ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2026 м.Дніпро Справа №912/155/26

Центральний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Левшиної Г.В. (доповідач)

суддів: Андрейчука Л.В., Віннікова С.В.

секретар судового засідання: Мошинець Ю.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Константінов О.Ф.

від відповідача (скаржник): не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області

на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 26.03.2026 (суддя Тимошевська В.В.) у справі №912/155/26

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес»

до відповідача Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області

про визнання додаткової угоди про поновлення строку дії договору оренди землі укладеною

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

24.03.2026 до Господарського суду Кіровоградської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить:

- заборонити Пантаївській селищній раді Олександрійського району Кіровоградської області, здійснювати будь-які дії спрямовані на розпорядження, надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 15,5667 га, кадастровий номер: :02:000:9040, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, Диківська сільська рада, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно з КВЦПЗ 01.01), яка є предметом спірного договору оренди землі;

- заборонити Пантаївській селищній раді Олександрійського району Кіровоградської області укладення договору оренди землі щодо передачу в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 15,5667 га, кадастровий номер: :02:000:9040, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, Диківська сільська рада, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно з КВЦПЗ 01.01);

- заборонити державним кадастровим реєстраторам Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастру) здійснювати дії, спрямовані на скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 15,5667 га, кадастровий номер :02:000:9040, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, Диківська сільська рада, яка є предметом спірного договору оренди землі.

В обґрунтування поданої заяви позивач послався на те, що 06.11.2025 Пантаївською селищною радою було прийнято рішення № 892 «Про підготовку лоту для продажу на земельних торгах та проведення земельних торгів з продажу права оренди земельної ділянки площею 15,5667 га, з кадастровим номером :02:000:9040». Відтак, за умови реалізації рішення від 06.11.2025 №892, ТОВ «Прогрес» буде позбавлено можливості зареєструвати право оренди на спірну ділянку на підставі рішення суду у разі задоволення позовних вимог у цій справі, що унеможливить його виконання та потребуватиме необхідність у додатковому зверненні з позовом до суду про визнання недійсним договору оренди землі, укладеним між розпорядником земельної ділянки та новим орендарем за результатами проведених земельних торгів. За наведених обставин, позивач наполягав на тому, що невжиття судом окреслених заходів забезпечення позову у випадку прийняття рішення на користь заявника не забезпечить реального захисту прав останнього на оренду земельної ділянки, що є головною метою судочинства.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 26.03.2026 у справі № 912/155/26 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» про забезпечення позову задоволено частково:

- заборонено Пантаївській селищній раді Олександрійського району Кіровоградської області здійснювати будь-які дії спрямовані на розпорядження, надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 15,5667 га, кадастровий номер: :02:000:9040, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, Диківська сільська рада, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно з КВЦПЗ 01.01), яка є предметом спірного договору оренди землі;

- заборонено державним кадастровим реєстраторам Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастру) здійснювати дії, спрямовані на скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 15,5667 га, кадастровий номер :02:000:9040, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, Диківська сільська рада, яка є предметом спірного договору оренди землі;

- в задоволенні іншої частини заяви відмолено.

Задовольняючи частково вказану заяву, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість тверджень позивача стосовно відсутності призначених земельних торгів щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9040, що, зі свого боку, виключає підстави для застосування положень ч. 12 ст. 137 ГПК України.

Також, судом було враховано, що відповідна земельна ділянка перебуває у розпорядженні Пантаївської селищної ради, що надає можливість останньому розпорядитись земельною ділянкою будь-яким шляхом в межах законодавчо визначених правил, зокрема, передати в користування, поділити, об`єднати з іншою тощо.

За вказаних обставин, враховуючи попередньо вчинені дії відповідача щодо організації проведення земельних торгів з продажу права оренди на земельну ділянку, суд дійшов висновку, що запропоновані позивачем заходи забезпечення позову стосуються предмета позову та спрямовані на уникнення ситуацій стосовно будь-яких змін щодо земельної ділянки чи прав на неї задля забезпечення ефективного поновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у випадку задоволення позову.

Відтак, оцінивши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, імовірність істотного ускладнення або неможливості ефективного захисту порушених прав заявника, за захистом яких позивач звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів, суд виснував про наявність правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову у визначений ним спосіб.

Разом з цим, відмовляючи у задоволенні другого пункту резолютивної частини заяви позивача, місцевий господарський суд виходив з того, що заборона відповідачу здійснювати будь-які дії спрямовані на розпорядження та надання в оренду земельної ділянки фактично вже включає в себе і заборону на укладення договору оренди, про що помилково окремо просив позивач.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись із зазначеною ухвалою до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась Пантаївська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 26.03.2026 у справі № 912/155/26.

Згідно доводів апелянта оскаржувана ухвала господарського суду не містить висновків про те, що невжиття запропонованих заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Натомість, скаржник наполягав на тому, що вжиті судом заходи забезпечення порушують приписи ч. 20 ст. 137 ГПК України та значною мірою обтяжують відповідача в можливості виконання своїх повноважень органу місцевого самоврядування.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу.

