ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про часткове забезпечення позову

27.04.2026м. ДніпроСправа № 904/2279/26

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Дичко В.О., розглянувши заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову (з додатками) до подачі позовної заяви у справі № 904/2279/26,

особи, які можуть отримати статус учасника справи:

позивач: Дніпровська міська рада (49000, Дніропетровська область, м. Дніпро, просп.Дмитра Яворницького, буд. 75, )

відповідач: Товариство обмеженою відповідальністю "Лідер Фінанс" (18005, Черкаська область, м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 336А, )

про стягнення 318 062,81 грн безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою

Суддя Дичко В.О.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Дніпровська міська рада до подання позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Фінанс" про стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 318062,81грн звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Фінанс", що розташоване за адресою: м. Дніпро, вул.Андрія Сахарова, буд. 80 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), та на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Фінанс" у межах суми стягнення в розмірі 318 062,81 грн, до набрання рішенням у справі законної сили.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що предметом спору є стягнення до місцевого бюджету Дніпровської міської ради значної суми коштів у розмірі 318 062,81 грн, від сплати яких відповідач ухиляється.

Дніпровська міська рада вважає, що існує реальна загроза утруднення виконання рішення, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, оскільки нерухомість, розміщена на земельній ділянці, може бути відчужена, а грошові кошти - виведені з рахунків.

Разом з тим, заявник зазначає, що піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром суми стягнення, а арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору.

Дніпровська міська рада з метою обґрунтування застосування саме заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на нерухоме майно та грошові кошти на рахунках указує, що обрані заходи забезпечення позову не порушують права відповідача, є пропорційними, обґрунтованими, співмірними та адекватними, сприятимуть ефективному поновленню порушених прав у разі задоволення позову.

Крім того, Дніпровська міська рада зазначає, що забезпечення позову в даній справі не може призвести до збитків для відповідача або третіх осіб, оскільки вжиття таких заходів не матиме фактичних обмежень у роботі. у зв`язку з чим підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Згідно зі ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту цієї норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись майном або грошовими коштами, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (іншого речового права) на майно, витребування (передачу) майна або про стягнення грошових коштів.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Згідно з ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

У п.п. 47-48 постанови від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду вказала, що при розгляді заяви про забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3)співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (п. 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості поданої позовної заяви є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Предметом позову визначено стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 318062,81 грн за використання земельної ділянки площею 0,5869 га з кадастровим номером :09:182:0001 за місцезнаходженням: м. Дніпро, вул. Андрія Сахарова, 80.

Відповідно до інформаційної довідки № 468504019 від 17.03.2026 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що надана позивачем до заяви про забезпечення позову, вбачається, що Товариству з обмеженою відповідальністю "Лідер Фінанс" з 16.03.2017 на праві власності належить об`єкт нежитлової нерухомості - будівлі та споруди автозаправної станції № 16 (після реконструкції) загальною площею 43,4 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), що має такі складові частини: АЗС № 16 (після реконструкції), в т.ч.: будівля операторської літ. А-1 поз. 1-7 площею 43,4 кв.м, ґанки літ.а,а', навіс літ.Г, паливо-роздавальна колонка № 1-4, резервуарі протипожежного запасу води № 5-6, ємності для зберігання паливно-мастильних матеріалів № 7-10, пристрій прийому та зливу палива № 11, оглядові колодязі рівня грунтових вод № 12-15, ємність для зберігання зріджених вуглеводневих газів № 16, колонка газороздавальна № 17, цінове табло № 18, блискавовідводи № 19-21, яма вигрібна № 22, колодязь інженерних мереж № 23, флагшток № 24, замощення № I-IV, за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Андрія Сахарова, буд. 80.

З огляду на це, беручи до уваги можливість вибуття з власності відповідача в будь-який момент нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці площею 0,5869 га з кадастровим номером :09:182:0001 за адресою: м. Дніпро, вул. Андрія Сахарова,80, господарський суд дійшов висновку про необхідність застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу та знаходиться в нього, без обмеження/позбавлення права користування цим майном.

Невжиття цього заходу забезпечення позову до вирішення справи по суті й набрання законної сили судовим рішенням може істотно ускладнити в разі задоволення позовної заяви поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких звернеться Дніпровська міська рада, призвести до зміни власника нерухомого майна та вплинути на виконання такого рішення.

