ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2026 р. Справа №910/12697/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Шапрана В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Приватного підприємства "Дінекс-Трейд"

про ухвалення додаткового рішення

за результатами розгляду апеляційних скарг Державної казначейської служби України, Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів м. Києва та Офісу Генерального прокурора

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2026

у справі №910/12697/25 (суддя Паламар П.І.)

за позовом Приватного підприємства "Дінекс-Трейд"

до 1) Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів м. Києва

2) Офісу Генерального прокурора

3) Державної казначейської служби України

про стягнення сум за прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у розмірі 423 853,40 грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Дінекс-Трейд" (далі - ПП "Дінекс-Трейд") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного бюджету України на користь ПП "Дінекс-Трейд" 162 690,83 грн трьох процентів річних від простроченої суми грошового зобов`язання за період з 01.06.2023 до 29.07.2024 та 261 162,57 грн інфляційних втрат, нарахованих на суму простроченого грошового зобов`язання за той самий період.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2026 у справі №910/12697/25 позов задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ПП "Дінекс-Трейд" 261 162,57 грн збитків внаслідок інфляції за період прострочення, 162 690,83 грн трьох процентів річних з простроченої суми, 20 000,00 грн витрат по оплаті послуг адвоката та 5 086,24 грн витрат по оплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Державна казначейська служба України (далі - ДКС України) звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2026 у справі №910/12697/25 та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Офіс Генерального прокурора звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2026 у справі №910/12697/25 та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів м. Києва (далі - АРМА) звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2026 №910/12697/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2026 апеляційні скарги ДКС України, АРМА та Офісу Генерального прокурора на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2026 у справі №910/12697/25 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2026 у справі №910/12697/25 залишено без змін.

Слід зазначити, що у відзиві на апеляційну скаргу, позивач просив суд стягнути з Державного бюджету України судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2026 розгляд заяви ПП "Дінекс-Трейд" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/12697/25 призначено у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

13.04.2026, через систему "Електронний суд", АРМА подано клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в якому останнє просить відмовити у задоволенні заяви ПП "Дінекс-Трейд" про ухвалення додаткового рішення.

14.04.2026, через систему "Електронний суд", Офісом Генерального прокурора подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні заяви ПП "Дінекс-Трейд" про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Державного бюджету України на його користь судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Розглянувши заяву ПП "Дінекс-Трейд" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, клопотання АРМА та Офісу Генерального прокурора про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

За приписами статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1-3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Апеляційним судом встановлено, що 03.03.2026 між ПП "Дінекс-Трейд" (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Овіс Лігал" (адвокатське об`єднання) укладено договір про надання професійної правничої допомоги №09/26-юо, за умовами якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надати професійну правничу допомогу, визначену пунктом 1.2 договору, а клієнт зобов`язується її прийняти та оплатити у повному обсязі.

Згідно з пунктом 2.1 договору за послуги (професійну правничу допомогу), надані клієнту в межах даного договору, останній сплачує адвокатському об`єднанню фіксований гонорар.

Відповідно до пункту 2.2 договору розмір гонорару за надані клієнту, в межах даного договору, послуги (професійну правничу допомогу) складає 10 000,00 грн та не залежить від фактичного обсягу наданих послуг (професійної правничої допомоги).

Отже, сторони договору встановили порядок обчислення гонорару у фіксованому розмірі.

Згідно з вимогами частини 8 статті 129 ГПК України розмір судових втрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом, у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони, на підставі положень частини 4 статті 126 ГПК України, можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (постанова Верховного Суду від 01.09.2021 у справі №910/13034/20).

За приписами частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківській документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до частини 5 статті 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, з огляду на принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказаний правовий висновок викладено у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Як зазначалось вище, АРМА та Офісом Генерального прокурора заявлялись клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в яких останні просять відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Державного бюджету України на його користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

В обґрунтування наведених клопотань АРМА та Офісом Генерального прокурора посилаються на те, що сума судових витрат на правову допомогу є безпідставно завищеною та необґрунтованою.

Разом із тим, колегія суддів вважає необґрунтованими клопотання відповідачів-1, 2 про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, оскільки останні не наводять власної позиції щодо суми понесених позивачем, яка є розумною та виправданою.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що між позивачем та адвокатським об`єднанням обумовлено розмір гонорару саме у фіксованій сумі 10 000,00 грн.

Здійснивши аналіз доводів відповідачів-1, 2, а також співмірності заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаних адвокатським об`єднанням робіт, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені витрати в сумі 10 000,00 грн є співмірними зі складністю справи, наданим адвокатським об`єднанням обсягом послуг та відповідають критерію розумності їх розміру.

За приписами частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому витрати за надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.01.2021 у справі №925/1137/19.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В силу частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 244 ГПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви ПП "Дінекс-Трейд" про стягнення з Державного бюджету України судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Враховуючи те, що судовий збір за ухвалення додаткового рішення (постанови) не здійснюється, то відповідно судовий збір, згідно з приписами статті 129 ГПК України розподілу не підлягає.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного підприємства "Дінекс-Трейд" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/12697/25 задовольнити.

2. Стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України (01601, місто Київ, вулиця Бастіонна, будинок 6, ідентифікаційний код 37567646) на користь Приватного підприємства "Дінекс-Трейд" (68671, Одеська область, Ізмаїльський район, село Багате, вулиця Центральна, будинок 28; ідентифікаційний код 39423546) 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видачу наказу на виконання додаткової постанови доручити Господарському суду міста Києва.

4. Справу №910/12697/25 передати до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді Є.Ю. Пономаренко

В.В. Шапран