20.04.2026 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» надійшов відзив на скаргу відповідача, за змістом якого товариство просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на законність і обгрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції. Так, позивач наполягав на наявності достатньо обґрунтованих припущень, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Левшиної Г.В. (доповідач), суддів: Андрейчука Л.В., Віннікова С.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 26.03.2026 у справі №912/155/26; розгляд апеляційної скарги призначено на 28.04.2026 о 15:50 год.

У судове засідання 28.04.2026 в режимі відеоконференції з`явився представник позивача. Представник відповідача правом участі в судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Під час розгляду справи представник позивача надав заперечення проти задоволення апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обгрунтованою. Окремо, позивач наголосив на тому, що наразі товариство продовжує користуватися спірною земельною ділянкою сільськогосподарського призначення після закінчення строку договору оренди та сплачувати орендну плату за таке користування у повному обсязі на умовах договору оренди землі.

У судовому засіданні 28.04.2026 колегією суддів оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1).

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2).

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч. 5).

Згідно з ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Оцінка апеляційним господарським судом аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 2, 4, 10 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до усталених висновків Верховного Суду, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Колегія суддів зазначає, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

В свою чергу, адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Апеляційний суд зауважує, що заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків вжиття таких заходів.

Передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника).

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені в постановах Верховного Суду від 26.10.2020 у справі № 907/477/20, від 21.12.2021 у справі № 910/10598/21 та від 28.08.2023 у справі № 906/304/23.

Колегія суддів при дослідженні даного спору звертає увагу сторін на те, що у випадку звернення особи до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.08.2020 у справі № 917/1274/19, від 25.02.2021 у справі № 910/6729/20, від 15.04.2022 у справі № 904/7930/21.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Досліджуючи питання правомірності вжитих судом заходів забезпечення позову, колегія суддів виходить з того, що наразі в провадженні Господарського суду Кіровоградської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» до Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області з вимогами про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення строку дії договору оренди землі від 22.12.2018 щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Диківської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області площею 15,5667 га, кадастровий номер :02:000:9040.

При цьому, апеляційним судом встановлено, що позивач вже раніше ініціював питання про вжиття заходів забезпечення позову в цій справі.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 26.03.2026 у справі № 912/155/26 було вжито заходи забезпечення позову за заявою ТОВ «Прогрес», поданої до подання позовної заяви, а саме:

- заборонено Пантаївській селищній раді Олександрійського району Кіровоградської області здійснювати будь-які дії спрямовані на розпорядження, надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 15,5667 га, кадастровий номер: :02:000:9040, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, Диківська сільська рада, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно з КВЦПЗ 01.01);

- заборонено державним кадастровим реєстраторам Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастру) здійснювати дії, спрямовані на скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 15,5667 га, кадастровий номер :02:000:9040, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, Диківська сільська рада.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.03.2026 ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 22.01.2026 у справі № 912/155/26 скасовано, у задоволенні заяви ТОВ «Прогрес» про забезпечення позову до подачі позовної заяви відмовлено.

Скасовуючи ухвалу суду від 22.01.2026 у справі № 912/155/26 та відмовляючи у забезпеченні позову, суд апеляційної інстанції послався на ч. 12 ст. 137 ГПК України та вказав на те, що заборона Пантаївській сільській раді Кіровоградської області здійснювати будь-які дії спрямовані на розпорядження, надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 15,5667 га, кадастровий номер: :02:000:9040, фактично призводить до втручання у діяльністю селищної ради, оскільки відбувається пряме втручання у проведення земельних торгів, що проводяться від імені органу місцевого самоврядування.

Наразі, позивач звертаючись з новою заявою про забезпечення позову посилається на відсутність призначених земельних торгів щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:000:9040, що, на думку заявника, виключає підстави для застосування обмежень згідно ч. 12 ст. 137 ГПК України.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що 06.11.2025 Пантаївською селищною радою було прийнято рішення №892 «Про підготовку лоту для продажу на земельних торгах та проведення земельних торгів з продажу права оренди земельної ділянки площею 15,5667 га, з кадастровим номером :02:000:9040».

В подальшому на веб-сайті «Прозорро.Продажі система онлайн-аукціонів з продажу та здачі в оренду майна» Пантаївською селищною радою Кіровоградської області організовано онлайн аукціон щодо продажу права оренди (річної орендної плати) земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 15,5667 га, кадастровий номер: :02:000:9040, що розташована за адресою: Кіровоградська область, Знам`янський район, Диківська сільська рада, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код згідно з КВЦПЗ 01.01). Дата аукціону 23.01.2026 11:40.

Проте, вказаний аукціон було скасовано 22.01.2026, що вбачається із вказаного оголошення та відкритих даних зазначеного веб-сайту. Причини скасування - у зв`язку з прийняттям ухвали Господарського суду Кіровоградської області.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 138 Земельного кодексу України земельні торги до їх проведення можуть бути скасовані організатором земельних торгів у разі отримання ним документів, що підтверджують необхідність внесення змін до землевпорядної та землеоціночної документації на земельну ділянку або встановлення заборони на її відчуження чи передачу в користування. Повідомлення про скасування торгів не пізніше наступного дня після прийняття відповідного рішення підлягає оприлюдненню в тому самому порядку, що й оголошення про проведення земельних торгів.

За змістом п. 64 Вимог щодо підготовки до проведення та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суборенди, суперфіцію, емфітевзису), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 № 1013, після усунення підстав, за якими торги були скасовані або їх результати були визнані судом недійсними, організатор оприлюднює оголошення про проведення нових торгів, які проводяться у порядку, встановленому Кодексом та цими вимогами для проведення земельних торгів.

Відтак, норми чинного законодавства передбачають можливість скасування організатором торгів відповідних земельних торгів за наявності на те підстав та проведення нових торгів після усунення підстав, за якими торги були скасовані.

В матеріалах справи наразі відсутні будь-які докази на підтвердження призначення відповідачем нового аукціону щодо продажу права оренди (річної орендної плати) земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 15,5667 га, кадастровий номер :02:000:9040. За змістом апеляційної скарги скаржник також не повідомив про вжиття ним заходів щодо проведення нового аукціону та не зазначив про оприлюднення відповідного оголошення. Натомість, апелянт наголосив на тому, що не позбавлений права самостійно обирати час проведення нового аукціону, виходячи із міркувань доцільності.

Як свідчать імперативні приписи частини 12 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Аналіз наведеної норми свідчить, що законодавець окреслив чіткі межі втручання у сферу публічно-правових конкурсних відносин, зокрема щодо діяльності органів державної влади чи місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження майном або правами на конкурентних засадах.

Водночас, Верховний Суд у постанові від 16.10.2020 по справі № 915/113/20 виснував про те, що заборона вжиття заходів забезпечення позову, передбачена частиною 12 статті 137 ГПК України, стосується випадків втручання у проведення публічних процедур, зокрема земельних торгів, за умови прийняття рішення про проведення торгів і початку процедури їх проведення. Тобто обмеженню підлягають заходи забезпечення, які будь-яким чином можуть вплинути на торги, щодо проведення яких прийнято рішення. Однак можливе проведення торгів у майбутньому, не може вважатися етапом проведення торгів на який поширюються положення частини 12 статті 137 ГПК України.

Відтак, апеляційний суд підкреслює те, що обмеження, встановлене частиною 12 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, застосовується лише тоді, коли конкурс, торги чи аукціон уже оголошено або фактично розпочато.

Оскільки щодо спірної земельної ділянки рішення про проведення нових земельних торгів не приймалося, матеріали справи не містять відповідних доказів, обмеження щодо забезпечення позовних вимог в спірних правовідносинах не виникло, а тому колегія суддів апеляційного господарського суду вважає помилковими твердження апелянта про те, що суд першої інстанції задовольняючи заяву про забезпечення позову порушив приписи частини 12 статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

Також, апеляційний суд критично оцінює доводи апелянта стосовно відсутності доказів на підтвердження намірів відповідача розпорядитись спірною земельною ділянкою, враховуючи наявне в матеріалах справи рішення Пантаївської селищної ради від 06.11.2025 №892 та попередньо вчинені дії селищної ради щодо організації проведення земельних торгів з продажу права оренди на земельну ділянку.

Доводи скаржника щодо порушення позивачем прав селищної ради та незаконного використання товариством земельної ділянки комунальної власності також не приймаються апеляційним судом до уваги, оскільки стосуються розгляду справи по суті. Саме внаслідок дослідження та встановлення вказаних обставин у суду будуть наявні/ відсутні підстави для висновку щодо обґрунтованості позову.

З огляду на встановлені обставини, приймаючи до уваги надані позивачем в судовому засіданні усні пояснення щодо способу використання спірної земельної ділянки (а саме, проведення сільськогосподарських робіт з вирощування врожаю), суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обрані заявником та задоволені судом першої інстанції способи забезпечення позову є достатніми та співмірними стосовно предмета спору, не призведуть до невиправданого обмеження прав та законних інтересів селищної ради та інших осіб, адже не зумовлюють вирішення спору по суті, мають тимчасовий характер.

Окремо, колегія суддів наголошує на тому, що такі заходи забезпечення не позбавляють орган місцевого самоврядування його права володіння чи управління комунальним майном загалом, а лише тимчасово обмежують можливість розпорядження конкретним об`єктом до остаточного вирішення спору по суті. У такий спосіб суд забезпечує баланс інтересів сторін: з одного боку, гарантує ефективність судового захисту позивача, а з іншого - не втручається у реалізацію владних повноважень відповідача поза межами спірних правовідносин.

Враховуючи наведене у сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для часткового задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес».

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 26.03.2026 про часткове задоволенні заяви про забезпечення позову, постановлено після повного з`ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також у зв`язку з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області слід відмовити, а оскаржувану ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 26.03.2026 у справі № 912/155/26 - залишити без змін.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за її подання відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 271, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Пантаївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 26.03.2026 у справі № 912/155/26 залишити без змін.

Справу № 912/155/26 повернути до Господарського суду Кіровоградської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачено статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.04.2026.

Головуючий суддя Г.В. Левшина

Суддя Л.В. Андрейчук

Суддя С.В. Вінніков