ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

щодо повернення позовної заяви без розгляду,

залучення перекладача, забезпечення судових витрат

27.04.2026 Справа № 917/209/24

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош розглянув

заяву третьої особи - Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" про повернення позовної заяви без розгляду (вх. № 5269 від 21.04.2026);

клопотання про залучення перекладача (вх. № 5266 від 21.04.2026);

та клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Монополіум Фінанс" про забезпечення судових витрат (вх. № 5253 від 20.04.2026) у справі за позовом

Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів (Export-Import Bank of The United States) 811, Вермонт Авеню, NW, Вашингтон, Округ Колумбія, 20571, Сполученні Штати Америки, адреса для листування в Україні: вулиця Івана Франка, 4-Б, офіс 49, місто Київ, 01054, Україна

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротермінал Констракшин", вулиця Заводська, будинок 1, смт Степанівка, Сумська область, 42305, Україна, ідентифікаційний код 39838125,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Елеватор-Агро", вул. Чубинського Павла, буд. 5А, місто Заводське, Миргородський р-н, Полтавська область, 37240, ідентифікаційний код 36913885,

Приватного акціонерного товариства "Західний Торгово-Промисловий Дім", провулок Центральний, буд. 1, місто Дубно, Рівненська область, 35600, Україна, ідентифікаційний код 32665494,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія Монополіум Фінанс", провулок Лабораторний, будинок 1, кімната 255, місто Київ, 01133, Україна, ідентифікаційний код 39785812 та

Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Фавор", вулиця Князів Острозьких, буд. 32/2, місто Київ, 01010, Україна, ідентифікаційний код 43345155

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів

Приватне акціонерне товариство "Компанія "Райз", 01014, Україна, місто Київ, вулиця Катерини Білокур, будинок 5/17,

Акціонерне товариство "УКРСИББАНК" 04070, місто Київ, Подільський район, вулиця Андріївська, будинок 2/12,

про визнання укладеними та дійсними додаткових договорів поруки, визнання дійсними Додаткових Договорів Забезпечення, визнання недійсними фраудаторних договорів іпотеки, припинення правовідношень, визнання іпотечних прав на об`єкти нерухомості, стягнення заборгованості за кредитними договорами та звернення стягнення на предмети іпотек, про припинення правовідношень іпотеки (прав іпотеки).

УСТАНОВИВ:

21.04.2026 від Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" надійшло клопотання про повернення позовної заяви без розгляду (вх. № 5269 від).

Обґрунтовуючи заяву про повернення позовної заяви без розгляду Приватне акціонерне товариство "Компанія "Райз" зазначає таке.

« 10.12.2024 Позивачем було подано заяву про зміну предмета Позову у Справі шляхом доповнення Позовних вимог Ексім Банку США вимогами про припинення правовідношень іпотеки (прав іпотеки) за чотирма оскаржуваними фраудаторними договорами іпотеки.

07.11.2025 Позивачем було подано заяву про виправлення описок в позовній заяві, що фактично містила в собі приховану заяву про зміну предмета позову, про що безпосередньо зазначив Господарський суд Полтавської області в ухвалі від 01.12.2025, а саме «Суд розцінює подану позивачем заву про виправлення описок у позовній заяві (вх. № 14523 від 11.11.2025), як заяву про зміну предмета позову».

Відповідно до частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позов фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами що за своєю суттю є новим позовом.

Отже, фактично в даній справі Позивачем подано дві заяви про зміну предмета позову.

Повторна зміна предмета позову після того, як позовна заява вже прийнята до розгляду, є процесуальною дією, яка виходить за межі допустимих змін у судовому процесі. У господарському судочинстві та цивільному процесі загалом право сторони на внесення змін до позовних вимог реалізується у межах строків та процедур, що забезпечують ефективне й передбачуване розглядання справ. Коли позивач намагається повторно змінити предмет позову, це порушує принцип стабільності процесуальних відносин і створює ризик затягування розгляду справи.

