ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" квітня 2026 р. Справа № 924/250/26

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., при секретарі судового засідання Гайдуку Д.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція"

до Спільного україно-болгарського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтек"

про зобов`язання поставити та передати у власність в порядку передбаченому умовами договору поставки від 23.05.2025 товар згідно з Специфікацією №1 на суму 202 550,70 грн. та стягнення 32 610,66 грн. штрафних санкцій

Представники сторін:

від позивача: Романова К.С.

від відповідача: не з`явився

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 28.04.2026 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання.

09.03.2026 через підсистему "Електронний суд" до Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" до Спільного україно-болгарського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтек" про зобов`язання поставити та передати у власність в порядку передбаченому умовами договору поставки від 23.05.2025 товар згідно з Специфікацією №1 на суму 202 550,70 грн. та стягнення 32 610,66 грн. штрафних санкцій, з яких 18 432,11 грн. пеня та 14 178,55 грн. штраф.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2026 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Ухвалою суду від 13.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою встановлено строки для подачі відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив, визначено дату проведення підготовчого засідання у справі.

16.03.2026 року на адресу суду від представниці позивача Романової Крістіни Сергіївни надійшла заява про участь в судовому засіданні у справі №924/250/26, призначеному на 10:00 год. 09.04.2026 року в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 17.03.2026 вищевказану заяву представниці позивача задоволено, судове засідання, яке відбудеться о 10:00 год. 09.04.2026 визначено провести в режимі відеоконференції за участю представниці позивача Романової К.С.

Судом у підготовчому засіданні 09.04.2026 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 11:00 год. 28.04.2026.

Ухвалою суду від 09.04.2026 повідомлено Спільне україно-болгарське підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтек" про дату, час та місце судового засідання у справі.

Виклад позицій учасників судового процесу.

Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" звернулось з позовом до Спільного україно-болгарського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтек" про зобов`язання поставити та передати у власність в порядку передбаченому умовами договору поставки від 23.05.2025 товар згідно з Специфікацією №1 на суму 202 550,70 грн. та стягнення 32 610,66 грн. штрафних санкцій, з яких 18 432,11 грн. пеня та 14 178,55 грн. штраф.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про неналежне виконання відповідачем умов договору поставки №53-124-01-25-26039 від 23.05.2025 в частині поставки усього узгодженого товару до 19.11.2025. АТ "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" у позові зазначило, що відповідач з простроченням поставив лише частину передбаченого договором товару 07.08.2025 на суму 438 310,50 грн з ПДВ, 24.09.2025 на суму 766 152,00 грн. з ПДВ та 25.09.2025 на суму 30 826,80 грн. з ПДВ згідно з видатковими накладними №1032 від 06.08.2025, №1181 від 23.09.2025 та №1217 від 23.09.2025. При цьому, вартість недопоставленого відповідачем товару станом на 04.03.2026 складає 202 550,70 грн з ПДВ. Водночас, відповідачем добровільно сплачено пеню за прострочення поставки товару за період з 20.11.2025 по 03.12.2025 на суму 2835,70 грн. згідно платіжної інструкції №467 від 05.12.2025.

Враховуючи допущене відповідачем прострочення та добровільну сплату пені, позивач нарахував до стягнення з відповідача за період з 04.12.2025 по 04.03.2026 на підставі п. 8.2 договору поставки пеню у розмірі 18 432,11 грн. та 14 178,55 грн. 7% штрафу. У зв`язку з несплатою вищевказаних нарахувань та недопоставку відповідачем усього погодженого сторонами товару згідно договору поставки, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Представниця позивача в судовому засіданні 28.04.2026 позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач правом участі у судовому засіданні по справі не скористався, відзиву на позов не подав, причин не повідомив. Ухвали суду від 13.03.2026 та від 09.04.2026 надіслані відповідачу на поштову адресу вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак ухвала від 13.03.2026 повернута без вручення, про що наявна відмітка про відсутність адресата на поштовому поверненні 01.04.2026.

При цьому судом враховується, що згідно з пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання адресатом кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 25.06.2018р. у справі №904/9904/17).

У постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати, повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Окремо, судом враховується, що ч. 6 ст. 6 ГПК України визначено, обов`язок юридичних осіб зареєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

Про вказаний обов`язок СУБП ТОВ "Промтек", відповідно до п. 3 ч. 7 ст. 42 ГПК України, також повідомлявся ухвалою суду від 13.03.2026 у справі №924/250/26.

Однак, враховуючи, що СУБП ТОВ "Промтек" не виконав обов`язку визначеного ч. 6 ст. 6 ГПК України щодо реєстрації електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, до останнього застосовуються наслідки визначені Господарським процесуальним кодексом України, в тому числі право суду вирішити справу за наявними матеріалами.

Будь-які клопотання або заяви подані сторонами в межах справи №924/250/26 відсутні.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом враховується, що сторонам згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

З огляду на обставини справи, належне повідомлення сторін про наявність судового спору та надання можливості забезпечити в повному обсязі право на захист, обов`язок дотримання принципу розумних строків вирішення спору, суд, керуючись з ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

23.05.2025 між Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" (покупець) та Спільним україно-болгарським підприємством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтек" (постачальник) укладено договір поставки №53-124-01-25-26039, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупцю в передбачені договором строки товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити даний товар згідно з найменуванням, асортиментом, виробником, кількістю, ціною, та з кодом згідно УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (Додаток №1 до договору), та є невід`ємною частиною договору.

За змістом п. 1.2. договору предметом поставки по даному договору є товар: ручний інструмент та комплектуючі до нього (код 42650000-7 згідно ДК 021:2015 Ручні інструменти пневматичні чи моторизовані).

Місцем виконання цього договору є місто Нетішин Хмельницької області (п. 1.3. договору).

Згідно з п. 3.1 договору строк поставки товару становить протягом 180 календарних днів з дати укладання сторонами договору.

У п. 3.2 договору сторони узгодили, що поставка товару згідно Специфікації здійснюється транспортом і за рахунок постачальника на умовах DDP згідно з ІНКОТЕРМС 2020 на склад вантажоодержувача у м. Нетішин Хмельницької області. Інформація про повну адресу складу замовника буде письмово повідомлена для постачальника протягом 3 календарних днів з дати укладення договору, шляхом надсилання з електронної адреси покупця на електронну адресу постачальника відповідного листа. Постачальник зобов`язаний негайно (але не пізніше 1 робочого дня) з моменту отримання даного листа надіслати лист-підтвердження про отримання інформації щодо повної адреси складу вантажоодержувача.

Постачальник за 3 дні до відвантаження замовленої партії товару, направляє замовнику письмове повідомлення про готовність товару до відвантаження на електронну пошту office@khnpp. atom. gov.ua (п. 3.3. договору).

Згідно з п. 3.5 договору датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної та товарно-транспортної накладної вантажоодержувачем. Ризик випадкового пошкодження або випадкового знищення товару переходить до замовника з моменту поставки товару.

Відповідно до пункту 4.1 ціна товару по договору становить 1 198 200,00 грн., крім того ПДВ 20% 239 640,00 грн., всього ціна договору: 1 437 840,00 грн.

Ціна за одиницю товару, кількість та загальна ціна товару по договору визначається специфікацією №1 (додаток №1 до договору) (п. 4.2 договору).

За змістом п. 5.1 договору оплату за поставлений товар покупець здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 180 днів з дати оформлення ярлика на придатний Товар згідно СОУ HAЕK 038:2021 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанії».

Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість поставленого товару (п. 6.1.2 договору).

Пунктом 6.3.1. договору передбачено, що постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені договором.

Відповідно до пункту 8.2 договору за порушення строку поставки товару постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

Згідно із пунктом 8.5 договору у разі невиконання постачальником своїх зобов`язань за договором, така бездіяльність буде розцінюватися, як одностороння відмова постачальника від виконання своїх зобов`язань за договором. В такому разі постачальник зобов`язаний сплатити замовнику штраф в розмірі 20% від суми невиконаного зобов`язання.

Пунктом 8.6 договору передбачено, що сплата штрафу не звільняє постачальника від виконання зобов`язань за договором.

У п. 8.10 договору сторони погодили, що строк позовної давності за вимогами про стягнення штрафних санкцій передбачених пунктами 8.2, 8.3, 8.5. договору становить 3 роки.

Відповідно до п. 9.4 даний договір пов`язаний з діяльністю філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» AT «НАЕК «Енергоатом», якому надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи (AT «НАЕК «Енергоатом»), в зв`язку з чим територіальна підсудність справ за участю філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» відповідно до вимог статті 29 ГПК України визначається за місцезнаходженням філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція».

Договір поставки від 23.05.2025 підписаний представниками сторін та скріплений відтисками їх печаток.

У Додатку №1 до договору (специфікація №1) сторони визначили найменування товару, виробника, Код УКТ ЗЕД товару, кількість, загальну вартість (1 437 840,00 грн. з ПДВ), а у Додатку №2 (технічна специфікація) - технічні характеристики.

Відповідач на виконання умов договору поставки №53-124-01-25-26039 від 23.05.2025 поставив філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" АТ "НАЕК" "Енергоатом" товар на суму 1 238 289,30 грн. (з ПДВ), що підтверджується двосторонніми видатковими накладними №1032 від 06.08.2025 на суму 438 310,50 грн., №1181 від 23.09.2025 на суму 766 152,00 грн., №1217 від 23.09.2025 на суму 30 826,80 грн.

Зі змісту вищевказаних накладних та Специфікації №1 вбачається відсутність доказів поставки мотопомпи дизельної для брудної води Daishin PTD 306TS у кількості 1 шт. вартістю 168 792,25 грн. без ПДВ.

04.12.2025 позивач звернувся до відповідача з претензією №45-30-2757/29735, в якій просив на виконання умов договору поставки №53-124-01-25-26039 від 23.05.2025 у семиденний термін з моменту отримання претензії допоставити та передати у власність філії "ВП Хмельницька АЕС "АТ "НАЕК "Енергоатом" товар на суму 202 550,70 грн. з ПДВ, а також сплатити пеню у сумі 2835,70 грн. у зв`язку з простроченням поставки товару за період з 20.11.2025 по 03.12.2025 включно. Зазначена претензія була направлена відповідачу 08.12.2025, що підтверджується описом вкладення до цінного листа, накладною та фіскальним чеком АТ „Укрпошта" від 08.12.2025.

Як стверджує позивач, відповідач товар на суму 202 550,70 грн. згідно умов договору поставки №53-124-01-25-26039 від 23.05.2025 та Специфікації №1 до договору не поставив, однак сплатив пеню на суму 2835,70 грн, що підтверджується доданою копією платіжної інструкції №467 від 05.12.2025.

Оскільки відповідач свої зобов`язання за договором щодо поставки решти товару належним чином не виконав, позивач звернувся до суду з вимогами про зобов`язання останнього поставити та передати у власність в порядку передбаченому умовами договору поставки від 23.05.2025 товар згідно з Специфікацією №1 на суму 202 550,70 грн. та стягнення на підставі п. 8.2 договору 18 432,11 грн. пені за період з 04.12.2025 по 04.03.2026 та 14 178,55 грн. 7% штрафу від вартості недопоставленого товару.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду:

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У ч. 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, 23.05.2025 між Акціонерним товариством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє філія "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" (покупець) та Спільним україно-болгарським підприємством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтек" (постачальник) укладено договір поставки №53-124-01-25-26039, за змістом якого відповідач зобов`язався поставити і передати у власність покупцю в передбачені договором строки товар - ручний інструмент та комплектуючі до нього (код 42650000-7 згідно ДК 021:2015 Ручні інструменти пневматичні чи моторизовані), а позивач зобов`язався прийняти та оплатити даний товар згідно з найменуванням, асортиментом, виробником, кількістю, ціною, та з кодом згідно УКТ ЗЕД товару, які зазначаються в специфікації №1 (Додаток №1 до договору), та є невід`ємною частиною договору.

Місцем виконання вказаного договору визначено місто Нетішин Хмельницької області.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Сторонами підписано Додатки №1 та №2 до договору (специфікації №1), у яких визначено найменування товару, виробника, кількість, вартість, технічні характеристики. Загальна вартість товару вказана у розмірі 1 437 840,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до частини першої статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У п. 3.1 договору сторони погодили, що строк поставки товару становить протягом 180 календарних днів з дати укладання сторонами договору.

Згідно з п. 3.5 договору датою поставки товару є дата підписання видаткової накладної та товарно-транспортної накладної вантажоодержувачем.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На виконання умов договору поставки №53-124-01-25-26039 від 23.05.2025 відповідач поставив філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" АТ "НАЕК" "Енергоатом" товар на суму 1 238 289,30 грн. (з ПДВ), що підтверджується двосторонніми видатковими накладними №1032 від 06.08.2025 на суму 438 310,50 грн., №1181 від 23.09.2025 на суму 766 152,00 грн., №1217 від 23.09.2025 на суму 30 826,80 грн.

Спірні правовідносини між сторонами у даній справі виникли з підстав неналежного виконання відповідачем як постачальником своїх договірних зобов`язань з поставки товару. Метою заявленого позову (зобов`язання виконати умови договору поставки) є спонукання відповідача до виконання передбаченого договором обов`язку.

Положення частини другої статті 16 Цивільного кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як примусове виконання обов`язку в натурі.

Цей спосіб захисту застосовується у зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов`язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов`язку чи уникає його. Зокрема, цей спосіб захисту може мати місце при невиконанні обов`язку сплатити кошти, передати річ кредитору, виконати роботи чи надати послуги за відповідним договором. Обов`язок боржника виконати певні дії повинен бути встановлений договором або актом цивільного законодавства.

