ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

27.04.2026 Справа № 914/1211/26

Господарський суд Львівської області у складі судді Козак І.Б. розглянувши матеріали заяви: Комунального некомерційного підприємства «Лікарня Хоспіс» с. Сіде Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, с. Сіде Львівської обл.,

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь НП», с.Сторожниця Закарпатської обл.,

за вимогою: про стягнення 22 349,7 грн

ВСТАНОВИВ:

Комунальне некомерційне підприємство «Лікарня Хоспіс» с. Сіде Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області звернулось до Господарського суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь НП» 22 349,7 грн заборгованості за Договором поставки №СКЗ-00256 від 14 грудня 2023 року.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Судовий наказ, як визначено у ст. 148 ГПК України, може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Згідно з п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з вимогами п.п. 4, 5 ч. 2, ч. 3 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З 01.09.2021 застосовуються вимоги до оформлення документів відповідно до ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».

Згідно з п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки «Для копій».

В порушення зазначених вимог, заявником надано копії договору поставки «СКЗ-00256 від 14.12.2023, видаткових накладних №0003/0000132 від 14.12.2023 та №0003/0000794 від 23.05.2024, які не засвідчені в установленому порядку.

За таких обставин надані заявником копії документів не можуть вважатися доказами в розумінні норм ГПК України. У зв`язку з цим не вбачається виникнення та порушення права грошової вимоги заявника до боржника на підставі поданих документів, наявності та безспірності грошової заборгованості.

Таким чином, заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст. 150 ГПК України, з поданої заяви не вбачається виникнення та порушення права грошової вимоги заявника.

Суд звертає увагу, що згідно п.2 ч.2 ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу має містити ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника.

Однак всупереч п.2 ч.2 ст. 150 ГПК України заявником не зазначено ідентифікаційний код Комунального некомерційного підприємства «Лікарня Хоспіс» с. Сіде Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Враховуючи викладене, на підставі п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суд відмовляє КНП «Лікарня Хоспіс» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь НП» 22 349,7 грн заборгованості.

Окрім того, згідно статті 149 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

Згідно ч.1, 2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням боржника є: 89421, Україна, Ужгородський р-н, Закарпатська обл., село Сторожниця, вулиця Молодіжна, будинок 9.

Відтак заява про видачу судового наказу не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Львівської області.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Керуючись ст. 150, п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст. ст. 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному некомерційному підприємству «Лікарня Хоспіс» с. Сіде Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинь НП» 22 349,7 грн заборгованості за Договором поставки №СКЗ-00256 від 14 грудня 2023 року.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Суддя Козак І.Б.