З точки зору теорії процесуального права, повторна зміна предмета позову є формою зловживання процесуальними правами, оскільки вона дозволяє фактично відкривати новий предмет спору після того, як суд уже приступив до розгляду первісного позову. Унаслідок цього виникає необхідність застосування заходів, що запобігають порушенню строків та забезпечують належну організацію судового процесу.

Відтак, повторна зміна предмета позову обґрунтовано розглядається як підстава для повернення позовної заяви без розгляду по суті. Таке повернення відповідає загальним принципам процесуального права, серед яких визначальне значення мають принципи ефективності судочинства, процесуальної стабільності та передбачуваності правовідносин між сторонами.

Повернення позовної заяви є процесуальним механізмом, що реалізує баланс між правами учасників судового процесу та організаційними потребами суду».

З огляду на викладене, заявник просить повернути Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з частиною 4, статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо:

1) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

2) порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу);

3) до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви;

4) відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи;

5) позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду;

6) до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Отже, зміна предмета або підстав позову є процесуальним правом позивача, яке прямо передбачене частиною 3 статті 46 Господарського процесуального кодексу України, та не є підставою для повернення позовної заяви.

Крім того, повернення позовної заяви у господарському процесі можливе лише до відкриття провадження у справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про повернення позовної заяви без розгляду.

Також 21.04.2026 від Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" надійшло клопотання про залучення перекладача (вх. № 5266).

Заявник вважає, що до розгляду справи №917/209/24 на стадії розгляду справи по суті необхідно залучити перекладача з огляду на таке:

«Щодо відсутності перекладу доданих до позовної заяви документів.

І. Підставою для звернення із позовом в даній справі є несплата боржником Компанією «РАЙЗ», що не є відповідачем у цій справі та поручителями заборгованості за двома кредитними договорами від 27 березня 2013 року та 13 вересня 2013 року.

При чому згідно доводами позивача, кредити були надані двома траншами щодо кредиту на техніку на суму 58 181 050,33 дол. США та кредитом на елеватори (обладнання для елеваторів) на суму 22 626 555,00 дол. США. Однак, вказані суми підтверджуються лише наступними доказами, поданими Позивачем сторінками «Сторінка умов» кредитних договорів, (с. 83-83 Додатку 2, с.23 Додатку 3, останній без перекладу Українською мовою).

Представник третьої не володіє англійською мовою на належному для розуміння умов кредитних договорів та додатків до них рівні, відповідно на стадії дослідження доказів не зможе висловити свої пояснення з приводу наданих позивачем доказів, що є грубим порушенням принципу рівності.

Отже, у випадку дослідження документів іноземною мовою без забезпечення належного офіційного перекладу або залучення компетентного фахівця судове провадження не гарантує учасникам справи рівного права на захист, а тому суд зобов`язаний вжити процесуальних заходів для усунення такої нерівності, зокрема шляхом виклику експерта або перекладача.

ІІ. Більшість доданих до позовної заяви додатків містять переклади надані позивачем здійснені адвокатом Гусаком А.М., який також є і представником позивача.

Цей факт вказує, по-перше, на те, що переклад здійснено особою, яка є заінтересованою. А, по-друге, доказів наявності спеціальних знань адвоката Гусака А. М. як перекладача матеріали справи не містять.

Тобто, складається ситуація, в якій Господарський суд Полтавської області, в межах справи № 917/209/24, на стадії дослідження доказів буде досліджувати докази надані Позивачем з перекладом зацікавленої та без спеціальних знань особи, що в свою чергу є порушенням принципу змагальності.

Дослідження судом письмових доказів, викладених іноземною мовою, за умови подання їх перекладу, здійсненого зацікавленою особою, яка є стороною у справі або діє в її інтересах, та без підтвердження наявності у такої особи спеціальних мовних знань і належної кваліфікації, не забезпечує належної достовірності такого доказу.

За своєю суттю переклад є результатом застосування спеціальних знань у сфері мовознавства, а тому у разі виникнення спору щодо змісту, точності чи повноти перекладу він підлягає перевірці із залученням неупередженого фахівця. В іншому випадку одна зі сторін фактично отримує процесуальну перевагу шляхом самостійного формування змісту доказу, що суперечить принципам рівності сторін та змагальності господарського процесу».

Отже, як стверджує заявник, за наявності сумнівів у правильності перекладу документів, поданих позивачем, суд зобов`язаний забезпечити процесуальний баланс сторін шляхом виклику експерта (лінгвіста/перекладача) для надання пояснень щодо точності перекладу, відповідності термінології оригіналу та виключення можливого викривлення змісту письмових доказів.

У частині 1 статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (ч. 5 ст. 10 Конституції України).

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. У судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів». Суди ухвалюють рішення та оприлюднюють їх державною мовою у порядку, встановленому законом. Текст судового рішення складається з урахуванням стандартів державної мови.

Відповідно до статті 10 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Перекладач допускається ухвалою суду за заявою учасника справи або призначається з ініціативи суду (частина 2 статті 72 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, користуватися послугами перекладача мають учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою.

Від учасників справи не надходили заяви про те, що вони не володіють державною мовою та не розуміють мову судочинства.

Як установив суд, учасники справи вільно володіють українською мовою.

Водночас норми процесуального законодавства не встановлюють обов`язку суду залучати до участі у справі перекладача у разі наявності сумнівів у сторін щодо правильності перекладу документів, долучених до матеріалів справи.

З огляду на викладене клопотання про залучення перекладача не підлягає задоволенню.

20.04.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Монополіум Фінанс" надійшло клопотання про забезпечення судових витрат (вх. № 5253), відповідно до якого просить суд зобов`язати Експортно-Імпортний Банк Сполучених Штатів внести на депозитний рахунок Господарського суду Полтавської області грошові кошти у розмірі 83 500,00 грн для забезпечення можливого відшкодування витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Монополіум Фінанс» на професійну правничу допомогу у межах розгляду справи № 917/209/24.

Обґрунтовуючи зазначене клопотання заявник зазначає таке.

«У межах розгляду даної справи поведінка Позивача свідчить про неодноразову зміну предмета та обсягу позовних вимог, що прямо вплинуло на обсяг процесуальних дій, які були змушені вчиняти Відповідачі, зокрема ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс». Позивачем 07.11.2025 подано заяву, яку формально було названо заявою про виправлення описок, однак за своїм змістом вона фактично є заявою про зміну предмета позову, оскільки Позивач не просто уточнив формулювання, а розширив позовні вимоги, включивши до них нові правочини, зокрема Договір іпотеки № 3778 від 24.12.2009 та пов`язані з ним зміни та правочини.

Зазначена заява була прийнята судом як заява про зміну предмета позову (01.12.2025 Господарський суд Полтавської області прийняв до розгляду заяву Експортно-Імпортного Банку Сполучених Штатів про зміну предмета позову (вх. № 14349 від 07.11.2025)).

03.03.2026 ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» подало суду додаткові пояснення щодо позову (з урахуванням зміни предмета позову та пояснень учасників справи), в яких зазначало, що оспорюваний договір іпотеки №3778 від 24.12.2009 вчинений ПрАТ «КОМПАНІЯ «РАЙЗ» до моменту виникнення у нього зобов`язань перед Позивачем.

Договір іпотеки №3778 від 24.12.2009 не є і не може бути фраудаторним, оскільки на момент його укладення Позивач не мав вимог до ПрАТ «КОМПАНІЯ «РАЙЗ» та статусу кредитора.

У подальшому Позивач фактично продовжив змінювати обсяг своїх вимог, зокрема шляхом подання 07.04.2026 заяви про залишення без розгляду позовної вимогу Ексім Банку США про визнання недійсним Договору Іпотеки-Заводське № 3778 від 24 грудня 2009 року з усіма змінами.

На кожну таку процесуальну дію Позивача ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» було змушене реагувати шляхом підготовки та подання процесуальних документів, зокрема: відзиву на позовну заяву, заперечень на заяву від 07.11.2025 про так зване виправлення описок, в яких обґрунтовувалась фактична зміна предмета позову та недопустимість таких дій; додаткових пояснень з урахуванням зміни предмета позову, в яких детально аналізувалась правова природа оспорюваного договору іпотеки 2009 року, відсутність його фраудаторності та безпідставність вимог Позивача.

При цьому слід окремо зазначити, що саме внаслідок наданих ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» пояснень, заперечень та правової позиції щодо відсутності підстав для визнання недійсним Договору іпотеки 2009 року, Позивач у подальшому фактично відмовився від відповідної позовної вимоги шляхом подання заяви про залишення її без розгляду.

Таким чином, Позивач самостійно включив відповідну вимогу до предмета спору.

Відповідач поніс значні витрати часу та ресурсів на формування правової позиції щодо цієї вимоги. Після отримання правової реакції та фактичного спростування заявлених доводів Позивач відмовився від цієї частини позову, не зазнавши жодних процесуальних наслідків.

Отже, сукупність дій Позивача у цій справі, а саме: подання позовної заяви з позовною вимогою про визнання недійсним договору іпотеки 2009 року, подальше коригування позовних вимог, та, зрештою, залишення цієї вимоги без розгляду після отримання правової позиції ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» свідчить про використання процесуальних прав не з метою ефективного захисту порушеного права, а у спосіб, який призвів до безпідставного залучення ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» до тривалого та ресурсозатратного процесу.

Крім того, заявлення такої позовної вимоги та її підтримання Позивачем протягом двох років призвели до залучення судом 01.12.2025 до участі у справі АТ «УКРСИББАНК» в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, а також до повернення до стадії підготовчого провадження у справі.

Фактично ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс» було змушене нести значні витрати на професійну правничу допомогу для захисту від позовної вимоги, від якої Позивач у подальшому сам фактично відмовився».

Отже, з огляду на те, що частина позовних вимог, яка безпосередньо стосувалась прав та інтересів ТОВ «ФК «Монополіум Фінанс», фактично була Позивачем, який розташований поза межами території України та не має на її території відповідного майна, відкликана після здійснення Відповідачем відповідного процесуального захисту, Відповідач вважає обґрунтованим застосування заходів забезпечення судових витрат.

Згідно з частиною 1 статті 125 Господарського процесуального кодексу України суд може зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією, про що постановляє ухвалу (забезпечення судових витрат).

Відповідно до частини 4 статті 125 Господарського процесуального кодексу України як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право, за клопотанням відповідача, зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо:

1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або

2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

У частині 1 статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, підставою звернення до господарського суду з позовом є порушення прав чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звертається з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або охоронюваних законом інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.

У свою чергу суд перевіряє доводи позивача і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 12.07.2019 у справі № 910/16436/18, від 22.07.2019 у справі № 910/16407/18, від 05.09.2019 у справі № 910/16404/18 від 24.10.2019 у справі № 910/16413/18 та від 14.06.22 у cправі № 910/10680/21.

Крім того, доказів на підтвердження майнового (фінансового) стану позивача, що ускладнить або не дозволить виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові, до матеріалів справи відповідачем не додано.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 237 Господарського процесуального кодексу України з поміж питань, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду, зазначено розподіл між сторонами судових витрат.

Оскільки, згідно з частиною 1 статті 125 Господарського процесуального кодексу України суд вправі зобов`язати сторони внести на депозитний рахунок суду попередньо визначену суму судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, з врахуванням обставин цієї справи та наведених мотивів суд не вбачає підстав для застосування зазначеної процесуальної норми.

Керуючись статтями 234 235 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз" в задоволенні клопотання про повернення позовної заяви без розгляду (вх. № 5269 від 21.04.2026).

Відмовити Приватному акціонерному товариству "Компанія "Райз" в задоволенні клопотання про залучення перекладача (вх. № 5266 від 21.04.2026);

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Монополіум Фінанс" в задоволенні клопотанні про забезпечення судових витрат (вх. № 5253 від 20.04.2026).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення (у разі неявки всіх учасників справи - з моменту її підписання суддею (суддями) та не підлягає оскарженню (статті 235, 255 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст ухвали складено 27.04.2026.

Суддя Дмитро СІРОШ