Подібні висновки Верховного Суду щодо застосування пункту 5 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України та частини другої статті 20 Господарського кодексу України стосовно такого способу захисту як примусове виконання обов`язку в натурі викладені у постановах Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/9167/19, від 10.02.2021 у справі № 910/18950/19, від 06.04.2023 у справі № 908/507/22.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов`язання за договором поставки. На момент звернення з позовом, відповідач не поставив позивачу товар вартістю 202 550,70 грн. з ПДВ, а саме мотопомпу дизельну для брудної води Daishin PTD306TS у кількості 1 шт., що не спростовано останнім.

З огляду на викладене, заявлена позивачем вимога про зобов`язання відповідача поставити та передати у власність філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» решту товару визначеного Специфікацією №1 до договору поставки від 23.05.2025 №53-124-01-25-26039 на загальну суму 202 550,70 грн. є належним способом захисту порушеного права позивача, а тому підлягає задоволенню.

Крім того, норми чинного законодавства, зокрема положення, закріплені у статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", передбачають можливість виконання судового рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії у примусовому порядку.

Стосовно позовних вимог про стягнення штрафних санкцій суд зазначає таке.

У п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема щодо сплати неустойки.

Сторони у п. 3.1 договору поставки визначили, що строк поставки товару становить протягом 180 календарних днів з дати укладання сторонами договору.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України (чинного на момент виникнення договірних правовідносин) штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України (чинного на момент виникнення договірних правовідносин) встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У разі порушення виконання господарських зобов`язань, чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З урахуванням викладеного, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто, не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій. Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 09.02.2018 у справі №911/2813/17, від 22.03.2018 у справі №911/1351/17, від 17.05.2018 у справі №910/6046/16, від 25.05.2018 у справі №922/1720/17, від 09.07.2018 у справі № 903/647/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Так, у п. 8.2 договору передбачено, що за порушення строку поставки товару постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

З огляду на викладене, до 18.11.2025 включно відповідач мав виконати належним чином умови договору поставки від 23.05.2025 №53-124-01-25-26039, а відлік строку прострочення поставки товару починається з 19.11.2025.

Як вбачається з платіжної інструкції №467 від 05.12.2025, відповідач сплатив позивачу пеню на суму 2835,70 грн. Вказане свідчить про погодження останнього з існуючим простроченням поставки товару та нарахованими штрафними санкціями згідно договору поставки від 23.05.2025 №53-124-01-25-26039.

У зв`язку з простроченням поставки відповідачем товару, позивач відповідно до пункту 8.2 договору в нарахував пеню у сумі 18432,11 грн. за період з 04.12.2025 по 04.03.2026 та штраф в розмірі 14178,55 грн., який обраховано на вартість недопоставленого товару за прострочення поставки більше 30 днів.

Судом враховується, що у ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України (чинного на момент виникнення договірних правовідносин) було встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Нарахування позивачем на підставі п. 8.2 договору пені у розмірі 0,1% від вартості непоставленого (недопоставленого) в строк товару за кожен день прострочення, що склала 18432,11 грн. за період з 04.12.2025 по 04.03.2026, тобто за 91 добу, відповідає вимогам ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України чинного у визначений період.

Проведеним судом перерахунком заявлених до стягнення розмірів неустойки (пені) та штрафу на підставі п. 8.2 договору поставки встановлено, що останні обраховано в межах максимального розміру та є обґрунтованими.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

З огляду на вищезазначене, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає за належне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача у зв`язку з задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Спільному україно-болгарському підприємству у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтек" (03039, місто Київ, проспект Червонозоряний, буд. 119, адмінкорпус, 3-й поверх, кім. 28, ) поставити та передати у власність філії «Відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» (30100, Хмельницька обл., місто Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20, ) решту товару визначеного Специфікацією №1 до договору поставки від 23.05.2025 №53-124-01-25-26039 на загальну суму 202 550,70 грн.

Стягнути з Спільного україно-болгарського підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Промтек" (03039, місто Київ, проспект Червонозоряний, буд. 119, адмінкорпус, 3-й поверх, кім. 28, ) на користь Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" () в особі філії "Відокремлений підрозділ "Хмельницька атомна електрична станція" (30100, Хмельницька обл., місто Нетішин, вул. Енергетиків, буд. 20, ) 18 432,11 грн. неустойки, 14 178,55 грн. штрафу та 2821,94 грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили, видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Рішення надіслати позивачу за допомогою підсистем ЄСІТС в електронний кабінет, відповідачу - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.04.2026.

Суддя Андрій ЯРОЦЬКИЙ