною третьою статті 39 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Колегія суддів вважає, що доводи, викладені у заяві про відвід є необґрунтованими, тому касаційна скарга та заява про відвід відповідно до частини третьої статті 39 Господарського процесуального кодексу України підлягають передачі на авторозподіл для визначення судді для вирішення питання щодо розгляду даної заяви.

Керуючись статтями 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Суд,-

У Х В А Л И В:

1. Визнати необґрунтованою заяву Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про відвід суддів: Студенця В.І. - головуючого, Баранця О.М., Губенко Н.М від розгляду даної справи №910/7485/24.

2. Передати матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 у справі №910/7485/24 та заяву про відвід на авторозподіл для визначення судді з розгляду заяви Акціонерного товариства "Укргазвидобування" про відвід суддів: Студенця В.І. - головуючого, Баранця О.М., Губенко Н.М. від розгляду справи №910/7485/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

Н. Губенко