28.04.2026Справа № 910/1491/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., розглянувши матеріали справи
за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерський міст»
до Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України
Фонду державного майна України
третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, державне підприємство «ЕКО»
про витребування майна з чужого незаконного володіння,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
19 лютого 2026 року Господарський суд міста Києва ухвалив рішення про задоволення позову об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерський міст» до Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України.
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерський міст» подало заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл 149340,31 грн витрат на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених ним витрат позивач долучив до матеріалів справи:
- договір № 237-2021 про надання правової (правничої) допомоги від 27.09.2021;
- акти приймання-передачі наданих послуг;
- звіти про надані послуги;
- платіжні інструкції;
- детальний опис наданих послуг;
Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України подало клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн. Відповідач вважає, що заявлені витрати є неспівмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, а тому не відповідають критерію реальності таких витрат.
Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті (ч. 2 п. 3 ст. 233 ГПК України).
Згідно з ч. 1 п. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару із складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 922/1964/21 від 16.11.2022).
Враховуючи, що позивач подав належні докази понесення 149340,31 грн витрат на професійну правничу допомогу, а відповідач не довів неспівмірність цих витрат, суд покладає на Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України 149340,31 грн витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись статтями 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга може бути подана до Північного апеляційного господарського суду.
Суддя С. А. Ковтун