Подібний за змістом правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 490/6312/19, від 21.12.2020 у справі № 487/5726/19.

Також за правовим висновком, викладеним у п. 24 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22, заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Аналогічний правовий висновок про те, що у справах, де предметом спору є стягнення грошових коштів, накладення арешту на нерухоме майно є належним видом забезпечення позову, викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18, постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.06.2022 у справі № 908/2382/21.

На пітвердження ціни майбутнього позову Дніпровська міська рада надає розрахунок суми коштів, які зберіг у себе землекористувач земельної ділянки за рахунок власника ділянки внаслідок користування землею без достатньої правової підстави за період з 30.05.2025 до 02.04.2026 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:182:0001.

Згідно з вищенаведеним розрахунком загальна сума коштів, яку зберіг у себе землекористувач земельної ділянки за рахунок власника ділянки внаслідок користування землею без достатньої правової підстави за період з 30.05.2025 до 02.04.2026 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:182:0001 становить 318 062,81 гривень.

Зазначена сума коштів розрахована з урахуванням сум фактичних сплат Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Фінанс" (183 371,58 грн у 2025 році та 132 027,52 грн у 2026 році), про що вказує позивач у заяві про забезпечення позову.

Разом з тим, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів достатності/недостатності грошових коштів на рахунках відповідача.

Ураховуючи вищевикладене, суд відмовляє в заяві позивача в частині накладення арешту на грошові кошти, що обліковуються на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Фінанс".

Тому господарський суд (за відсутності доказів достатності грошових коштів на рахунках відповідача) дійшов висновку щодо доцільності накладення арешту на нерухоме майно в межах суми стягнення в розмірі 318 062,81 гривень.

Ненакладення арешту на нерухоме майно відповідача надалі унеможливить виконання судового рішення, що, у свою чергу, призведе до порушення принципу обов`язковості судового рішення, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України.

Накладення арешту на належне відповідачу на праві власності нерухоме майно буде співмірним заходом забезпечення позову про стягнення з нього грошових коштів.

Отже, забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача забезпечить виконання рішення суду у разі задоволення позову та відповідач не матиме можливості в будь-який момент відчужити майно.

Здійснивши оцінку адекватності обраних заявником заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Фінанс" у межах суми стягнення в розмірі 318 062,81 грн, суд дійшов висновку, що накладення арешту на нерухоме майно не призведе до невиправданого обмеження майнових прав боржника, оскільки нерухоме майно фактично залишиться у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Фінанс", а буде обмежено лише можливість розпоряджатися ним на час розгляду справи в суді.

З урахуванням вищевикладеного, матеріалами заяви про забезпечення позову підтверджено існування реальної загрози ефективному захисту порушених інтересів територіальної громади м. Дніпро у випадку незастосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно боржника. Такий захід є адекватним, достатнім та співмірним до суми стягнення в розмірі 318 062,81 гривень.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Наразі суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись статтями 86, 136-140, 144, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Дніпровської міської ради (вх. № зз-35/26 від 24.04.2026) про забезпечення позову до подачі позовної заяви - задовольнити частково.

2. Накласти арешт на нерухоме майно - будівлі та споруди автозаправної станції № 16 (після реконструкції) загальною площею 43,4 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), що належить на праві власності Товариству обмеженою відповідальністю "Лідер Фінанс" (18005, Черкаська область, м. Черкаси, бул. Шевченка, буд.336А, ), за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул.Андрія Сахарова, буд. 80, у межах суми стягнення в розмірі 318 062,81 грн (триста вісімнадцять тисяч шістдесят дві гривні 81 копійка).

3. У задоволенні решти заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви - відмовити..

Стягувач: Дніпровська міська рада (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75, )

Боржник: Товариство обмеженою відповідальністю "Лідер Фінанс" (18005, Черкаська область, м. Черкаси, бул. Шевченка, буд. 336А, )

Ухвала суду про часткове забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з дати її постановлення та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Дата набрання ухвалою суду законної сили - 27.04.2026.

Строк пред`явлення ухвали суду до виконання становить три роки - до 28.04.2029.

Ухвала суду про часткове забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від пред`явлення до примусового виконання.

Учасники судового процесу мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування заходу забезпечення позову повністю чи частково.

Ухвала суду може бути оскаржена у строк та в порядку, передбачені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Оскарження ухвали суду про часткове забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.О. Дичко