ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" квітня 2026 р. м. Черкаси Справа № 925/579/26

Суддя Господарського суду Черкаської області Зарічанська З.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд"

про видачу судового наказу,

УСТАНОВИЛА:

24.04.2026 до Господарського суду Черкаської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості в розмірі 91 075,68 грн з Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області.

Заява про видачу судового наказу обґрунтована неналежним виконанням боржником взятих на себе зобов`язань за Договором №216 від 16.05.2026 в частині повної та своєчасної оплати за поставлену електричну енергію.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу, суддя зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України), наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Порядок розгляду вимог у наказному провадженні унормований Розділом ІІ Наказне провадження ГПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір. (ч. 1, 2 ст. 148 ГПК України)

У заяві повинні бути зазначені вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. (п. 4 ч. 2 ст. 150 ГПК України)

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Тобто із загальних засад наказного провадження та встановленого порядку розгляду заяви про видачу судового наказу випливає, що наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів випливає, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором). Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні. Разом із тим лише той факт, що договірні зобов`язання не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Отже для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. Звертаючись із заявою про видачу судового наказу, заявник повинен в тому числі подати документи, що свідчать про безспірність його вимог.

Наведене зумовлено тим, що під час розгляду заяви про видачу судового наказу суд не розглядає справу по суті, не встановлює обставин справи та не здійснює оцінку доказів щодо їх змагальності та достовірності, адже наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

В обґрунтування стягнення заявленої заборгованості у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що останній здійснював постачання електричної енергії боржнику по Договору №216 від 16.05.2025 у липні-грудні 2025 року на загальну суму 130 438,75 грн, що підтверджується Актами приймання-передачі електричної енергії:

- №РН-0003570 за липень 2025 р. на суму 69 023,94 грн;

- №РН-0004153 за серпень 2025 р. на суму 5 790,80 грн;

- №РН-0004635 за вересень 2025 р. на суму 5 603,40 грн;

- №РН-0005388 за жовтень 2025 р. на суму 22 847,72 грн;

- №РН-0005997 за листопад 2025 р. на суму 14 338,76 грн;

- №РН-0006447 за грудень 2025 р. на суму 12 843,13 грн.

Заявник стверджує, що за поставлену електричну енергію боржник розрахувався частково в розмірі 116 100 грн, таким чином заборгованість по Договору №216 від 16.05.2025 р. за поставлену електричну енергію становить 14 338,75 грн, що підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2025 по 19.02.2026.

Суддя встановила, що 16.05.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" та Головне управління Держпродспоживслужби в Черкаській області уклали Договір №216 про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до п. 5.3.1. вищезазначеного Договору оплата електричної енергії за цим Договором здійснюється на підставі підписаного Сторонами Акта, протягом 10 робочих днів із дати підписання Споживачем Акта за відповідний розрахунковий період.

На підтвердження зазначених у заяві обставин заявник додає Акти приймання передачі та Акт звірки взаєморозрахунків. Проте Акт приймання-передачі №РН-0005997 за листопад 2025 р. на суму 14 338,76 грн, № РН-0006939 за грудень 2025 р. на суму 76 736,93 грн та Акт звірки взаєморозрахунків не підписані зі сторони боржника.

Заявником також не надано до заяви про видачу судового наказу доказів направлення зазначених актів здачі-приймання наданих послуг на адресу боржника та їх отримання останнім.

Наведене в сукупності свідчить про те, що заборгованість Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області в розмірі 91 075,68 грн не є безспірною та заявником не додано належних доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як зазначено вище, ГПК України передбачає можливість задоволення заяви про видачу судового наказу лише за умови безспірності вимог, відповідно заявник, крім іншого, має додати документи, що вказують на правильність та безспірність грошових сум.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Отже, суддя доходить висновку, що із поданої заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів не випливає виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на викладене суддя відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області на підставі п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. (ч. 2 ст. 152 ГПК України)

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. (ч. 2 ст. 151 ГПК України)

Керуючись ст. 150, 152, 153, 154, 234, 254 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Газенерго-Трейд" у видачі судового наказу про стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Черкаській області заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання.

Копію ухвали надіслати заявнику за допомогою системи "Електронний суд".

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА